Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, яку уточнила та просить зобов"язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у демонтажі перегородки у загальному коридорі на другому поверсі першого під"їзду, яка відокремлює квартири № 5 та № 6 від під"їзду. В обґрунтування уточненого позову зазначила наступне. Позивачу [PERSON] на праві власності належить квартира за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Співдружності, 11/6. Відповідно до плану забудови між квартирою № 5 та квартирою № 6 по вул. Співдружності, 11, не передбачено перегородки на вході з майданчика. З приводу вказаного позивач зверталась до уповноваженого підприємства з обслуговування будинків та Саксаганського райвиконкому, які у свою чергу видали відповідні приписи та відповіді щодо можливого вжиття заходів адміністративного впливу за самовільно збудовану перегородку. Надані позивачу відповіді Саксаганського РВ, УЖКХ м. Кривого Рогу, КЖП беззаперечно вказують на незаконність встановлення та існування перегородки. Позивач неодноразово зверталась до свого сусіда - відповідача у справі - але кожного разу отримувала відмову виконати припис та погрози на свою адресу. Такі дії з боку відповідача позивач вважає порушенням своїх прав як власника житла. Єдиними способом захисту своїх прав вважає надання позивачу можливості демонтувати перегородку власними силами, при цьому зобов"язавши відповідача не чинити перешкоди у демонтажі перегородки через судове рішення. В суді позивач уточнений позов підтримала, посилаючись на обґрунтування, викладені в позовній заяві, зазначила, що перегородка встановлена незаконно, просить прийняти рішення, щоб відповідач не перешкоджав демонтажу перегородки, наразі вхідних дверей до перегородки немає, доступ до квартир вільний Відповідач в судове засідання не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В попередні судові засідання надавав заперечення та доповнення до заперечень, згідно яких позовні вимоги вважає безпідставними та необгрунтованими, зазначає. що позивачем не використаний спосіб захисту. передбачений ст. 16 ЦК України, з позовної заяви не вбачається, хто і чим порушує права позивача та яким чином суд повинен захистити її права та інтереси, вважає, що жодних доказів на підтвердження своїх вимог позивачем не надано. Відповідач та колишні власники квартири, яку придбала [PERSON], спільним рішенням встановили перегородку на міжсходовому поверсі . Також в цей час колишні власники квартири [PERSON] обладнали ще одно перегородку у під"їзді для зберігання консервації. Тобто, на час укладення договору купівлі-продажу [PERSON] було достовірно відомо про наявність міжквартирної перегородки та перегородки [PERSON] для збергінання майна. Позивач [PERSON] не вимагала від попередніх власників демонтувати зазначені перегородки та отримала від колишніх власників ключі. На початку 2015 року несподівано для відповідача позивач стала намагатися самотужки знести зазначену перегородку. При цьому іншу перегородку позивач не намагається демонтувати як незаконно збудовану. Перегородка була збудована за спільні кошти відповідача та [PERSON], знаходиться на достатній відстані від ліфту та сходів, коридор не захаращений, зазначене не суперечить вимогам правил користування приміщеннями житлових будинків. Представник третьої особи ТОВ "Житлосервіс-КР" в судове засідання не зявився, про час і місце повідомлялась належним чином. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до переконання про відмову у задоволенні позову з таких підстав. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до ст. 3 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст.ст. 4, 10, 11, 60, 61, 213 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Рішення суду обгрунтовується лише тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні. Ст. 41 Конституції України, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, Закону України № 475/97-13р. від 17.07.1997р. «Про ратифікацію конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності приватної власності. Згідно ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування (сходові клітини, ліфтові шахти, коридори, вестибюлі, горища, тощо) опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Так, із пояснень позивача та наданої суду копії договору купівлі-продажу (а.с. 6) вбачається, що квартира за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Співдружності, 11/6, належить на праві власності [PERSON], котра є позивачем у даній справі. Згідно копії реєстраційного посвідчення, виданого КП "БТІ", право власності [PERSON] зареєстроване (а.с. 5). Відповідно до копії технічного паспорта на квартиру по вул. Співдружності, 11/6, у м. Кривому Розі квартира розташована на другому поверсі десяти поверхового будинку та складається з двох кімнат житловою площею 29, 5 кв.м., обладнана балконом, загальна площа 48,9 кв.м. (а.с. 7). Згідно заяви позивача директору ТОВ "Житлосервіс-КР" за вх. від 23 грудня 2015 року, [PERSON] скаржиться, що її сусід з квартири [ADDRESS] захаращує їх спільний тамбур та просить дати припис та прибрати перегородку (а.с. 8). Згідно припису ТОВ "Житлосерві-КР" від 26 грудня 2015 року, адресованого вул. Співдружності, 11/6, тобто за адресою позивача, ТОВ "Житлосервіс-КР" радить демонтувати самовільно прибудовану перегородку у під"їзді будинку № 11 по вул. Співдружності та привести місця, яке займає перегородка до попереднього стану, відповідно до плану забудови або надати відповідні дозвільні документи, які підтверджують правомірність дій у 10-денний строк з дня отримання припису (а.с. 10). Згідно відповіді ТОВ "Житлосерві-КР" від 12 січня 2015 року, адресованої [PERSON] за адресою: вул. Співдружності, 11/6, зазначено, що на власників квартир покладено обов"язок з проведення ремонтних робіт з демонтажу перегородки, при цьому витрати. пов"язані з таким ремонтом покладаються на власників квартир; ТОВ "Житлосервіс-КР" не має правових підстав для здійснення демонтажу самовільної перегородки та покладення витрат на всіх мешканців будинку шляхом їх включення до фактичного тарифу на послуги (а.с. 11). Відповідно до листа заступника голови Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу "Про заходи адміністративного впливу до мешканців квартир № 5 та № 6 будинку № 11 по вул. Співдружності", адресованого начальнику дільниці № 3 ТОВ "Житлосервіс-КР", було з"ясовано, що прибудову перегородки у загальному коридорі на другому поверсі першого під"їзду, яка відокремлює квартири № 5 та № 6 від під"їзду, виконано попередніми мешканцями квартири № 6 близько 20 років тому. На теперішній час [PERSON] наполягає на демонтажі перегородки, а мешканці квартири № 5 категорично проти. У зв"язку з відсутністю виконавця вжити заходи адміністративного впливу до власників квартири № 5 по порушення ст. 150 КУпАП немає можливості (а.с. 12). Згідно скарги [PERSON] до Саксаганського РВ та відповіді Саксаганського РВ позивачу рекомендовано на власників квартир покладено обов"язок з проведення ремонтних робіт з демонтажу перегородки, прицьому витрати. пов"язані з таким ремонтом покладаються на власників квартир; ТОВ "Житлосервіс-КР" не має правових підстав для здійснення демонтажу самовільної перегородки та покладення витрат на всіх мешканців будинку шляхом їх включення до фактичного тарифу на послуги (а.с. 13, 14). Відповідно до копії досудової вимоги позивача, [PERSON] просить відповідача 24 червня 2015 року прибути о 12.00 годині для демонажу незаконної перегородки (а.с. 15А); досудова вимога [PERSON] не підписана, жодні докази щод її направлення або вручення відповідачеві відсутні. Відповідно до копії відповіді заступника начальника управління благоустрою та житлової політики виконкому Саксаганської міської ради від 17 березня 2015 року, направлено подання до виконкому Саксаганської районної у місті ради стосовно вжиття заходів з адміністративного впливу до мешканців квартири [ADDRESS], 11 (а.с. 26). Згідно копії акта про збудову перегородки, мешканці бидинку № 11 по вул. Співдружності [PERSON], [PERSON]. [PERSON] підтвердили той факт, що будинок № 11 по вул. Співдружності був зданий в експлуатацію в 1992 році і в грудня 1992 року власники квартири № 5 [PERSON] та [PERSON] та власники квартири № 6 [PERSON] і [PERSON] спільним рішенням та спліьними зусиллями збудували перегородку на дві квартири (а.с. 42). Згідно заяви [PERSON] від 19 серпня 2015 року, [PERSON] продала квартиру [ADDRESS], у м. кривому Розі [PERSON] у липні 1997 року; на момент продажу квартири жодних заперечень щодо перегородки у [PERSON] не було (а.с. 43). Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 25 червня 2015 року, було встановлено, що 09 червня 2015 року син [PERSON] - [PERSON] зняв двері перегородки, яка розташована між квартирами № 5 та № 6 по вул. Співдружності, 11, та викинув на смітник (а.с. 39 - 41). Свідок [PERSON] в судовому засіданні 22 грудня 2015 року пояснила суду, що є колегою позивача, від позивача їй відомо, що сусід зберігає в тамбурі старі речі, позивач казала свідку, що є припис демонтувати перегородку, потім син позивача зняв двері перегородки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні 22 грудня 2015 року пояснила, що позивач є її матір"ю, відповідач є сусідом матері, відносини з відповідачем має неприязні, матір придбала квартиру,і перегородка вже була, відповідач протягом останнього року перешкоджає їй під час відвідин матері, нецензурно лається, матір скаржиться, що сусід погрожував їй фізичною розправою, тамбур був захаращений, там темно, наразі там все прибрано, є тільки вішак, за зверненням матері було видано припис про демонтаж перегородки, вони хотіли її демонтувати, однак відповідач їм перешкоджав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні 22 грудня 2015 року пояснив, що позивач є його матір"ю, відповідач є сусідом матері, відносини з відповідачем має неприязні, під час купівлі квартири перегородка була, відповідач став її захаращувати, вішав одяг. залишав взуття, зберігав речі, за приписом вони намагались знести перегородку, повторно звертались до ТОВ "Житлосервіс-КР", але вони робочих не дали, сусід перешкоджає демонтажу, наразі дверей немає. Виходячи зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Беручи до уваги пояснення позивача в судовому засіданні, а також покази свідків, встановлено та не заперечується позивачем, що станом на дату звернення до суду відсутні будь-які перешкоди позивачеві у доступі до її квартири, оскільки двері у перегородці, яка відділяє квартири № 5 та № 6 від під"їзду, відсутні та були демонтовані сином позивача, що підтвердила позивач та свідки, позивач вільно користується коридором між квартирами. Звернення відповідача до відділу поліції щодо крадіжки дверей перегородки та незгоду відповідача з необхідністю її демонтувати не можна вважати вчиненням перешкод у демонтажі перегородки. Доказів реального перешкоджання відповідачем позивачу у демонтажі суду не надано, до показів свідків щодо того, що відповідач фізично чинить перешкоди суд ставиться критично, оскільки син позивача [PERSON] безперешкодно зняв двері у перегородці, після цього двері повторно ніхто не встановлював, інші докази, окрім показів свідків, відсутні. Отже, позивачем не доведено та не надано жодних доказів щодо того, що відповідач дійсно чинить їй перешкоди у демонтажі перегородки.

Outcome: dismissed