Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

04.07.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди заподіяних злочином, посилаючись на наступні обставини. 13.10.2016 року [PERSON] перебуваючи в її квартирі [ADDRESS] з корисних мотивів таємно викрав її мобільний телефон "Lenovo A1000" вартістю 1951 грн. та сім картку мобільного оператора "Vodafone" вартістю 50 грн., всього на загальну суму 2001 грн.. 23.06.2017 року вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області [PERSON] визнано винуватим за ч. 2 ст. 185 КК України. Враховуючи вище викладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 2001 гривень матеріальної шкоди та 3000 гривень моральної шкоди. Позивач у судове засідання не з'явилась, про місце та час розгляду справи була належним чином повідомлена, але через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України\~ у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідив матеріали справи і оцінив їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Зазначений вирок набрав законної сили 25.07.2017 року. Згідно вказаного вироку суду 13 жовтня 2016 року в період часу з 08 години до 10 години [PERSON], перебуваючи в гостях у [PERSON] за адресою: [ADDRESS], побачив на столі у залі мобільний телефон і у нього виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «Lenovo А1000», який належить [PERSON]. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадання чужого майна, [PERSON] в цей же день та час, перебуваючи у квартирі [ADDRESS], діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучі впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно, із корисливих спонукань, повторно викрав майно, яке належить [PERSON], а саме: мобільний телефон марки «Lenovo А1000», вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи № 5508-16 від 15.11.2016 року, становить 1951 грн. 02 коп. та сім карту мобільного оператору «Vodafone», вартість якої, згідно висновку товарознавчої експертизи № 5508-16 від 15.11.2016 року, становить 50 грн. Після цього, [PERSON] з місця вчинення злочину зник і викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій [PERSON] матеріальний збиток на загальну суму 2001 грн. 02 коп.. Відповідно до ч. 4\~ст. 61 ЦПК України\~вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином вказані обставини не підлягають повторному доказуванню при розгляді цивільної справи. Крім того, згідно вказаного вироку, встановлено, що позивач не пред'являв цивільний позов в кримінальному провадженні, тому, в силу вимог\~ст. 128 КПК України, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Частиною 1\~ст. 22 ЦК України\~встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частина 1\~ст. 1166 ЦК України\~\~містить правило про загальний делікт, відповідно до якого майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до\~ст. 1177 ЦК України\~шкода завдана фізичні особі, яка потерпла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. У пункті 2\~постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року №6\~судам роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Згідно вироку суду внаслідок неправомірних дій відповідача, позивач поніс втрати майнового характеру у виді мобільного телефону марки «Lenovo А1000», вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи № 5508-16 від 15.11.2016 року, становить 1951 грн. 02 коп. та сім картки мобільного оператору «Vodafone», вартість якої, згідно висновку товарознавчої експертизи № 5508-16 від 15.11.2016 року, становить 50 грн., що у сукупній сумі становить 2001 грн. 02 коп.. Таким чином враховуючи викладене суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог про відшкодування майнових збитків у розмірі 2001 грн.. Щодо відшкодування заподіяної моральної шкоди суд виходить з наступного. Згідно зі ст.ст.\~23,\~1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із протиправною поведінкою щодо неї… Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань… При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. У роз'ясненнях, наданих у\~постанові Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», зокрема у п. 3 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Крім того,\~пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Оцінюючи завдану потерпілій моральну шкоду, враховуючи роз'яснення Пленуму Верховного Суду України в постанові № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" і беручі до уваги характер та обсяг душевних страждань, яких зазнала потерпіла, характер немайнових втрат та виходячи з засад розумності і справедливості суд вважає, що визначені потерпілою розміри моральної шкоди є явно завищеними, а тому приходить до висновку, що співмірним розміром моральної шкоди, який підлягає відшкодуванню потерпілій, буде 1000 грн. 00 коп.. Відповідно до вимог ч. 3 ст.88 ЦПК України\~ якщо позивача, на користь якого ухвалено\~рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial