Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

02 вересня 2014 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду із вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнювало. В обґрунтування уточненого позову позивач посилається на те, що 15 травня 2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк" і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № DNNGK00000019, відповідно до якого Банк надав останній кредит в сумі 40 725,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 15 травня 2018 року. Для забезпечення повного і своєчасного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором № DNNGK00000019 від 15 травня 2008 року сторони уклали договір іпотеки № DNNGK00000019 від 15 травня 2008 року, відповідно до умов якого відповідач надав в іпотеку житловий будинок, загальною площею 72,50 м2, житловою площею 29,80 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, обумовлена сторонами вартість предмета іпотеки визначена у розмірі 252 500,00 грн. Крім того, відповідно до ст. 6 ЗУ "Про іпотеку", іпотека за цим договором поширюється і на земельну ділянку площею 0,150 га, кадастровий номер 1223255600-02-002-0142 та на земельну ділянку площею 0,0424 га кадастровий номер 1223255600-02-002-0143, на яких розташований предмет іпотеки. Зі своєї сторони, банк виконав всі умови підписаного договору, надав [PERSON] кредит у зазначеному вище розмірі, однак, відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань, своєчасно не сплачувала кредит та відсотки за користування кредитом, в результаті чого станом на 16 липня 2014 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 155 065,45 дол. США, що за курсом НБУ станом на 16 липня 2014 року становить 1 815 816,44 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 37 825,03 дол. США, заборгованості з відсотків за користування кредитом у розмірі 27 586,70 дол. США, заборгованості з комісії у розмірі 6 859,23 дол. США, пені у розмірі 75 390,09 дол. США, фіксованої частини штрафу у розмірі 21,35 дол. США та процентної частини штрафу у розмірі 7 383,05 дол. США. У зв`язку з чим, в остаточній редакції позову, позивач просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DNN0GK00000019 від 15 травня 2008року в розмірі 155 065,45 дол. США, що за курсом 11,71 відповідно до службового розпорядження НБУ від 16 липня 2014 року складає 1 815 816,44 грн.: - звернути стягнення на будинок загальною площею 72,50 м2, житловою площею 29,80 м2, який розташований за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,150 га, кадастровий номер 1223255600-02-002-0142, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0424 га, кадастровий номер 1223255600-02-002-0143, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , шляхом продажу вказаного предмета іпотеки (на підставі договору іпотеки № DNN0GK00000019 від 15 травня 2008року) Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки; - виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованому за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 05 вересня 2014 року постановлено про відкриття провадження у справі (а.с. 29). Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2014 року було ухвалено заочне рішення у справі, яким позов було задоволено частково (а.с. 40-43). 16 лютого 2015 року представник відповідача звернулась на адресу суду із заявою про перегляд заочного рішення (а.с. 48-49). Ухвалою суду від 27 серпня 2015 року вищезазначене заочне рішення суду було скасовано та справу призначено до розгляду (а.с. 65-66). 04 лютого 2016 року позивач звернувся на адресу суду із уточненою позовною заявою (а.с. 76-77). Ухвалою суду від 04 березня 2016 року було залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Службу у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області та Орган опіки та піклування виконавчого комітету Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с. 79-80). Ухвалою суду від 08 квітня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про проведення судового засідання у режимі відеоконференції (а.с. 86-87).25 січня 2017 року позивач звернувся на адресу суду із уточненою позовною заявою (а.с. 107-109). 30 січня 2017 року позивач звернувся на адресу суду із уточненою позовною заявою (а.с. 112-114). Ухвалою суду від 05 жовтня 2017 року провадження у справі зупинялось відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час постановлення ухвали) до винесення Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області рішення у справі за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки (а.с. 160-161). Ухвалою суду від 05 січня 2018 року провадження у справі було поновлено (а.с. 167). У судове засідання представник позивача не з`явився, але у прохальній частині уточненої позовної заяви просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 112-114). Відповідачі [PERSON] і [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву суду не подавали. Представник відповідачів [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, надав суду письмові пояснення, у яких посилався на те, що рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2011 року було скасовано рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2011 року в частині задоволення позову ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу ПАТ КБ "ПриватБанк" з наданням дозволу від імені [PERSON] укладати договори купівлі-продажу будь-яким особам з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, а також надання банку всіх повноважень для здійснення продажу предмета іпотеки. У задоволенні позову ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки у вищезазначений спосіб було відмовлено. Цим рішенням було установлено, що договором іпотеки не передбачено способу реалізації предмета іпотеки шляхом його продажу банком. У касаційному порядку рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області не оскаржувалось та воно набрало законної сили, отже звертаючись до суду із цим позовом позивач зловживає своїми процесуальними правами шляхом неодноразового пред`явлення відповідачу безпідставних і необґрунтованих позовних вимог. Представники третіх осіб - Служби у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області та Органу опіки та піклування виконавчого комітету Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, тому суд вважає за можливе провести розгляд справи за їх відсутності. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов такого висновку. Згідно до ст. 11,16 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договори. Згідно до ст. 1054 ЦК України, по кредитному договору банк надає грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки за його користуванням. Судом встановлено, що 15 травня 2008 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк", правонаступником якого за установчими документами є Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № DNNGK00000019, відповідно до якого Банк надав останній кредит в сумі 40 725,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 15 травня 2018 року (а.с. 13-16). В забезпечення виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором № DNNGK00000019 від 15 травня 2008 року сторони уклали договір іпотеки № DNNGK00000019 від 15 травня 2008 року, відповідно до умов якого відповідач надав в іпотеку житловий будинок, загальною площею 72,50 м2, житловою площею 29,80 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 15 травня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дейнего С. І. за № 959. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки (житлового будинку) на момент складання договору складала 252500,00 грн. (а.с. 17-20). 05 червня 2014 року за № 30.1.0.0/2-527 АТ КБ "ПриватБанк" на адресу [PERSON] було направлено досудову вимогу, згідно якої позивач просив сплатити суму заборгованості, що виникла (а.с. 9). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Судом установлено, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, станом на 16 липня 2014 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 155 065,45 дол. США, що за курсом НБУ станом на 16 липня 2014 року становить 1 815 816,44 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 37 825,03 дол. США, заборгованості з відсотків за користування кредитом у розмірі 27 586,70 дол. США, заборгованості з комісії у розмірі 6 859,23 дол. США, пені у розмірі 75 390,09 дол. США, фіксованої частини штрафу у розмірі 21,35 дол. США та процентної частини штрафу у розмірі 7 383,05 дол. США., що підтверджується довідкою-розрахунком Банку (а.с. 6-7, 8). У відповідності до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. У відповідності до ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, що також передбачено умовами договору іпотеки. Розділом 3 договору іпотеки передбачено право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо в момент настання строку виконання будь-якого із зобов`язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, домовленості сторін про передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки згідно ст. 37 Закону України "Про іпотеку" або права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі згідно ст. 38 Закону України "Про іпотеку". Частиною 1 статті 38 Закону України "Про іпотеку" установлено, що якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 38 Закону України "Про іпотеку", дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Згідно із ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації, за умови подання будь-якою із сторін клопотання про необхідність визначення такої ціни (крім реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах). У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Суд вправі відмовити у задоволенні позову іпотекодержателя про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов`язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Відстрочка виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки не допускається у разі, якщо: іпотеку включено до іпотечного пулу; відстрочка може призвести до істотного погіршення фінансового стану іпотекодержателя; проти іпотекодавця чи іпотекодержателя порушено справу про банкрутство. Разом з тим, суд наголошує, що з укладеного між банком та [PERSON] договору іпотеки не вбачається, що його умовами передбачено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом його продажу банком, а тому у задоволенні позовних вимог в частині звернення стягнення на предмет іпотеки належить відмовити. Також, оскільки суд дійшов вищезазначеного висновку, не підлягають задоволенню і вимоги позивача стосовно виселення відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованому за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed