Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

У травні 2013 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград», яке є правонаступником комунального підприємства «Олександрія - водоканал», про захист прав споживача: про зобов'язання відповідача за власний рахунок провести повірку лічильника води ЛК-15 х, заводський номер 6166030, починаючи з 9 липня 2011 р. поставити лічильник води на абонентський облік та здійснити перерахунок заборгованості відповідно до показань лічильника на день перерахунку, а також стягнути витрати на правову допомогу в сумі 1520 грн. Позовні вимоги вона мотивувала тим, що 11 липня 2007 р. між нею та КП «Олександрія-водоканал» був укладений договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення. Згідно договору вона є споживачем послуг, а комунальне підприємство «Олександрія- водоканал» - виробником (виконавцем) послуг. Для обліку спожитої питної води ліцензованою фірмою їй був встановлений засіб вимірювальної техніки (лічильник води), який був зареєстрований у КП «Олександрія -водоканал» та взятий на облік. З того часу вона, позивачка, оплату за спожиту воду здійснює згідно з показниками лічильника води відповідно до встановлених тарифів. 9 червня 2011 р. за місцем її проживання два працівники комунального підприємства «Олександрія-водоканал» перевірили опломбований лічильник, при цьому один із працівників зірвав пломбу та пояснив, що лічильник має пройти повірку, яка здійснюється за рахунок споживача. Їй, [PERSON], було видано припис про те, що повірка лічильника має бути проведена до 9 липня 2011 р. Цього ж дня вона подала відповідачеві заяву, в якій виклала факти порушення її прав з огляду на те, що згідно законодавства повірка проводиться за кошт виконавця послуг. Розпочалася переписка: в кінці червня 2011 р. вона отримала відповідь про те, що її вимоги про проведення повірки незаконні, а повірку вона має здійснити за власний кошт. 5 серпня 2011 р. їй надійшло попередження від відповідача - виконавця послуг про зняття лічильника з обліку, а 10 жовтня 2012 р. вона отримала листа про те, що вона має заборгованість в зв`язку з нездійсненням повірки лічильника. 12 листопада 2012 р. вона знову отримала листа від відповідача про відмову від проведення повірки за рахунок підприємства та сумою нарахованого боргу, а 16 квітня 2012 р. - попередження про необхідність погашення заборгованості та про відключення від централізованого водопостачання у разі невиконання вимог підприємства. В судовому засіданні представник позивачки - [PERSON] подав заяву про зміну (уточнення) позовних вимог, в якій вона заявляє вимоги про зобов`язання відповідача поставити лічильник на облік з 9 липня 2011 р., здійснити перерахунок заборгованості відповідно до показань лічильника на день перерахунку та стягнути 890 грн., які переплачені внаслідок нарахованої заборгованості за споживання води без облікового засобу , починаючи з 9 липня 2011 по 22 листопада 2013 р., 28 грн. - за проведення повірки за її позивачки, рахунок та кошти за надання правової допомоги - 1520 грн. Ці вимоги вона мотивує наступним : зазначена справа розглядалася судами як першої, так і апеляційної та касаційної інстанцій. 25 вересня 2013 р. рішенням Олександрійського міськрайонного суду позивачці відмовлено в задоволенні позову. Ухвалою апеляційного суду зазначене рішення залишено без змін. 5 березня 2014 р. ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ ухвалені рішення скасовано . З часу винесення ухвали судом апеляційної інстанції та до скасування попередніх судових рішень касаційною інстанцією вона за власний рахунок провела повірку лічильника, поставила його на облік та сплатила нараховану за період з 9 липня 2011р. по 22 листопада 2013 р. заборгованість в сумі 890 грн. Це сталося через порушення відповідачем її прав споживача , який вона просить захистити, висуваючи дещо уточнені вимоги. Як зазначив представник позивачки, обов`язки споживача щодо здійснення повірки за власний рахунок не передбачений Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», типовим договором та договором із споживачем на водопостачання та водовідведення . Відповідач не має права перекладати свій обов`язок на споживача. Відповідач є і виробником, і виконавцем послуг. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, якою затверджено "Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води в водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» засоби обліку беруться на облік виконавцем послуг. Лічильник взятий на облік відповідачем, а, отже, саме він є виконавцем послуг. Регуляторні акти органів місцевого самоврядування повинні відповідати законам України та постановам Кабінету Міністрів України. Починаючи з розпломбування лічильника, позивачка оплачувала послуги з водопостачання холодної води за показаннями лічильника. Крім того, відповідач нарахував їй борг в сумі 890 грн., який вона була змушена сплатити після набрання рішенням суду І інстанції законної сили. Також за свій кошт вона оплатила повірку лічильника. В судовому засіданні представник відповідача - Стадніченко І.В. заперечила проти позову , суть яких полягає в наступному: Відповідно до частини 3 статті 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за робота, пов'язані з повіркою, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Отже, вказана стаття Закону потребує додаткового механізму дії, а саме, для врегулювання відносин між підприємствами і організаціями, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання (виконавцями послуг) та споживачами цих послуг Кабінету Міністрів України потрібно встановити певні правила надання та оплати зазначених послуг. Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів" на житлово-комунальні послуги» було врегульовано питання оплати за послуги з повірки лічильника, як того вимагає cm. 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність». Так, п. 24 Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869, визначено, що до складу витрат на збут послуг з централізованого водопостачання та водовідведення включаються витрати, безпосередньо пов'язані із збутом цих послуг споживачам, в тому числі витрати на періодичну повірку опломбування, обслуговування та ремонт (включаючи демонтаж, транспортування і монтаж) засобів обліку води, які є власністю надавача послуг (ліцензіата). Тобто, ОКВП «Дніпро-Кіровоград» несе витрати на періодичну повірку засобів обліку виключно тих, які належать підприємству. Витрати з проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, у відповідності до п. 24 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій визначаються відповідно до укладених договорів між виконавцем послуг з утримання будинків та субпідрядником, який виконує зазначені послуги, з розрахунку на один квартирний засіб обліку води та теплової енергії. Додатком до цього Порядку визначено, що періодична повірка, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку води, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки входить в перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. При цьому Кабінетом Міністрів Україну комунальну послугу з періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води віднесене до категорії послуги з утримання будинків і споруд, в той час, як ОКВП «Дніпро-Кіровоград» здійснює господарську діяльність в іншій категорії комунальних послуг - централізоване водопостачання та водовідведення, про що зазначено в його установчих документах (п. 2.3 Статуту та довідка про основні види діяльності за КВЕД). За таких обставин до компетенції ОКВП «Дніпро-Кіровоград» не входить проведення повірки квартирних засобів обліку води у домоволодінні позивача. Крім того, зазначила, що повірку лічильників в м. Олександрії здійснюють дві спеціалізовані госпрозрахункові організації , які не відносяться до ОКВП «Дніпро-Кіровоград». Відповідно до абз. 2 п. 24 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій розмір плати за проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт одного засобу обліку води та теплової енергії, у тому числі його демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, визначається згідно з кошторисом, затверджується (погоджується) органами місцевого самоврядування і розподіляється за місяцями міжповірочного інтервалу, що встановлюється Держспоживстандартом для відповідного засобу обліку води та теплової енергії. Для ОКВП «Дніпро-Кіровоград» розмір плати за проведення періодичної повірки квартирних засобів обліку ні виконавчим комітетом Олександрійської міської ради, ні самою Олександрійською міською радою не затверджувався (не погоджувався). Оскільки ОКВП «Дніпро-Кіровоград» немає тарифу/ціни на послуги з періодичної повірки квартирних засобів обліку в підприємства відсутня фінансова можливість, доцільність та комерційний інтерес здійснювати вказаний вид господарської діяльності. Засоби обліку води, які не пройшли метрологічну повірку, застосовувати не дозволяється (ст. 11 та ст. 20 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»), а облік у сфері питного водопостачання здійснюється розрахунковим шляхом згідно з установленими нормами. Оскільки лічильник відсутній, його показники не можуть враховуватись (ст. 42 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання»). Правомірність прийнятого Кабінетом Міністрів України рішення щодо покладення на споживача витрат по періодичній повірці квартирних засобів обліку, викладеного в постанові від 01.06.2011 № 869 на предмет відповідності статті 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» розглядалась Вищим адміністративним судом України. В постанові від 07.02.2013 року у справі № К/9991/31386/12 Вищий адміністративний суд України вказав, що проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки здійснюється за рахунок виконавця, а витрати понесені виконавцем включаються у тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та сплачуються споживачем щомісячно. Одночасно суд зазначив, що постанова Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 пройшла правову експертизу на відповідність вимогам Конституції України та, окрім іншого, Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність». Відповідно до ст. З0 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах рад належить забезпечення населення необхідним рівнем та якістю послуг населенню та організація обслуговування населення підприємствами житлово-комунального господарства. На виконання вказаних норм чинного законодавства виконавчим комітетом Олександрійської міської ради було прийняті рішення № 535 від 08.07.2010 р. та № 330 від 16.05.2013 р., якими затверджено порядок і правила забезпечення населення міста Олександрія належним рівнем та якістю послугами по встановленню та періодичній повірці засобів обліку холодної води. Відповідно до прийнятого органом місцевого самоврядування рішення періодична повірка обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів обліку води проводяться за рахунок виконавця, якщо вони є власністю виконавця, а засоби обліку, які є власністю споживача, здійснюється за власний рахунок споживача. Місцеве самоврядування здійснюється безпосередньо або через органи місцевого самоврядування; сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи; органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території (ч.З cm. 140, ч.1 cm. 144 Конституції України) та породжує правові наслідки і припиняться ці наслідки лише з моменту вступу в законну силу рішення суду про його скасування. Лічильник, який не пройшов повірки, не береться на облік. Водолічильник, що належить позивачці, опломбований в листопаді 2013 р. ЇЇ вимоги про взяття на облік починаючи з 9 липня 2011 р. не відповідають закону. Ухиляючись від повірки лічильника за власний кошт, позивачка штучно зростила суму заборгованості, оскільки в період з 9 липня 2011 р. по 22 листопада 2013 р. нарахування платежів за користування послугами з водопостачання здійснювалося за нормами споживання без урахування показників засобу обліку. Вислухавши пояснення та доводи представників сторін, дослідивши докази, що їх надали сторони у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Суд встановив, що позивачка, яка проживає будинку [ADDRESS] є споживачем послуг з водопостачання та водовідведення, що їх надавало комунальне підприємство «Олександрія-водоканал», а згодом його правонаступник - Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград». Наявність правовідносин у сфері комунальних послуг сторонами не оспорюється. Для обліку спожитої питної води в будинку встановлений засіб вимірювальної техніки - водолічильник ЛК-15 х, заводський номер 6166030, який був взятий на облік комунальним підприємством «Олександрія - водоканал». 9 червня 2011 р. під час перевірки водолічильника працівники цього підприємства розпломбували лічильник та видали позивачці припис про здійснення протягом місяця повірки водолічильника за її власний кошт. Вважаючи вимоги виконавця послуг щодо повірки лічильника за її ж рахунок безпідставними, вона відмовилася виконувати цей припис. Після набрання рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 25 вересня 2013 р. законної сили, яким [PERSON] було відмовлено в захисті її прав як споживача, вона сплатила відповідачеві 890 грн. заборгованості, яка була визначена відповідно до даних про мешканців будинку з розрахунку 45 грн. 64 коп. на місяць на одну особу, та внесла кошти за проведення повірки лічильника - 28 грн. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 березня 2014 р. попередні судові рішення у справі скасовано. Позивачка просить захистити її права споживача і з урахуванням зайво сплачених сум стягнути їх з відповідача. Відповідно до ч.3 ст. 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду ) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюється за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо-, і водопостачання. Згідно до п.15 " Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води в водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії, встановлені в квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці. Періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За це час споживач оплачує відповідні послуги з централізованого постачання холодної та гарячої води - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці. Відповідно до пп. 9 п. 32 Правил надання послуг виконавець зобов'язаний забезпечувати за заявою споживача взяття на абонентський облік у тижневий строк квартирних засобів обліку, а відповідно до п.п.16 п. 32 Правил - проводити перерахунок розміру плати за надання послуг у разі ненадання їх, надання їх не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України та визначеному договором. В статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено поняття «виконавець», «виробник» послуг: виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; виробник - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги. Згідно до договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення від 11 липня 2007 р. (а.с. 14,15) комунальне підприємство «Олександрія - водоканал» є виробником послуг. Відповідно до п.9 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води та водовідведення" квартирні засоби обліку беруться на абонентський облік виконавцем. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводиться за рахунок виконавця. Аналізуючи норму цього Закону та зміст договору, можна зробити висновок що відповідач уособлює в собі як виконавця, так і виробника послуг. Саме відповідач поставив лічильник позивачки на облік після його повірки, здійсненої за її рахунок. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач всупереч закону відмовив позивачці у повірці лічильника за свій рахунок, поклавши цей обов'язок на неї, та нарахував заборгованість в розмірі 890 грн. Лише 23 листопада 2013 р. позивачка за власний кошт зробила повірку лічильника, сплативши за це 28 грн., після чого лічильник було взято на абонентський облік. Суд вважає, що підстав для взяття лічильника на облік, починаючи з 9 липня 2011 р., як того вимагає позивач, немає, оскільки повірка в дійсності мала місце 23 листопада 2013 р. Відповідно до ч.1 статті 11 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки можуть застосовуватися, якщо вони відповідають вимогам щодо точності, встановленим для цих засобів, у певних умовах їх експлуатації. Засоби вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та у продаж і видавати напрокат лише за умови, якщо вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію ( ч. 2 ст. 11 цього Закону). Згідно ч.2 ст. 41 Закону України «Про питну воду та питання водопостачання» облік у сфері питного водопостачання здійснюється підприємствами питного водопостачання і споживання за допомогою технічних засобів, що внесені до державного реєстру засобів вимірювальної техніки. У разі відсутності таких технічних засобів облік питної води тимчасово здійснюється розрахунковим шляхом згідно з установленими номерами. Згідно з п. 15 "Правил надавання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" плата за послуги з водопостачання згідно із нормативами (нормами) споживання вноситься у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню. Враховуючи те, що починаючи з 9 липня 2011 р. по 22 листопада 2013 р. позивачка змушена була не із власної вини користуватися послугами відповідача без належно повіреного лічильника, і врешті - решт, оплатити послуги за нормами споживання, то за цей період часу відповідач має здійснити перерахунок згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці. Отримані відповідачем від позивачки кошти в сумі 890 грн. та кошти, сплачені нею за проведення повірки облікового засобу - 28 грн. , підлягають поверненню останній. Щодо стягнення витрат на правову допомогу, то варто зазначити таке. Відповідно до п.4 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Як встановлено судом, позивачка та її представник є подружжям. В п. 4 договору про надання правової допомоги адвокатом ( а.с.17), робоче місце якого знаходиться в будинку [ADDRESS], в якому мешкає позивачка, зазначено, що оплата послуг адвоката здійснюється за договором, при цьому сума гонорару не вказана. Із розрахункової квитанції серії СЖТІ № 589901, виданої 17 травня 2013 р. адвокатом [PERSON] на суму 1520 грн., вбачається, що на цю суму надано правову допомогу, але кому саме, не зазначено (а.с.19). Представник позивачки заздалегідь, ще до закінчення розгляду справи, розрахував витрати на правову допомогу, які за його підрахунком склали 1520 грн.( а.с. 80). Суд вважає, що позивачка не надала безперечних доказів на підтвердження понесених нею витрат за надання правової допомоги. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам майнового та немайнового характеру у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: partial