Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд із даним позовом до [PERSON], [PERSON] про розірвання мирової угоди та стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 17.08.2011 року між кредитною спілкою "Верховина" та [PERSON] укладено договір кредиту №143/11 про надання [PERSON] кредиту в сумі 17000 грн. строком на сім місяців зі сплатою відсотків 60% річних. В забезпечення виконання всіх зобов'язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки №143/11 від 17.08.2011 року. 10.08.2012 р. Воловецьким районним судом затверджено мирову угоду між позивачем та відповідачем [PERSON], згідно якої відповідач зобов'язалася добровільно провести повний розрахунок кредитній спілці "Верховина" в розмірі 15 202 грн. 85 коп. протягом шістнадцяти місяців. Проте, відповідач зобов'язання по мировій угоді не виконує. Позивач просить розірвати мирову угоду, яка укладена між [PERSON] та кредитною спілкою "Верховина" і затверджена ухвалою Воловецького районного суду від 10.08.2012 р. по справі №704/919/12. та стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь кредитної спілки "Верховина" заборгованість за кредитним договором в розмірі 12142 грн. 85 коп. та судові витрати. Представник позивача Микитюк Р.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги визнали, щодо їх задоволення не заперечили. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. З дослідженої судом мирової угоди, яка затверджена ухвалою Воловецького районного суду від 10.08.2012 р. по справі №704/919/12 встановлено, що кредитна спілка "Верховина" та [PERSON] дійшли згоди про врегулюванню спору по кредитному договору №143/11 від 17.08.2011 р. та визначили строки погашення кредиту. Відповідно до ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно зі ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Правочини відрізняються від інших юридичних фактів тим, що правочини є вольовими актами, спрямованими на досягнення певного правового результату; завжди є діями фізичної або юридичної особи та є правомірними діями, що тягнуть виникнення або видозміни регулятивних цивільних правовідносин, а воля в правочинах завжди спрямована саме на встановлення, зміну, припинення тощо цивільних прав і обовязків. Тобто, правочин може бути як підставою призупинення, поновлення, реалізації тощо правовідносин, так і водночас і підставою припинення одних правовідносин та підставою виникнення або зміни інших правовідносин. Таким чином, укладена та затверджена Воловецьким районним судом мирова угода відповідає вищезазначеним положенням, а тому є таким правочином, який відповідно до законодавства України повинен бути виконаний належним чином і відповідно до умов укладеної угоди. У даній мировій угоді сторони досягли згоди як про предмет угоди (зобов'язання відповідача щомісячно частково погашати заборгованість), так і щодо строків її погашення (передбачені п.5 мирової угоди). Тобто, сторонами досягнуто згоди щодо вирішення спору іншим шляхом, застосовуючи ті заходи, які були зазначені у тексті мирової угоди. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] після укладення мирової угоди не повністю сплачує проценти та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до умов мирової угоди. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). В силу ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Судом встановлено, що у п. 7 мирової угоди сторони визначили, що у разі допущення порушень (невиконання або неналежного виконання) з боку [PERSON] умов цієї мирової угоди, зокрема в частині строків погашення кредитної заборгованості, стягувач набуває права на дострокове розірвання даної заборгованості та стягнення заборгованості. Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи те, що [PERSON] порушила умови мирової угоди, не повернувши кредит у строк передбачений мировою угодою, таким чином порушила зобов'язання, а тому настають правові наслідки, які встановлені п.7 мирової угоди, зокрема дострокове розірвання даної угоди та стягнення заборгованості по кредитному договору. В ході розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] не виконавши зобов'язання по умовах мирової угоди має заборгованість перед кредитної спілки "Верховина" за кредитним договором, тому мирову угоду слід достроково розірвати, заборгованість за кредитним договором стягнути в користь позивача, а також судові витрати.

Outcome: approved