Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

16.06.2021 [PERSON] звернувся до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з позовною заявою про визнання протиправним та скасування наказу Повного товариства «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс»» від 05.10.2020 № 11-к "По особовому складу" "Про звільнення [PERSON] " з моменту підписання, посилаючись на те, що він виданий безпідставно, без угоди сторін, без його заяви і не за його волевиявленням та з порушенням вимог ст. 36 КЗпП, у зв`язку з чим просить поновити його на роботі з 06.10.2020. Крім того, просить визнати протиправним та скасувати п.2 наказу Повного товариства «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс»» від 01.03.2019 № 04 "Про приведення найменувань посад у відповідність до класифікатора професій" з моменту підписання наказу, оскільки його видано з порушенням вимог ст. ст. 32, 33, 34 КЗпП; зобов`язати Повне товариство «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс» належним чином оформити його трудову книжку [NUMBER] , виправивши в ній помилки та неточності, допущені при її заповненні, а саме: доповнити трудову книжку вкладишем та належним чином його оформити; запис № 24 про роботу виправити, зробивши його у точній відповідності до тексту наказу Повного товариства «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс» від 31.08.2015 № 09к по особовому складу (п.2); запис за № 26 вважати недійсним, у разі прийняття судом рішення про скасування п.2 наказу Повного товариства «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс»» від № 04 "Про приведення найменувань посад у відповідність до класифікатора професій" (в частині внесення змін до трудових книжок працівників); запис за № 27 вважати недійсним, у разі прийняття судом рішення про скасування наказу Повного товариства «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс»» від № 11-к "По особовому складу" "Про звільнення [PERSON] ". Стягнути з Повного товариства «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс»» на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за період з 05.10.2020 по день поновлення на роботі, який станом на 15.06.2021 включно складає 16423,96 грн., а по 29.06.2021 включно - 17263,17грн. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані тим, що з 2013 року він працював у ПТ «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс». 24.09.2020 під час проведення віддаленої онлайн відеоконференції на платформі Zoom з виробничих питань від генерального директора фірми [PERSON] на його адресу були висловлені, на думку позивача, упереджені звинувачення щодо неякісного виконання посадових обов`язків та надання послуг іншій організації-конкуренту, у зв`язку з чим в ультимативній формі йому було запропоновано написати заяву про звільнення з займаною посади «за угодою сторін», при цьому дата звільнення не оговорювалася. Посилаючись на те, що 24.09.2020 протягом робочого дня йому фахівцем з інформаційних технологій центрального офісу Гаранта були навмисно створені штучні перешкоди та нестерпні умови роботи у виді технічних неполадок у роботі офісної техніки; 28-29.09.2020 йому надходили неодноразові дзвінки з погрозами від представників відділу кадрів та юридичного відділу з вимогами надіслати на адресу ПТ «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс» заяву про звільнення, у зв`язку з чим, не витримавши психологічного пресингу, будучи у стані втоми та сильного нервового збудження через вищенаведене та, враховуючи одночасний збіг сімейних і побутових проблем, він написав заяву про звільнення з займаної посади за угодою сторін та відправив її «Укрпоштою» 30.09.2020 на адресу ПТ «Гарант». При цьому зазначає, що дату звільнення у заяві він вказав з урахуванням того, що його колега [PERSON] звільняється з займаної посади з 09.10.2020, а інший колега [PERSON] - з 01.10.2020 знаходився в черговій відпустці. Таким чином деякий час, тобто до виходу колеги з відпустки, чи заповнення вакантних посад, чи відрядження до м. Куп`янська представників Гаранту з зон діяльності інших митниць чи з центрального офісу Гаранту та передачі справ та закріпленого майна іншим працівникам, крім нього працювати та представляти Гарант в зонах діяльності Слобожанської та Енергетичної митниць більше було нікому. 06.10.2020 у телефонному режимі його було повідомлено про звільнення з займаної посади у ПТ «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс» з 05.10.2020, тобто з дати отриманням фірмою заяви про звільнення. 12.10.2020 у такому ж телефонному режимі у нього було уточнено адресу, на яку необхідно направити трудову книжку, на що він письмової згоди не надавав. Зазначає, що фактично отримав трудову книжку 09.01.2021, випадково у пакеті з газети у поштовій скриньці, закріпленій біля вхідної хвіртки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , тобто місцем його фактичного проживання. Оглянувши трудову книжку, з записами у якій він не ознайомлювався жодного разу за весь час роботи в ПТ «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс», на сторінці 41 (з додатковою нумерацією 31) поряд з типографським текстом на незрозумілій мові, він виявив, що Гарантом внесені відомості про нього, як працівника. Внесення таких відомостей передбачено лише на тому підприємстві, на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Гарант таким не є, записи на цій сторінці частково протирічать записам на сторінці 1 (в частині відтиску печатки, підпису володаря книжки, підпису особи, відповідальної за видачу трудових книжок); на сторінках номер 40 - 41, 42 - 43 (з додатковою нумерацією 31) за порядковими номерами 26 та 27 в табличній формі: «шапка» таблиці з текстом на незрозумілій (без перекладача) та незнайомій мені мові, орієнтовно на одній з близькосхідних чи середньоазіатських мов 1 2 34 2601032019Назву посади змінено на «Агент комерційний»Наказ № 04 від 01.03.19 2705102020Звільнений з займаної посади за . угодою сторін відповідно до п.1 ст.36 КзппНаказ № 11 -к від 05.10.2020 На думку позивача, ці записи були здійснені Гарантом (працівником Гаранту) саме на цих сторінках, оскільки усі сторінки відповідних розділів трудової книжки вже були повністю заповнені, тому вважає, що у такому випадку трудова книжка повинна бути доповнена вкладишем, з проставлянням відповідних відміток на першій сторінці (титульному аркуші), чого відповідачем зроблено не було. Крім того, зазначає, що запис за порядковим номером 26 « Назву посади змінено на «Агент комерційний»» не передбачений в переліку відомостей, що вносяться до трудової книжки. Цей запис про іншу роботу проведено не у відповідності з формулюванням чинного законодавства, без посиланням на відповідну статтю, пункт закону, КЗпП. На думку позивача, цей запис зроблено на виконання п.2 Наказу Гаранту від 01.03.2019 № 04 "Про приведення найменувань посаду відповідність до класифікатора професій" та свідчить про те, що його без відома та згоди було переведено на іншу роботу, хоча про посадові обов`язки, умови праці та оплати праці на даній новій посаді він не був належно ознайомлений. Крім того, в документах різняться дати початку його роботи в Гаранті та посада, на яку його було прийнято: -у трудовій угоді № 02-15 від 01.09.2015 в преамбулі зазначено: "Працівник приймається (наймається) на роботу в ПТ "Гарант - Сервіс" на посаду спеціаліста оперативного відділу", в розділі "Термін дії та інші умови Угоди", пункт 16: " Термін дії Угоди з 03 серпня 2015 року до 03 серпня 2016 року."; -у його заяві про прийом на роботу від 28.08.2015 - з 01.09.2015; -у наказі Гаранта від 31.08.2015 № 09к по особовому складу, пункт 2. "З 01 вересня 2015 року призначити [PERSON] на посаду представника митного посту "Тополі" Харківської митниці, з терміном випробування три місяці."; -у трудовій книжці [NUMBER] , на розвороті сторінок №№ 16 -17 порядковий запис № 24: "01.09.2015 Прийнятий на посаду представника НФП оперативного відділу Наказ № 09к від 31.08.2015". До того, ж день звільнення зазначено: -у наказі Гаранта від 05.10.2020 № 11-к "По особовому складу" "Про звільнення [PERSON] " і у трудовій книжці [NUMBER] , на розвороті сторінок №№ 16 - 17 порядковий запис № 27 - з 05.10.2020. Таким чином, на думку позивача, Гарантом були грубо порушені п.п. 2.3, 2.4, 2.5, 2.6, 3.1 і 3.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 № 58. Враховуючи вищенаведене у сукупності, позивач вважає, що його трудова книжка Гарантом не було належно оформлена, у зв`язку з чим були внесені неправильні записи в реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у порядку, визначеному Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (а.с.1-16). Крім цього, просить суд визнати поважними причини пропуску місячного (з 17.11.2020 - дати отримання копії наказу про звільнення) процесуального строку звернення до суду, посилаючись на те, що 13.11.2020 він, дізнавшись 05.10.2020 з телефонної розмови про його звільнення та не отримавши жодних документів від працедавця, склав та направив на адресу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області позовну заяву в поряду КАС України про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та зобов`язання вчинити певні дії. Ухвалою суду від 17.11.2020 у справі № 628/3044/20 у відкритті провадження відмовлено, оскільки позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, та постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.01.2021 його апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу від 17.11.2020 доповнено роз`ясненням права звернення до суду із цим позовом до місцевого загального суду в поряду цивільного судочинства. Паперову копію постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 26.01.2021 він отримав поштою 21.05.2021. Виявивши 09.01.2021 за вищевикладених обставин свою трудову книжку у поштовій скриньці, він в порядку ЦПК України 18.01.2021 склав ще один позов про видачу належно оформленої трудової книжки виправлення у ній помилок (справа № 628/142/21). Враховуючи надані йому роз`яснення Другим апеляційним адміністративним судом, він 13.03.2021 направив до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області позовну заяву про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та зобов`язання вчинити певні дії (справа № 628/833/21). Ухвалою суду від 17.03.2021 справи № 628/142/21 та № 628/833/21 об`єднані в одне провадження. У ході судового розгляду об`єднаної справи виникла необхідність в уточненні та доповненні позовних вимог, у зв`язку з чим він 17.05.2021 направив до суду змінену позовну заяву. Посилаючись на те, що зміна позовних вимог, на його думку, на певній стадії розгляду об`єднаної цивільної справи вже була неможлива та у зв`язку з набранням чинності змін до Кодексу законів про працю України, виникла потреба у зміні позовних вимог, він прийняв рішення про залишення позову без розгляду, про що подав відповідну заяву до суду. Ухвалою суду від 25.05.2021 його позов було залишено без розгляду. Ухвалою суду від 18.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 09.07.2021 засобами поштового зв`язку та 13.07.2021 на електронну адресу суду надійшли ідентичні відзиви Повного товариства «ВЕЛТА П.М.С.Г. «ГАРАНТ-СЕРВІС», у якому зазначено про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог [PERSON] з огляду на таке (а.с.80, 115). [PERSON] , є колишнім працівником ПТ «Гарант-Сервіс», якого було звільнено з займаної посади за угодою сторін 05.10.2020. Цьому звільненню передували такі обставини. До керівництва компанії від компетентних джерел стала надходити інформація, що [PERSON] , виконуючи посадові обов`язки в ПТ «Гарант-Сервіс» одночасно співпрацював та виконував такі ж обов`язки для компанії, що є конкурентом ПТ «Гарант-Сервіс». При чому, частіше при виборі виконання однакових обов`язків [PERSON] надавав перевагу виконанню обов`язків для компанії-конкурента. При цьому, не виключено, що мало місце розголошення комерційної таємниці ПТ «Гарант-Сервіс», що шкодило інтересам ПТ «Гарант-Сервіс» та впливало на втрату клієнтів та, відповідно, доходу компанії. Наприкінці вересня 2020 року під час відео зв`язку в програмі Zoom генеральним директором ПТ «Гарант-Сервіс» Пісним П.Я. та першим заступником генерального директора Копичем О.П. були проведені перемовини з [PERSON] щодо неможливості продовження подальшої співпраці внаслідок втрати довіри до нього як компетентного, чесного та відповідального працівника. Керівництво компанії на той час вже мало достатньо підтверджених фактів роботи [PERSON] на користь конкуруючої з ПТ «Гарант-Сервіс» компанією, а також якість виконуваної роботи [PERSON] не відповідала цінностям компанії. Оскільки внаслідок того, що весь час [PERSON] виконував покладені на нього посадові обов`язки в м. Куп`янську та неможливістю в зв`язку цим організувати та здійснити належне, всебічне та документальне службове розслідування в короткий термін, було запропоновано припинити трудові взаємовідносини за угодою сторін. [PERSON] навіть не заперечував проти фактів, викладених керівництвом компанії щодо його роботи на компанію-конкурента та вкрай незадовільної якості роботи, тому було досягнуто взаємної домовленості, що припинення трудових взаємовідносин відбудеться мирно, скандалів та затягування часу, за угодою сторін. [PERSON] погодився написати заяву та надіслати її в ПТ «Гарант-Сервіс» найближчим часом. Заява від [PERSON] датована 30.09.2020, надійшла до ПТ «Гарант-Сервіс» 05.10.2020.У той же день, були оформлені необхідні документи для звільнення та видано Наказ № 11-к від 05.10.2020, внесено запис в трудову книжку [PERSON] про звільнення за угодою сторін, зроблено копію наказу про звільнення, внесені відповідні записи в особову картку працівника, здійснено необхідні нарахування та виплачена заробітна плата та компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки. Далі постало питання, на яку адресу надсилати трудову книжку і копію наказу [PERSON] , оскільки заява про звільнення була надіслана [PERSON] з адреси: [ADDRESS] , а в особовій справі в копії паспорту [PERSON] місцем реєстрації зазначена адреса: [ADDRESS] . Тому з метою уточнення адреси, представник ПТ «Гарант-Сервіс» зателефонував [PERSON] , а той у свою чергу повідомив адресу, якої не було в його особистій справі, тому йому було запропоновано надіслати заяву на адресу ПТ «Гарант-Сервіс» із проханням про надсилання трудової книжки із зазначенням точної адреси. Заява від [PERSON] про надсилання йому трудової книжки надійшла до ПТ «Гарант-Сервіс» 12 жовтня 2020 року. Заява була не підписана [PERSON] особисто. В нижній частині заяви олівцем було зроблено допис про те, що «той хто підробив підпис на його заяві про звільнення нехай підпише і цю заяву». Передивившись ще раз заяву [PERSON] про звільнення за угодою сторін, було виявлено, що датою про звільнення він зазначав дату « [INFO] ». Заява була складена таким чином, що виглядало, як ніби зазначено дату редакції Кодексу законів про працю, і відсутня дата про звільнення. Заява про звільнення за угодою сторін може не містити дати звільнення, якщо сторони домовилися і погодили дату звільнення, тоді звільнення відбувається з дати фактичного отримання заяви про звільнення. Трудова книжка з копією наказу про звільнення були надіслані позивачеві на узгоджену адресу 12.10.2020 і згідно підпису на бланку зворотного повідомлення отримано ним 16.10.2020. Щодо викладених [PERSON] в позовній заяві обставин про отримання ним трудової книжки, відповідач зазначає, що у позовній заяві від 18.01.2021 [PERSON] (справа № 628/142/21) було зазначено, що трудову книжку він виявив на початку січня 2021 в своїй поштовій скриньці за адресою: [ADDRESS] , а вже в позовній заяві від 13.03.2021 (справа № 628/142/21) зазначив, що внаслідок його тривалих та наполегливих розшуків відправлення в кінці 2020 року його трудову книжку знайшли серед сміття та передали йому земляки. Але при цьому, вперше до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з адміністративним позовом до ПТ «Гарант Сервіс» про скасування наказу про звільнення з займаної посади, поновлення на роботі та зобов`язання вчинити певні дії [PERSON] звернувся ще 17.11.2020 (Справа № 628/3044/20), що свідчить про те, що на момент звернення до суду [PERSON] мав потрібні документи для оскарження, а саме ним були отримані Наказ про звільнення №11к від 05.10.2020 та трудова книжка, які він фактично отримав 16.10.2020, що підтверджується бланком зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення. Щодо незгоди [PERSON] про зміну назви його посади з «Представник НФП по митниці відділу по роботі з представниками та клієнтами управління надання фінансових гарантій» на «Агент комерційний» відповідач зазначає таке. Згідно Наказу № 04 від 01.03.2019 «Про приведення найменувань посад у відповідність до Класифікатора професій», Генеральним директором Повного товариства «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс» прийнято рішення про приведення у відповідність до Національного класифікатора професій ДК 003:2010 «Класифікатор професій» найменування посад, змінивши їх назви у штатному розписі. Таке рішення було прийнято тому, що назва посади «Представник НФП по митниці відділу по роботі з представниками та клієнтами управління надання фінансових гарантій» відсутня в переліку Національного класифікатора професій ДК 003:2010 «Класифікатор професій», а відповідно до п.2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у «Класифікаторі професій». Чинним на сьогодні є саме Національний класифікатор професій ДК 003:2010 «Класифікатор професій». При цьому, відносно істотних умов праці та оплати праці на даній посаді ніяких змін не відбулося, отже до [PERSON] ніяких нових вимог щодо виконуваних посадових обов`язків пред`явлено не було жодного разу, а також на розмірі заробітної плати [PERSON] це також ніяк не відобразилось. Крім того, про обізнаність [PERSON] щодо зміни назви посади свідчить його заява про надання відпустки від 18 листопада 2019 року, яка була надана [PERSON] за Наказом № 90в від 18.11.2019, у якій він особисто зазначив назву своєї посади як «Агент комерційний». Щодо записів в трудовій книжці [PERSON] відповідач визнає допущену помилку щодо внесення останніх двох записів №26 та №27, оскільки вони повинні були бути зроблені шляхом заповнення вкладиша до трудової книжки відповідно до п.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. При зверненні [PERSON] з трудовою книжкою до ПТ «Гарант-Сервіс» зазначений недолік відповідачем буде виправлено. Позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з ПТ «Гарант-Сервіс» середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу за період з дати його звільнення по день поновлення на роботі відповідач категорично не визнає, оскільки звільнення відбулося відповідно до вимог закону, на підставі поданої ним заяви про звільнення за угодою сторін від 30.09.2020. Крім того, зазначає, що, на думку представника відповідача, в діях [PERSON] вбачається зловживання процесуальними правами, а саме : штучний (надуманий) характер заявлених позовних вимог та штучне затягування розгляду справи, адже, подавши на розгляд до суду аналогічну позовну заяву (справа № 628/142/21) та не дочекавшись розгляду її по суті, [PERSON] відмовився від своїх позовних вимог, але з рештою, знову звернувся з тими ж позовними вимогами до ПТ «Гарант-Сервіс». У зв`язку з цим відповідач вважає позовну заяву [PERSON] надуманою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню (а.с.80-81). 12.07.2021 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій [PERSON] зазначив, що викладені відповідачем обставини співпраці з фірмою-конкурентом є лише припущенням, які не підтверджені жодними доказами; домовленості з ним щодо звільнення за угодою сторін досягнуто не було; зазначення в копії його паспорта, що міститься в особовій справі його адреси місця проживання як « [ADDRESS] » є неможливим, з огляду на відсутність назви такої вулиці у місті Куп`янську; непідписану заяву про надсилання трудової книжки з примітками олівцем вважає принизливим для подання до суду такого доказу, який прирівнює до макулатури; надіслану заяву про звільнення вважає такою, що складено відповідно до правил діловодства та із зазначенням конкретної дати звільнення; обставини отримані трудової книжки, з посиланням на зміст позовних заяв, відповідачем переплутані; недотримання порядку внесення відомостей щодо «зміни назви посади» вважає таким, що у майбутньому може викликати труднощі при оформленні пенсії, адже трудовий стаж не буде підтверджений належними документами. Крім того, зазначає, що відповідачем у відзиві проігноровані деякі факти, викладені ним у позовній заяві та на них не надано жодного аргументу (а.с.109-112). 12.07.2021 позивачем [PERSON] до суду подано актуалізований розрахунок середнього заробітку, у якому він просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 05.10.2020 по 14.07.2021 включно 18246,49грн. (а.с.113-114). У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність представника Повного товариства «ВЕЛТА П.М.С.Г. «ГАРАНТ-СЕРВІС» з урахуванням обставин, викладених відзиві, прийнявши до уваги письмову заяву свідка (а.с.79). Третя особа - генеральний директор ПТ «ГАРАНТ-СЕРВІС» Пісной Павло Якович у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.78). Правом надати пояснення по суті позовних вимог [PERSON] , обставин, викладених у відзиві та відповіді на нього, не скористався. Суд, заслухавши доводи позивача, з`ясувавши позицію відповідача, вивчивши письмові докази, встановив обставини та відповідні правовідносини, що виникли у справі. Статтею 43 Конституції України кожному гарантовано право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. За змістом частини першої статті 3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю. Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 51 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , на підставі наказу по особовому складу № 09к від 31.08.2015 призначено на посаду представника НФТ оперативного підрозділу ПТ «ВЕЛТА П.М.С.Г. «ГАРАНТ-СЕРВІС», що підтверджується записами у трудовій книжці серії [NUMBER] , виданої 08.08.1983 (а.с. 40,92,93). Відповідно до наказу генерального директора ПТ «ВЕЛТА П.М.С.Г. «ГАРАНТ-СЕРВІС» за № 04 від 01.03.2019 найменування посад приведено у відповідність до Національного класифікатора професій ДК 0036:2010 «Класифікатор професій», у зв`язку з чим назву посади «представника НФТ по митниці» змінено на «агент комерційний», код 3415, про що внесено запис за № 26 до трудової книжки на ім`я [PERSON] на сторінці 42-43 (а.с.94,45). 30.09.2020 згідно з відбитком штампу ВПЗ «Укрпошта» на конверті з трек-ідентифікатором 6370108865290, [PERSON] на адресу ПТ «ВЕЛТА П.М.С.Г. «ГАРАНТ-СЕРВІС» надіслано заяву від 30.09.2020 про його звільнення з посади представника НФТ по митниці відділу по роботі з представниками та клієнтами управління надання фінансових гарантій за угодою сторін, у відповідності до пункту1) статі 36. «Підстави припинення трудового договору» Кодексу законів про працю України, затвердженого Законом № 322-VІІІ від 10.12.71, з 29.06.2021 (а.с. 85,86). Згідно з інформацією щодо відстеження поштових відправлень, яка міститься на офіційному сайті Укрпошти та формується онлайн сервісом автоматично, поштове відправлення з трек-ідентифікатором 6370108865290 отримано ПТ «ВЕЛТА П.М.С.Г. «ГАРАНТ-СЕРВІС» 05.10.2020 (а.с.87). Вищевказана заява [PERSON] зареєстрована ПТ «ВЕЛТА П.М.С.Г. «ГАРАНТ-СЕРВІС» 05.10.2020 за вх. № 564 (а.с.85). Наказом № 11-к від 05.10.2020 [PERSON] на підставі його заяви від 30.09.2020 звільнено з посади агента комерційного відділу по роботі з представниками та клієнтами управління надання фінансових гарантій, 05 жовтня 2020 року за угодою сторін, ч.1 ст. 36 КЗпП,про що внесено запис за № 27 до трудової книжки на ім`я [PERSON] на сторінці 42-43 (а.с.45,88). Частиною першою статті 233 Кодексу законів про працю України визначено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду , зокрема, у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення. При вирішенні питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з позовом про поновлення на роботі, суд враховує висновки Верховного Суду у справі № 751/1198/18 від 02.12.2020, відповідно до яких строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін, тому у кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. При цьому, строк для звернення до суду за вирішенням трудового спору обчислюється з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення його права, норма статті 233 КЗпП України деталізує це правило стосовно випадків звільнення працівника. У такому разі строк обчислюється з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки: в залежності від того, яка з цих подій відбулася раніше. Отже, для встановлення початку перебігу строку у справах про звільнення визначальними є такі юридично значимі обставини, як вручення копії наказу про звільнення або день видачі трудової книжки. Тобто для такої категорії трудових спорів встановлено спеціальне правило обрахунку початку строку виникнення права на звернення до суду, відмінне від загального правила, за яким виникнення цього права пов`язується з моментом, коли працівник дізнався або за всіма обставинами повинен був дізнатися про порушення свого права. Строки звернення працівника до суду за вирішенням трудового спору є складовою механізму реалізації права на судовий захист та однією із основних гарантій забезпечення прав і свобод учасників трудових правовідносин. Перевірка дотримання вимог закону щодо строків звернення до суду за вирішенням трудового спору здійснюється судом за принципом ex officio, незалежно від того, чи заявляє відповідач про пропуск позивачем строку звернення до суду, на відміну від застосування позовної давності при вирішені судом цивільного спору, коли застосування позовної давності судом здійснюється тільки за заявою сторони у спорі (частина третя статті 267 ЦК України). Судовим розглядом справи встановлено та не оспорюється позивачем справі [PERSON] , що копію наказу про звільнення він отримав 13.11.2020, отже саме ця дата є початком перебігу строку звернення до суду за вирішенням цього трудового спору. Крім того, позивачем не оспорюється, що після видання наказу про звільнення у строки, визначені ст. 116 КЗпП України, ПТ «ВЕЛТА П.М.С.Г. «ГАРАНТ-СЕРВІС» проведено виплату всіх сум, що належать йому від товариства, що у свою чергу також свідчить про його обізнаність про звільнення з 05.10.2020. Згідно з вимогами статті 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки. У статті 234 КЗпП України не наведено переліку поважних причин для поновлення строку звернення з заявою про вирішення спору, оскільки їх поважність має визначається в кожному випадку, залежно від конкретних обставин. При цьому поважними причинами пропуску строку, встановленого в частині першій статті 233 КЗпП України, мають кваліфікуватися ті, які об`єктивно перешкоджали чи створювали труднощі для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами. Вирішуючи питання щодо наявності поважних причин для поновлення строку звернення з заявою про вирішення спору, суд враховує, що залишення судом позовної заяви без розгляду (внаслідок звернення із заявою про залишення позову без розгляду, недотримання процесуальних вимог щодо змісту та форми заяви, тощо), не дає підстав вважати, що таке звернення може впливати на позовну давність за відповідним зобов`язанням і призводить до нового початку її перебігу. З досліджених у судовому засіданні матеріалів цивільної справи та інформації, наданої відповідальним працівником канцелярії суду на підставі відомостей, внесених до автоматизованої системи документообігу суду, встановлено, що уперше Бабайцев Ю.В. звернувся до Куп`янського міськрайонного суду з позовом до ПТ «ГАРАНТ-СЕРВІС» про поновлення на роботі у листопаді 2020 року, однак ухвалою суду від 17.11.2020 у справі № 628/3044/20 у відкритті провадження відмовлено, оскільки позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.01.2021 за результатами розгляду апеляційної скарги [PERSON] цю ухвалу Куп`янського міськрайонного суду змінено та доповнено роз`ясненням права [PERSON] звернення до суду з цим позовом до місцевого загального суду в поряду цивільного судочинства (а.с.126-127). Позивачем особисто у заяві про поновлення процесуального строку зазначено, що, він, враховуючи вищевказані роз`яснення Другого апеляційного адміністративного суду у постанові від 26.01.2021, що свідчить про його обізнаність зі змістом судового рішення та необхідність звернення до суду з позовом про поновлення на роботі в порядку цивільного судочинства, 13.03.2021 повторно направив до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області позовну заяву про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та зобов`язання вчинити певні дії (єдиний унікальний номер справи 628/833/21). Про обізнаність із порядком звернення до суду саме за правилами цивільного судочинства свідчить і направлення [PERSON] позовної заяви про видачу належно оформленої трудової книжки, виправлення в ній неточностей та помилок, яка надійшла до суду 20.01.2021 та ухвалою суду від 09.02.2021, після усунення її недоліків позивачем, було відкрито провадження справі, згодом 25.02.2021 підготовче провадження було закрито та справу з єдиним унікальним номером 628/142/21 призначено до розгляду по суті (а.с.125). Ухвалою суду від 17.03.2021 справи № 628/142/21 та № 628/833/21 об`єднані в одне провадження (а.с.12). Після початку розгляду по суті об`єднаної справи 25.05.2021 [PERSON] особисто звернувся до суду з заявою про залишення його позову без розгляду, у зв`язку з чим ухвалою суду від 25.05.2021 його позов було залишено без розгляду (а.с.125). Не зважаючи на це, після спливу трьох тижнів, 16.06.2021 [PERSON] втретє звернувся до суду з позовом для вирішення трудового спору за фактом його звільнення з посади у ПТ «ГАРАНТ-СЕРВІС», що мав місце 05.10.2020. Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи № 904/3405/19 у постанові від 29.06.2021 вказала, щопри вирішенні питання поважності причин пропущення позивачем строку звернення до суду, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, необхідно виходити у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини (пункт 23.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 706/1272/14-ц (провадження № 14-456цс18)). Закон не наводить переліку причин, які можуть бути визнані поважними для захисту порушеного права, у випадку подання позову з пропуском позовної давності. Тому це питання віднесено до компетенції суду, який розглядає судову справу. При цьому, будь-якому випадку, поважними причинами при пропущенні позовної давності є такі обставини, які роблять своєчасне пред`явлення позову неможливим або утрудненим. При цьому, Верховний Суд визначає очевидним, що перебування справи у провадженні судових органів, вчинення в ній передбачених законом дій, на думку добросовісного розсудливого спостерігача, виключає необхідність вчинення процесуальних дій, спрямованих на припинення цього процесу, а саме подачі інших позовів, заяв про закриття провадження у справі тощо, та не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Відповідно до статті 265 ЦК України залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності. Наслідки спливу позовної давності визначені статтею 267 ЦК України, згідно із частиною четвертою якої сплив позовної давності, є підставою для відмови в позові. Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п`ятої статті 267 ЦК України позивач має право отримати судовий захист у разі визнання судом поважними причин пропуску позовної давності. При цьому саме на позивача покладений обов`язок доказування тієї обставини, що строк звернення до суду був пропущений ним з поважних причин. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19, пункти 61, 62), від 19 листопада 2019 року у справі № 911/3680/17 (провадження № 12-104гс19, пункти 5.43, 5.44) та у справі № 911/3677/17 (провадження №12-119гс19, пункти 6.43, 6.44). Обраний позивачем спосіб захисту його прав, а саме, серед іншого, поновлення на роботі, та системне тлумачення норм частини першої статті 233 КЗпП України, дає підстави дійти висновку, що при зверненні до суду із цим позовом діє одномісячний строк з дня, коли [PERSON] отримав копію наказу про звільнення, та враховуючи, що інші позовні вимоги є похідними від поновлення на роботі, суд доходить висновку, що позивач пропустив передбачений статтею 233 КЗпП України і вагомих обставин, які б могли бути підставою для поновлення цього строку, позивач не навів, у зв`язку чим у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed