Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що між нею та відповідачем 19 листопада 2005 року зареєстрований шлюб, Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1086. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою, спору про місце їх проживання між сторонами не має. Шлюбні відносини припинили, оскільки в сімї не було взаємопорозуміння по вирішенню сімейних проблем, постійно виникали сварки. На теперішній час сумісного господарства не ведуть, збереження сімї не можливе. Справа розглядається за правилами, що діють після набрання чинності\~ЦПК України\~в редакції від 15.12.2017, що передбачено ч. 1 п. 9 Розділу\~XІІІ\~Перехідних Положень ЦПК України. Позовна заява надійшла до суду 26 жовтня 2018 року. На виконання вимог\~ст. 122 ч. 3 ЦПК України\~прийнятий Законом від 18.03.2004 № 1618-IV, 29.10.2018 судом направлявся запит до відповідного органу реєстрації місця проживання фізичних осіб, для перевірки зареєстрованого місця проживання/перебування відповідача [PERSON]. Відповідь на запит судом отримана 12 листопада 2018 року, справа підсудна Жовтневому районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, тому ухвалою від 13 листопада 2018 року було відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого розгляду в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 18 грудня 2018 року підготовчий розгляд справи відкладено у звязку з неявкою у судове засідання належним чином повідомленого відповідача по справі. Позивачка до суду 13 лютого 2019 року не зявилася, надала письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, свої вимоги підтримала, просила розірвати шлюб. У підготовче судове засідання 13 лютого 2019 року відповідач не зявився, проти розірвання шлюбу на заперечував, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Згідно ст.158\~ЦПК України особа яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 19 листопада 2005 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1086, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, яка міститься в матеріалах справи. Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження, які долучені до матеріалів справи. Діти проживають з позивачкою, спору про місце їх проживання між сторонами не має. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Згідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дитини. Враховуючи те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти позову, не аргументує можливості збереження сім`ї, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" розірвання шлюбу, здійснене судом після набрання чинності цим Законом, не підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану. У таких випадках, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (частина третя статті 115 Сімейного кодексу України). Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Позивачка [PERSON] у зв'язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище з "Кутова" на "Коломієць". З матеріалів справи вбачається, що позивачка не просила суд після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне «Кутова». З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність після розірвання шлюбу залишення позивачці прізвища "Коломієць". На підставі\~наведеного,\~повно та\~всебічно з'ясовувавши\~фактичні взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу\~та інші\~обставини життя\~подружжя,\~суд дійшов\~висновку,\~що сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Згідно ч.2\~ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved