Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом, в якому просив стягнути на користь [PERSON] з ВАТ НАСК "Оранта" суму страхового відшкодування - 9755,18 грн. та з [PERSON] 510 грн. - франшизу, а також судовий збір. В обґрунтування заявлених вимог позивач, зокрема, зазначив, що 30.12.2013 року в м. Києві відбулася ДТП з вини відповідача [PERSON] (відповідальність перед третіми особами якого, як власника вказаного транспортного засобу була застрахована ВАТ НАСК "Оранта"), який керуючи автомобілем з номерним знаком [NUMBER], скоїв зіткнення з автомобілем марки "ЗАЗ" з номерним знаком [NUMBER], яким керував позивач [PERSON] Крім того, внаслідок вказаної ДТП автомобіль з номерним знаком [NUMBER], був пошкоджений, у зв"язку з чим позивачу було заподіяно майнову шкоду на суму 9755,18 грн., а також на суму франшизи - 510 грн. Позивач підтримав доводи та обґрунтування наведені у позовній заяві. Просив позов задовольнити. Представник відповідача ВАТ НАСК "Оранта" заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на їх безпідставність, оскільки вказаний автомобіль марки "ЗАЗ" з номерним знаком [NUMBER] належить на праві власності [PERSON], а [PERSON] керував ним за довіреністю. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст.61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Дослідивши та проаналізувавши наведені дані, письмові заперечення проти позову з додатками, всі інші матеріали справи, в тому числі, копії: листів ВАТ НАСК "Оранта"; постанови Пирятинського районного суду Полтавської області від 24 березня 2014 року; довіреності від 31 жовтня 2013 року, всі інші матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Постановою Пирятинського районного суду Полтавської області від 24 березня 2014 року щодо притягнення відповідача [PERSON] до відповідальності за ст.124 КУпАП, зокрема встановлено, що 30.12.2013 року в м. Києві відбулася ДТП з вини [PERSON], який керуючи автомобілем з номерним знаком [NUMBER], скоїв зіткнення з автомобілем марки "ЗАЗ" з номерним знаком [NUMBER] (а.с.6). При цьому, цивільно-правова відповідальність [PERSON] (в тому числі станом на 30.12.2013 року) була застрахована в ВАТ НАСК "Оранта" за договором обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 21.06.2013 року (а.с.20). Крім того, внаслідок вказаної ДТП автомобіль з номерним знаком [NUMBER], був пошкоджений (а.с.7). В наданій копії довіреності від 31 жовтня 2013 року зазначено, що автомобіль марки "ЗАЗ" з номерним знаком [NUMBER] належить на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ [NUMBER] [PERSON], та вбачається, що [PERSON] керував вказаним автомобілем за довіреністю. Згідно з положеннями п.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до положень пунктів 1, 2, 5 ст.1187 ЦК України: джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб; шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до положень п.п.1 пункту 1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.3 ст.1 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу; Проте, всупереч положенням ст.60 ЦПК України [PERSON] не надано об"єктивних, належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що вказаний автомобіль марки "ЗАЗ" з номерним знаком [NUMBER], є майном саме [PERSON] При цьому, позивачем не враховано, що відповідно до вимог ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи викладене, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог належить відмовити як у безпідставних та недоведених. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України належить судові витрати по справі віднести за рахунок позивача.

Outcome: dismissed