Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

08 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що він є власником будинку № 36 на вул.\~Калініна в м. Новомосковськ Дніпропетровської області. За зазначеною адресою зареєстрований він, його мати [PERSON], [PERSON], [INFO] [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що є відповідачами у справі. Відповідачі є сторонніми для нього людьми, не проживають у будинку, власних речей не мають, не несуть витрат з його утримання та сплаті комунальних послуг. У звязку з чим, позивач просив суд усунути йому перешкоди у розпорядженні власністю, а саме домоволодінням на вулиці Калініна, 36, міста Новомосковська Дніпропетровської області, та позбавити права користування житловим будинком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], шляхом зняття їх з реєстраційного обліку, за вказаною адресою без надання іншого житлового приміщення. В судове засідання позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи за його відсутності не клопотав, тому суд вражає можливим провести розгляд справи за його відсутності. Представник [PERSON] [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 45). Відповідачі заперечень проти позову не надали, в судове засідання не зявились, про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили та про розгляд справи за їх відсутності не клопотали, на підставі чого, з урахуванням письмової згоди позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи Відділу обліку та реєстрації громадян виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи за його відсутності не клопотав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.\~197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до переконання, що позовна заява обґрунтована, але підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом, позивач на підставі договору дарування житлового будинку від 28 січня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 344, є власником домоволодіння, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.\~Новомосковськ, вул.\~Калініна, 36 (а.с.\~6), що також підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 25411312 від 25 лютого 2010 року (а.с. 8). У вищезазначеній квартирі зареєстровані позивач [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що вбачається з копії домової книги на вищезазначений житловий будинок (а.с. 14-16). Згідно із розпорядженням в.о. міського голови, секретаря Новомосковської міської ради [PERSON] №61-р від 19 лютого 2016 року "Про здійснення заходів з декомунізації у м. Новомосковську", на виконання Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" вулицю Калініна в м.\~Новомосковськ Дніпропетровської області перейменовано на вул. [PERSON]. Відповідачі в зазначеному будинку № 36 на вул.\~[PERSON] (Калініна) в м.\~Новомосковську Дніпропетровської області з 2005 року не проживають, що підтверджується актом від 01\~березня 2017 року, складеним головою квартального комітету № 27 м. Новомосковськ Дніпропетровської області [PERSON] в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] (а.с. 46). Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Положеннями ст. 405 ЦК України визначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], без поважних причин не проживають більше одного року, в будинку № 36 на вул.\~І. Ємельяненка в м.\~Новомосковську Дніпропетровської області, де право власності належить позивачу, але з реєстрації не знялись, доказів поважності причин не проживання відповідачі суду не надали. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], порушують права позивача як власника будинку, оскільки позивач не може вільно розпоряджатися належним йому майном, і можуть бути визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Що стосується позовної вимоги про зняття відповідача з реєстрації за вищевказаною адресою, то вона задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Тобто спеціальним законодавством, зокрема Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", підзаконними нормативними актами, визначено позасудовий порядок вирішення і оформлення питань зняття з реєстрації місця проживання особи, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та інших органів державної влади. Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи, що відноситься до компетенції органів виконавчого комітету відповідної ради, і суд не вбачає правових підстав для задоволення позову в цій частині, оскільки у такий спосіб суд своїм рішенням всупереч вимог закону підмінив би юрисдикційну діяльність іншого органу державної влади. А тому, в цій частині позовних вимог позивачу слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial