Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що згідно укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н від 17 жовтня 2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 10388.13 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказуючи, що у зв'язку з невиконанням відповідачем належним чином умов договору, у нього станом на 26 грудня 2013 року виникла заборгованість в розмірі 12391.20 грн., позивач просив стягнути із відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача Савицька Г.Р. в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши думку представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. При цьому суд виходив з наступного. 17 жовтня 2012 року між позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н, згідно якої останньому надано кредит у розмірі 10388.13 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення кредиту здійснюється кожного місяця починаючи з «1» по «25» число шляхом надання відповідачем грошових коштів Банку (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, відсотків та інших витрат відповідно до Умов та правил. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими Банком Умовами та правилами складає між ним та позивачем договір, що підтверджується його підписом у заяві (а. с. 6). Частина 1 ст. 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому згідно ч. 2 вказаної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 "Позика", якщо інше не встановлено параграфом 2 "Кредит" і не випливає із суті кредитного договору. Тому, відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим до виконання сторонами. Відповідач [PERSON] взяті на себе за кредитним договором зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим у нього станом на 26 грудня 2013 року виникла заборгованість у розмірі 12391.20 грн., з яких заборгованість за кредитом в сумі - 9609.67 гривень, заборгованість за процентами за користування кредитом - 1715.28 гривень, штраф (фіксована частина) - 500,00 гривень, штраф (процентна складова) - 566.25 гривень. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 12391.20 грн., оскільки останній порушив його умови, що виразилося у неналежному виконанні договірних зобов'язань, а саме - в простроченні платежів згідно з умовами договору та неповерненні кредитних коштів у визначений договором строк. Крім того, відповідач позов визнав, що в силу ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в користь позивача 243.60 грн. витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 530, 1054 ЦК України та

Outcome: approved