Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

У жовтні 2014 року позивачі звернулись до суду з позовом до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування на 1/2 частину квартири [ADDRESS], що належала померлій [PERSON] яка померла [INFO] р. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачі вказують на те, що [INFO] р. померла [PERSON], після її смерті залишилось спадкове майно яке складається з ? частини квартири [ADDRESS], в ЖБК «Індикатор», [PERSON] вказує що з 1975 р. він перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] за час перебування в шлюбі ними спільно сплачені пайові внески в розмірі 5723 карб. 52 коп. за кооперативну квартиру [ADDRESS], в ЖБК «Індикатор», однак, після сплати внесків ними не оформлено свідоцтво про право власності на дану квартиру. В подальшому [INFO] р. [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на належне їй нерухоме майно - ? частину квартири [ADDRESS], з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулись, [PERSON] - чоловік померлої, [PERSON] - син померлої, [PERSON] - донька померлої, які відповідно до ст.1268 ЦК України прийняли спадщину, однак в видачі відповідного свідоцтва було відмовлено в зв'язку з тим, що право власності [PERSON] на 1/2 частину квартири не зареєстровано у відповідності до ст.ст. 182, 331 ЦК України. Враховуючи наведене та на підставі ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1218, 1223, 1296 ЦК України просили заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивачі в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, зазначали, що вони є спадкоємцями першої черги і інших спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] немає, у встановлений законом строк вони звернулись до нотаріальної контори та подали заяви про прийняття спадщини, однак в отриманні свідоцтва нотаріусом було відмовлено оскільки спадкове майно не зареєстровано на ім.»я спадкодавця. Представник відповідача Київської міської Ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду свої пояснення з приводу заявлених вимог з проханням розглянути справу в відсутності їх представника, що суд з урахуванням думки учасників судового розгляду вважає за можливе. Заслухавши пояснення позивачів, оцінивши наявні докази у матеріалах справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як вбачається з матеріалів справи, 04 грудня 1975 р. зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 17), від даного шлюбу у вказаних осіб народилось двоє дітей [PERSON] [INFO], яка після реєстрації шлюбу 24.06.2011 р. змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 18, 19) та [PERSON] [INFO] (а.с. 20). Відповідно до ордера № 009618 серії Ж від 24 серпня 1978 р. квартира [ADDRESS], надана [PERSON] на трьох осіб [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до довідки ЖБК «Індикатор» від 04 квітня 2013 р. [PERSON] є власником кооперативної квартири [ADDRESS], повністю сплатила паєнакопичення за квартиру 15 травня 1991 р. в розмірі 5726 крб. 52 коп. (а.с. 7). Відповідно до інформаційної довідки КВ-2013 №7452 від 11.04.2013 р. Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна квартира [ADDRESS], за [PERSON] на праві власності не зареєстрована (а.с. 12). Відповідно до листа завідувача Першої київської нотаріальної контори від 01.11.2013 р. позивачам повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS], після померлої [INFO] р. [PERSON] в зв'язку з тим, що на день смерті за останньою не зареєстровано право власності на дану квартиру (а.с. 14). Відповідно до копії спадкової справи відкритої Першою Київською державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON] позивачі звернулись своєчасно з заявою про прийняття спадщини за законом, однак свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину квартири [ADDRESS], не видане. У відповідності до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст. 1218 Цивільного кодексу України) За приписами ст. ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Статтею 1258 ЦК України встановлена черговість спадкування за законом, а саме: спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За приписами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. При цьому, статтею 1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. За правилами ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто, що в даному випадку було своєчасно зроблено позивачами. Також слід зазначити, що, як роз'яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК України) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК України), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Так, ч.ч. 1, 2 ст. 182 ЦК України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. На підставі зазначеного та виходячи з наведених норм законодавства, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивачів є доведеними та такими, що заслуговують на задоволення.

Outcome: approved