Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до Керецьківської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті матері, яка померла [INFO]. В мотивування вимог посилається на те, що після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яка після смерті матері є спадкоємицею, оскільки під час життя, 22.01.1994 року мамою було зроблено заповітне розпорядження, яке не змінено і не скасовано, на все своє майно на свою доньку (позивача) [PERSON] (позивача). При зверненні до державної нотаріальної контори для оформлення права власності на зазначений будинок в порядку спадкування за заповітом, таке виявилось неможливим, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок. У зв'язку з цим, позивач просить суд визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилася, подавши до суду письмову заяву (вх. № 7022 від 22.10.2018 року) про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник відповідача Керецьківської сільської ради в судове засідання не з'явився, заперечень на позовну заяву, що спростовують заявлені позовні вимоги до суду не надано. Дослідивши матеріали справи та доводи позову, суд вирішує справу за наявними у справі матеріалами та доходить наступного висновку. Згідно ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Судом досліджено докази та матеріали: копія свідоцтва про народження позивача (серія [NUMBER], запис № 54 від 17.06.1969 року); копія паспорту (серії [NUMBER]) та РНОКПП [NUMBER]; копія витягу 00015734349 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 26.08.2015 року про зміну прізвища з "[PERSON]" на "[PERSON]"; копія дозволу від 30.04.1959 року № 90, виданого виконкомом Свалявської районної Ради депутатів трудящих Закарпатської області на будівництво житлового будинку в с. Керецьки; копія технічного паспорту № 154/2018 від 10.07.2018 року з зведеним актом вартості будинків, господарських будинків та споруд, схематичним планом земельної ділянки, планом поверхів житлового будинку, експлікацією приміщень до плану житлового будинку; копія довідки № 2280 від 17.07.2018 року, видана КУП "Свалявське РБТІ" (інвентаризаційнв вартість житлового будинку [ADDRESS] з надвірними будівлями і спорудами становить 40779 грн.). Відповідно до ст.1233 ЦК України - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Судом перевірено, що згідно свідоцтва про смерть (серія [NUMBER], актовий запис № 43 від [INFO]) [PERSON] померла [INFO] (а.с. 6). Згідно заповіту, складеного 22 січня 1994 року, нотаріально посвідченого старшим державним нотаріусом Гуледза С.М., зареєстрованого в реєстрі № 1-78 - [PERSON], [INFO] зробила заповітне розпорядження на все майно [PERSON], [INFO] (доньці). Суд враховує, що при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята після 01 січня 2004 року, застосувуються норми ЦК 2003 року. Судом встановлено, що житловий будинок збудовано з отриманням дозвільних документів на земельній ділянці, отриманій у законний спосіб. Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1996 року Міністерством комунального господарства УРСР і погодженою 15.01.1966 року із Верховним Судом УРСР, визначено, що реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать, зокрема, громадянам на праві особистої власності (п.п. 2, 4); будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягають реєстрації (п. 6); при відсутності правовстановлюючих документів, зазначених в Інструкції, у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу бюро технічної інвентаризації при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам, з метою їх подальшої реєстрації, а при відсутності таких книг необхідних для реєстрації питання вирішуються в кожному окремому випадку за заявою зацікавленої особи з проведенням відповідного обстеження і якщо зібрані матеріали підтверджують належність будинку заявнику, вирішується питання про оформлення права власності (п.п. 10, 20). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] здійснила будівництво житлового будинку та отримала право на реєстрацію вищевказаного будинку (оформлення права власності), однак не здійснила таку реєстрацію. Отже, житловий будинок [ADDRESS] увійшов до складу спадщини та спадкоємиця [PERSON] отримала права, які на момент смерті мала спадкодавець, але не має можливості оформити право власності у встановленому Законом порядку. Відповідно до ст. 1216 ЦК України (в редакції 2003 року) - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємця). Відповідно до ст. 1218 ЦК України (в редакції 2003 року) - до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217 ЦК України (в редакції 2003 року) - спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до повідомлення Свалявської державної нотаріальної контори від 02.11.2018 року №814/01-16 - згідно інформаційної довідки № 53908282 зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 01.11.2018 року, спадкова справа після смерті [PERSON] заведена у приватного нотаріуса Свалявського районного нотаріального округу Бататей А.А. З огляду на вищенаведене, враховуючи встановлені докази в судовому засіданні, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] та доходить висновку, що вимоги позивача є підставними та підлягають до задовлення. Відповідно до ч.1 ст. 182 ЦК України - право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно" (із змінами внесеними згідно із Законами № 2269-VIII від 18.01.2018 року, № 2443-VIII від 22.05.2018 року, № 2475-VIII від 03.07.2018 року ) - державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 ч.1 Перехідних положень (розділ ХІІІ) ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: approved