Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та Краснолуцького міського відділу Управління державної міграційної служби України в Луганській області про визнання особи такою, що втратила право на житло та зняття з реєстрації, в обгрунтування якого вказала, що 17.01.1979 року [PERSON] на сім"ю з 5 осіб була надана трикімнатна квартира за адресою [ADDRESS]. На той час [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON], але цей шлюб було розірвано 07.07.1980 року. 29.08.1980 року вона уклала шлюб з [PERSON], з яким проживала сумісно за адресою [ADDRESS]. За цією адресою вона була зареєстрована як дружина з 08.05.1980 року. З того часу і до смерті чоловіка вона проживала за цією адресою і по теперішній час проживає у квартирі, своєчасно сплачує комунальні послуги по укладеним договорам, турбується про технічний стан квартири , проводить поточний ремонт за власні кошти, використовує житло за призначенням. Через придбання для її доньки від першого шлюбу будинку і для того, щоб цей будинок не перейшов у спільну власність подружжя, вона деякий час з 26.12.2001 року по 17.11.2012 року була зареєстрована за іншою адресою, але фактично весь час проживала у квартирі [ADDRESS], що підтверджується довідкою ОСББ "Союз" від 05.05.2010 року та довідкою квартального комітету № 68 від 31.03.2011 року. 17.11.2012 року вона була зареєстрована за адресою [ADDRESS] на підставі рішення Краснолуцького міського суду від 14.08.2012 року, згідно якого був встановлений факт її фактичного проживання у квартирі в період з травня 2007 року по травень 2008 року, визнано за нею право на проживання в цій квартирі та зобов"язаний відділ ДРФО Краснолуцького МВ УМВС України в Луганській області провести реєєстрацію її проживання у [ADDRESS]. Згідно ухвали апеляційного суду Луганської області від 10.10.2012 року рішення Краснолуцького суду від 14.08.2012 року залишено без змін. На цей час квартира перебуває у комунальній власності Краснолуцької міської ради, оскільки приватизація скасована на підставі постанови Краснолуцького міського суду від 18.10.2011 року, а саме скасоване розпорядження органу приватизації - відділу житлової політики Краснолуцького виконкому від 17.01.2008 року та скасоване свідоцтво про право власності на квартиру на ім"я [PERSON] від 17.01.2008 року. Згідно ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 14.02.2012 року постанова Краснолуцького міського суду від 18.10.2011 року залишена без змін. У квартирі [ADDRESS] крім неї зареєстрований також син [PERSON] від першого шлюбу - [PERSON], який з 1995 року у квартирі фактично не проживає, а кількість зареєстрованих в квартирі осіб збільшує розмір комунальних платежів з її боку. Згідно ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності члена сім"ї наймача за ним зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Стаття 72 ЖК України передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності понад шість місяців, встановлюється у судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" однією з підстав зняття з реєстрації за місцем проживання є рішення суду. Просить позбавити [PERSON] права користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] та зобов"язати Краснолуцький міський відділ управління державної міграційної служби України в Луганській області зняти [PERSON] з реєстрації за вказаною адресою. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення, в обгрунтування якого вказав, що з 1979 року він разом зі своїми батьками [PERSON] та [PERSON] проживав за адресою [ADDRESS]. Квартира була видана батьку на підставі ордеру виконкому Краснолуцької міської ради. У 1980 році батьки розлучилися і батько знов одружився на [PERSON] У 2001 році батьком через постійні сварки було прийнято рішення про придбання [PERSON] будинку за адресою [ADDRESS] для проживання разом з її донькою [PERSON] [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала за вказаною адресою. Він до самої смерті батька був зареєстрований та проживав за адресою [ADDRESS]. Після смерті батька [PERSON] самовільно у його відсутність вселилася в квартиру, яка на той час належала йому на праві власності, поміняла замки та почала чинити йому перешкоди у користуванні квартирою. Він не має змоги попасти у квартиру, в якій зареєстрований. Так, 09.11.2012 року був складений акт про те, що [PERSON] обмежила йому доступ у квартиру за адресою [ADDRESS], посвідчений головою правління Краснолуцької житлової спілки Душкіним В.М. Особовий рахунок відкритий на його ім"я і він своєчасно сплачує рахунки, про що свідчить довідка ОСББ "Союз-9". Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати приміщення для власного проживання, проживання членів своєї сім"ї, інших осіб і не має права використовувати її для промислового виробництва. Право на житло гарантовано особі статтями 47, 48 Конституції України і ніхто не може бути примусового позбавлений житла не інакше як на підставі закону та за рішенням суду. Він не був у встановленому порядку позбавлений права користування спірною квартирою, тобто має права та обов"язки по спірному житлу, у тому числі і право користування цим житлом у відповідності до ст.ст. 9, 64 ЖК України. Згідно ст. 163 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається житлове приміщення у випадках та у межах строків, передбачених діючим законодавством. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Разом з тим, згідно ч.2 ст. 71 ЖК України якщо наймач або члени його сім"ї відсутні з поважної причини понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути подовжений. Вважає, що його відсутність у спірній квартирі була обумовлена поважними причинами, оскільки з моменту смерті батька [PERSON] чинила йому перешкоди для проживання у квартирі шляхом зміни замків та обмеження доступу до житла. Просить усунути йому перешкоди у користуванні квартирою за адресою [ADDRESS] шляхом його вселення у квартиру та зобов"язати [PERSON] не чинити йому перешкод у користуванні цією квартирою. У судовому засіданні [PERSON] свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зустрічні позовні вимоги [PERSON] не визнала та суду пояснила, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та проживала разом з ним у квартирі [ADDRESS]. Син чоловіка [PERSON] проживав у квартирі до одруження у 1986 році, а потім приходив тільки у гості і в квартирі не проживав. Речей [PERSON] у квартирі немає. У 2009 році чоловік помер і в квартирі стала проживати вона одна. [PERSON] був зареєстрований у квартирі, але не жив. Вона також деякий час була зареєстрована за адресою [ADDRESS]. Цей будинок був придбаний її чоловіком для її доньки, але оформлений на її ім"я, щоб чоловік доньки в подальшому не мав змоги на нього претендувати. Після смерті чоловіка [PERSON] разом з сестрою почали вигоняти її з квартири і тоді вона дізналася, що квартира приватизована ще за життя чоловіка на його сина. Вона про приватизацію нічого не знала, звернулася до суду з позовом про скасування приватизації і її позовні вимоги були задовільнені. Після цього [PERSON] тільки один раз приходив до неї у листопаді 2012 року з двома незнайомими чоловіками і попрохав сходити з ним та зробити йому дублікат ключа від квартири, але вона не пішла, оскільки боїться, що відповідач може прийти в любий момент та поб"є її, бо він зловживає спиртними напоями, а коли п"є, то "буянить". [PERSON] ніколи участі в утриманні квартири не приймав, ремонт не робив, у квартирі не проживав, тому просить визнати його втратившим право на житло у квартирі [ADDRESS] зі зняттям з реєстрації. [PERSON] має інше житло за адресою [ADDRESS], де постійно проживає. Крім того, відповідно до рішення Краснолуцького суду будинок по [ADDRESS] також поділений між нею та відповідачем і його сестрою у рівних частках. У задоволенні позовних вимог [PERSON] просить відмовити. Представник [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що [PERSON] тривалий час не проживає у квартирі [ADDRESS] і наявність зустрічного позову не є перешкодою для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Зустрічний позов не визнає, оскільки він протирічить законодавству України і є необгрунтованим. Та обставина, що [PERSON] чинить [PERSON] перешкоди у користуванні квартирою нічим не підтверджена, а наданий акт посвідчений особою, який не має на це повноважень. [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав, свої позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що у 1979 році його батько отримав квартиру на сім"ю з 5 осіб за адресою [ADDRESS]. Потім батьки розлучилися і батько одружився на [PERSON] Він проживав разом з батьком, потім з 1982 року по 1985 роки служив в армії, а в 1985 році одружився та виписався з квартири, бо проживав з сім"єю окремо. У 1990 році він розлучився і повернувся жити до батька. У 1995 році він знов одружився і проживав окремо, але у 2001 році повернувся до батька та зареєструвався у квартирі. У 1999 році він придбав квартиру барачного типу за адресою [ADDRESS], де проживав періодично, бо постійно виїжджав на заробітки. Потім батько у 2001 році купив [PERSON] будинок за адресою [ADDRESS]. Після цього [PERSON] виписалася з квартири та прописалася у будинку. В цьому будинку оселилася донька [PERSON], куди також постійно їздила позивач до доньки. Він допомогав батькові робити ремонт у квартирі і його речі знаходилися у батька. У 2008 році батько запропонував йому приватизувати квартиру на себе і [PERSON] про це знала. Батько виписався з квартири і він приватизував квартиру тільки на себе. На той час він продовжував їздити на заробітки до Москви і відносини з [PERSON] у нього були нормальні. З батьком в нього були прекрасні відносини, він проживав з батьком, іноді ночував у співмешканки по вул. Ленінградська. Спиртними напоями він не зловживає, постійно їздить на заробітки, де знаходиться по 3 місяці, а потім приїжджає на декілька днів і знов повертається на роботу. Батько йому грошима не допомогав, навпаки це він давав батькові гроші на квартиру і ремонт. В 2009 році батько помер і [PERSON] звернулася до суду з позовом про скасування приватизації. Краснолуцьким міським судом приватизація квартири була скасована. Він також звертався до суду з позовом про розподіл житлового будинку за адресою [ADDRESS] і за рішенням суду будинок було розділено між трьома - [PERSON], ним та його сестрою. Дом залишився [PERSON], а вона їм сплатила за їхні частки у будинку. У жовтні 2012 року він приходив до квартири разом з [PERSON] та іншим чоловіком, бо там були його особисті речі, але [PERSON] його не пустила, відмовила у наданні дублікату ключа від квартири. Ключи від квартири в нього раніше були, але він їх загубив. Весною 2013 року він знов приходив до квартири разом з [PERSON], але [PERSON] не відкрила йому двері. З листопада 2012 року він сплачує квартирну плату за половину квартири. Просить вселити його у квартиру [ADDRESS], а [PERSON] у задоволенні позовних вимог відмовити. Представник [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала і просить у їх задоволенні відмовити, оскільки [PERSON] не втратив право користування житловою квартирою за адресою [ADDRESS]. [PERSON] не проживав у квартирі, оскільки виїжджав на заробітки і в нього не було ключей від квартири. Представник Краснолуцького міського відділу Управління державної міграційної служби України в Луганській області в судове засідання не з"явився, надав суду заяву про розгляд справу у відсутність представника МВ УДМС та прийняття рішення на розсуд суду(а.с.25). Представник ОСББ "Союз-9" Душкін В.І. суду пояснив, що він є головою правління ОСББ та головою правління Асоціації Краснолуцький житловий союз. На балансі ОСББ знаходиться будинок [ADDRESS]. До нього зверталася [PERSON] і він видавав їй довідку про проживання у квартирі. Власником квартири [ADDRESS] у цьому будинку з 2008 року був [PERSON], а проживав батько з дружиною. Після смерті батька на підставі рішення суду приватизація була визнана недійсною. Після цього до нього звертався [PERSON] з приводу того, що його не пускає до квартири [PERSON], просив його вселити у квартиру. Він роз"яснив, що це не його компетенція і запропонував звернутися до дільничого інспектора міліції. Через деякий час до нього знов прийшов [PERSON] зі своїми товаришами, він перевірив їх паспорти та посвідчив складений акт про те, що [PERSON] не пускають до квартири, а також поставив печатку. Особисто він до квартири не ходив і з [PERSON] з цього приводу не спілкувався. Свідок [PERSON] суду пояснив, що перебуває з [PERSON] у дружніх стосунках і знає, що той проживав разом з батьком за адресою [ADDRESS]. Після смерті батька [PERSON] проживав по вул.. Ленінградська, оскільки його не пускала до квартири [PERSON] Знає, що [PERSON] давав батькові гроші на ремонт квартири. Спиртними напоями [PERSON] не зловживає, вони разом виїжджають на заробітки до Москви. Знає, що ще за життя батько [PERSON] придбав для [PERSON] будинок і казав, що квартира залишиться сину. У цьому будинку проживає донька [PERSON] з дитиною. У [PERSON] раніше були ключи від спірної квартири, з якої він виїхав через погіршення стосунків з [PERSON] Восени 2012 року він разом з [PERSON] та [PERSON] приходив до спірної квартири, їм відкрила [PERSON] і на прохання надати ключи від квартири відповіла відмовою. Після цього вони пішли до ЖЕКу, де був складений акт, який вони підписали. Свідок [PERSON] суду пояснив, що знаходиться у дружніх стосунках з [PERSON] і знає, що мачуха [PERSON] не пускає того жити до квартири. У грудні 2012 року він разом з [PERSON] приходив у будинок [ADDRESS], але їх у квартиру не пустили. [PERSON] постійно їздить на заробітки до Москви, де працює на будівництві. Зараз [PERSON] проживає у родичів або у жінки на вул.. Ленінградська. Свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає в одному під»їзді з [PERSON], яка перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Разом з ними спочатку проживав [PERSON], який після служби в армії десь у 1984-1985 роках одружився і більше в квартирі не проживав, а тільки приходив у гості до батька. Після смерті [PERSON] його син почав сваритися з [PERSON] за квартиру. У [PERSON] є своя квартира, куди ще за життя батько разом з мачухою ходили та робили там ремонт. Ключей від домофону на під"їзді у [PERSON] не має, оскільки ці ключи видавала особисто вона тим, хто в ньому проживає. [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає, не приходить туди, тому ключи йому не видавали. Вона неодноразово була у квартирі, де проживає [PERSON] та знає, що речей [PERSON] там немає. За життя батька [PERSON] ніякої допомоги йому не оказував, навпаки, [PERSON] скаржився, що син п"є та ходив його за це сварити. Свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає з сім"єю [PERSON] по сусідству. Раніше у квартирі [ADDRESS] десь з 1979 року проживали [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Потім [PERSON] пішов до армії, після якої одружився та став проживати окремо, а до батька приходив тільки у гості, у квартирі не проживав. [PERSON] у квартирі проживала постійно і нікуди не виїжджала. За життя батька відносини в них були нормальні, а після смерті погіршилися. Речей та інструментів [PERSON] у квартирі немає і вона його у своєму під"їзді не бачила, хоча кожен день в ньому вбирається. [PERSON] проживає на вул. Ленінградська у своїй квартирі, де вона була у нього в квартирі років десять назад. Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] є його сусідкою, а [PERSON] є сином чоловіка сусідки - [PERSON], вони проживають на одній площадці. [PERSON] проживає у квартирі [ADDRESS]. До армії [PERSON] проживав у квартирі разом з батьком, а після армії одружився і став проживати окремо. У квартирі [ADDRESS] [PERSON] більше ніколи не проживав, а тільки іноді приходив у гості, допомогав робити ремонт. Він неодноразово приходив до [PERSON], але [PERSON] там не бачив и речей [PERSON] у квартирі не було. У батька з сином відносини були добрі і [PERSON] допомогав сину, у тому числі і грошима. Мови про те, щоб залишити квартиру сину ніколи не було. Суд, всилухавши сторони, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно ордеру № 1506 від 17.01.1979 року, виданого виконкомом міської ради м. Красний Луч на підставі рішення № 54 від 16.01.1979 року [PERSON] та його сім"ї на 5 осіб було надано право на проживання у квартирі [ADDRESS] житловою площею 39,13 кв.м. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 29.08.1980 року Відділом ЗАГС м. Красний Луч Луганської області [PERSON] уклав шлюб з [PERSON]. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 15.09.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області [PERSON] помер [INFO] у віці 67 років. Згідно довідки ОСББ "Союз" від 05.05.2010 року [PERSON] була зареєстрована 08.05.1980 року за адресою [ADDRESS] та знята з реєстрації 26.12.2001 року, але з 2001 року по теперішній час проживає за цією адресою та вносить плату на утримання будинку. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 17.01.2008 року, виданого органом приватизації Краснолуцького міськвиконкому [PERSON] з 2008 року на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS] Постановою Краснолуцького міського суду від 18.10.2011 року скасоване розпорядження органу приватизації від 17.01.2008 року Краснолуцького міськвиконкому та скасоване свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], видане Краснолуцьким міськвиконкомом 17.01.2008 року на ім"я [PERSON]. Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14.02.2012 року постанова Краснолуцького міського суду від 18.10.2011 року залишена без змін. Ухвалою Вищого адміністративного Суду України від 24.10.2013 року постанова Краснолуцького міського суду від 18.10.2011 року та ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 14.02.2012 року залишені без змін та набрали чинності. Рішенням Краснолуцького міського суду від 14.08.2012 року встановлений факт фактичного проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] у період з травня 2007 року по травень 2008 року та визнано її право на проживання за цією адресою. Ухвалою апеляційного суду Луганської області від 10.10.2012 року рішення Краснолуцького міського суду від 14.08.2012 року залишено без змін та набуло чинності. Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як встановлено судовим рішенням, а саме постановою Краснолуцького міського суду від 18.10.2011 року [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживав на час приватизації, а саме 2008 рік і не проживає на час винесення постанови суду і ця обставина не підлягає доказуванню при розгляді цієї справи. Але в той же час, факт відсутності [PERSON] у спірній квартирі у судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що проживають в одному під"їзді з [PERSON], знали померлого [PERSON], з яким перебували у дружніх стосунках. Свідки у категоричній формі поянили суду, що точно знають, що син покійного - [PERSON] після одруження у 1980-х роках більше у квартирі [ADDRESS] ніколи не проживав, іноді приходив до батька в гості. Речі [PERSON] у квартирі відсутні. В квартирі постійно з 1980 року проживає [PERSON] [PERSON] має інше житло, а саме за відповідачем на підставі договору купівлі-продажу зареєстрована квартира [ADDRESS], що не заперечувалося ним самим у судовому засіданні. Крім того, відповідно до рішення Краснолуцького міського суду від 20.09.2012 року [PERSON] та його сестрі [PERSON] були виділені у користування частини житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS]. Оскільки розпорядження органу приватизації від 17.01.2008 року Краснолуцького міськвиконкому та свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], видане Краснолуцьким міськвиконкомом 17.01.2008 року на ім"я [PERSON] скасовані постановою Краснолуцького міського суду від 18.10.2011 року, яка набрала чинності і після цього (як і після смерті батька у 2009 році) [PERSON] не намагався вселитися у спірну квартиру, то він вважається особою, що втратила право користування вказаним житлом. Суд не приймає до уваги посилання [PERSON] на те, що 09.11.2012 року він намагався вселитися у спірну квартиру і з цією метою приходив до [PERSON] зі свідками, оскільки з пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], які перебувають у дружніх стосунках з [PERSON], у суді вбачається, що [PERSON] просив позивача надати йому дублікат ключей від квартири і при цьому ніяких особистих речей при ньому для проживання у квартирі не було. Як пояснив у судовому засіданні представник ОСББ "Союз-9" Душкін В.І., він особисто при зустрічі [PERSON] та [PERSON] не був присутнім, про що між ними йшла мова не знає, а тільки посвідчив підписи осіб, які склали акт від 09.11.2012 року В той же час, суд звертає увагу на ту обставину, що вперше з приводу отримання ключей від квартири [PERSON] звернувся до [PERSON] тільки 09.11.2012 року, тобто більш ніж через рік після скасування судом свідоцтва про його право власності на квартиру і саме з цього часу почав вносити плату за неї. До 09.11.2012 року [PERSON] квартирою не цікавився та квартирну плату за неї не сплачував. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім»ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, згідно із ст. 72 ЖК України, провадиться в судовому порядку. В пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", зазначено, що у справах про визнання наймача або члена його сім»ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з»ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім»ї, тощо) суд може продовжити пропущений строк. За таких обставин відповідача слід визнати таким, що втратив право користування спірним житлом, оскільки він без поважних причин відсутній там більше шести місяців. Та обставина, що [PERSON], згідно довідки ТОВ "СТС" від 17.12.2013 року в період з 2007 року по 2013 рік включно регулярно знаходився на роботі в Московській області на фірмі "СТС", періодично виїжджаючи на місце свого проживання не може бути доказом поважності відсутності [PERSON] у спірній квартирі, оскільки судом встановлено, що останній взагалі в квартирі [ADDRESS] не проживав і коли приїжджав з заробітків, то знаходився за іншою адресою - у власному житлі по [ADDRESS], де знаходяться його особисті речі. Відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»від 11 грудня 2003 року N 1382-IV, реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Згідно зі ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, судового рішення про позбавлення права власності на житлове приміщення,права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або померлою, свідоцтва про смерть, тощо. Таким чином, рішення суду у справі про втрату права на житло одночасно є підставою для зняття з реєстрації відповідача [PERSON] за вказаною адресою.

Outcome: approved