Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору на суму 1099 грн.31 коп. та судовий збір. В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначив, що 24.02.2008 р. між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», який є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта» та [PERSON] укладено кредитний договір № 003-23087-240208, згідно п.1.2 якого банк відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER], випустив та надав йому платіжну картку, ПІН-код до картки, зобов'язався здійснювати обслуговування Держателя картки на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa класичний, що міститься в Додатку № 1 до договору та на умовах, викладених в Правилах здійснення операцій по карткових рахунках. Банк надав відповідачеві кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на підставі п. 1.3 договору, який передбачає відкриття кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 3500 грн.. Відповідач зобов'язався щомісяця у строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частинами суми заборгованості за кредитною лінією, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, які виникли за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або за овердрафтом за попередній звітний місяць та всю суму пені, нарахованої за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Відповідач прийняті на себе зобов»язання не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 1099,31 гривень, що складається з 0,00 гривень тіло кредиту, простроченого тіла кредиту - 499,31 гривень, заборгованості за відсотками - 0,00 грн., 600,00 гривень заборгованості за комісіями, яку позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача у примусовому порядку. Представник позивача по довіреності Назаренко М.П. звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи за відсутності представника АТ «Дельта Банк», в своїй письмовій заяві просила позов задовольнити, стягнути з відповідача суму боргу за кредитним договором та судовий збір. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги не визнає, заперечує проти їх задоволення, оскільки дійсно між ним та банком був укладений вказаний кредитний договір, з карткового рахунку ним були зняті кошти у сумі 630 грн., які згідно умов договору повністю погасив ще у 2008 році, сплативши суму кредиту та інші платежі, передбачені умовами договору, в загальній сумі 738 грн., тому заборгованість, яку нараховано банком вважає безпідставною. Крім того, просив застосувати позовну давність та відмовити в задоволенні позову. На підставі вищевикладеного, суд ухвалив провести розгляд справи без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України в зв"язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Згідно зі статутом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" ПАТ "Дельта Банк" є правонаступником ТОВ "Комерційний банк «Дельта» (а.с.15). 24.02.2008 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта» та [PERSON] був укладений кредитний договір №003-23087-240208, згідно п.1.2 якого банк відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER], випустив та надав йому платіжну картку, ПІН-код до картки, зобов'язався здійснювати обслуговування Держателя картки на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa класичний, що міститься в Додатку № 1 до договору та на умовах, викладених в Правилах здійснення операцій по карткових рахунках. Банк надав відповідачеві кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на підставі п.1.3 договору, який передбачає відкриття кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 3 500 грн. Відповідно до п. 1.5 кредитного договору кредитні кошти та власні кошти Держателя картки використовуються для розрахунків за товари чи послуги, придбані у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання зобов'язань перед банком за договором та вчинення інших операцій, передбачених договором. Відповідно до п.2.1 договору моментом надання банком кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. Відповідач зобов'язався щомісяця у строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частинами суми заборгованості за кредитною лінією, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, які виникли за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або за овердрафтом за попередній звітний місяць та всю суму пені, нарахованої за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. П.2.13 договору передбачає, що держатель доручає банку здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунку в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. П.3.3 договору передбачає, що держатель картки зобов'язаний здійснювати оплату вартості кредитних послуг банку при здійсненні розрахунково-касового обслуговування рахунку в розмірі, в строки та в порядку, визначені Правилами та Тарифами. Згідно п.3.6 договору держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу (ОМП), складові якого зазначаються у тарифах. Обов'язковими складовими ОМП є частка погашення заборгованості, Овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. В залежності від умов тарифів до складу ОМП можуть включатись інші платежі. П. 5.3 договору передбачає, що сторони домовились, що всі інші умови цього договору, зокрема, перелік операцій, що здійснюється банком за рахунком, права та обов'язки сторін, перелік та вартість послуг, які надаються банком при здійсненні розрахунково - касового обслуговування рахунку, відповідальність сторін, строки проведення переказів коштів з рахунку, інших умов розірвання договору тощо, визначаються умовами платіжної системи, Правилами, Тарифами, а також нормами чинного законодавства. Підписуючи договір та анкету на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки [PERSON] засвідчив, що ознайомлений з тарифами банку щодо ведення карткового рахунку та правилами користування нею. Відповідач в своїй письмовій заяві не заперечував тієї обставини, що ним з карткового рахунку були зняті кошти в сумі 630 грн., однак зазначає, що здійснив погашення вказаної заборгованості 07.03.2008 року, останній платіж на погашення інших платежів здійснив 17.11.2008 року. З наданих банком розрахунку та пояснень вбачається, що банк розподіляв його кошти, сплачені на погашення кредиту, відповідно до умов кредитного договору, в тому числі п.3.8 договору, який передбачає черговість розподілу банком коштів при надходженні їх на рахунок позичальника. Згідно наданих позивачем розрахунків вбачається, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором станом на 22 жовтня 2013 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором склала 1099,31 грн., з яких тіло кредиту 0,00 грн.; прострочене тіло кредиту 499,31 грн.; заборгованість за відсотками 0,00 грн.; заборгованість за комісіями 600,00 грн.; а також пеня в сумі 150 грн., яку банк не просить стягнути. Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає, що у нього немає боргу перед банком, проте не навів своїх розрахунків, не надав про це доказів та не навів доводів про те, що банк при наведенні розрахунку його заборгованості не врахував певних здійснених ним платежів на погашення боргу чи розподілив сплачені ним кошти не відповідно до умов кредитного договору. - 2 - З огляду на наведене суд дійшов висновку, що [PERSON] порушуються умови укладеного договору, унаслідок чого утворився борг перед позивачем у зазначеній сумі. Суд визнає правильним представлений ПАТ «Дельта Банк» розрахунок періоду і суми заборгованості за кредитним договором № 003-23087-240208 від 24.02.2008 року і визнає, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від належного виконання взятих на себе зобов'язань за договором. Відповідач просить застосувати позовну давність та відмовити в позові. Відповідно до положень ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Така заява відповідача міститься в матеріалах цивільної справи. Як вбачається з розрахунку, наданого до суду банком, 26.02.2008 р. з картки було знято готівку на загальну суму 630 грн., що визнано відповідачем. Погашення заборгованості за кредитом проводилося відповідачем за період з 07.03.2008 р. до 17.11.2008 р. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п. 7 ч. 13 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. При вирішенні спору, суд враховує роз'яснення викладені в п.31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р., № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" про те, що враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі, а також Правовий висновок Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року, згідно з яким початок перебігу строку позовної давності відповідно до ст. 261 ЦК України співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. З наданих позивачем доказів не вбачається, що між сторонами укладався письмовий договір про збільшення позовної давності. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Враховуючи, що останній платіж здійснено відповідачем 17.11.2008 р., а відповідно до штемпеля на конверті (а.с.18), позовна заява направлена позивачем на адресу суду 30.11.2013 р., то позивачем пропущено загальну позовну давність на звернення до суду з даним позовом, оскільки з моменту внесення останнього платежу відповідачем і до подання позову пройшло понад три роки, із клопотанням про поновлення строку позовної давності ПАТ "Дельта Банк" до суду не зверталось. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення п. 7 ч. 13 статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" застосовуються й до додаткових вимог банку. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов ПАТ "Дельта Банк" до [PERSON] не підлягає до задоволення внаслідок спливу позовної давності на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed