Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із даним позовом, в якому зазначила, що працювала в ДУ «Державний інститут праці та соціально - економічних досліджень» з 1981 року, її посадовий оклад як оператора комп'ютерного набору складав 1800,00 грн. У зв'язку з тим, що відповідач не виплачував їй заробітної плати, вона вимушена була звільнитися за власним бажанням з 23.09.2016 року, згідно ст.38 КЗпП України. На час звільнення заборгованість склала 19994 грн.78 коп. Просила стягнути заборгованість із заробітній платі в розмірі 19994 грн.78 коп., компенсацію за затримку з виплати заробітної плати в сумі 7555 грн. 23 коп. та моральну шкоду в розмірі 3000грн. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи в її відстуність, а також подала розрахунок заборгованості із заробітної плати. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Таким чином суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Як вбачається з трудової книжки, [PERSON] 13.02.1981р. була прийнята на посаду машіністки в підрозділ оперативної поліграфії Всесоюзного науково дослідного інституту організації виробництва і праці Чорної Металургії. Інститут в подальшому було перейминовано в Державний інститут праці та соціально - економічних досліджень. [PERSON] працювала в різних підрозділах інституту та 01.09.2008р. відповідно наказу №88 б від 29.08.2008р. переведена до відділу організації і координації НДР на посаду оператора комп'ютерного набору. (а.с.26-27) Згідно наказу №57 від 23.09.2016р. [PERSON]оператора комп'ютерного набору, звільнено з займаної посади 23.09.2016р. за власним бажанням ст.38 КЗпП України, підстава заява [PERSON] від 12.09.2016р. (а.с. 24) Як вбачається з довідки ДУ «Державний інститут праці та соціально - економічних досліджень» від 23.09.2016р. [PERSON] працювала з 13.02.1981р. по 23.09.2016р. Після звільнення (наказ №56 від 23.09.2016р.) заборгованість по заробітній платі за період з березня 2014р. по березень 2016р. складає 19994 грн.78 коп. (а.с. 6) Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України "Про оплату праці" та частини 1 статті 115 Кодексу законів про працю України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Шкода, заподіяна відповідачем затримкою виплати частини заробітної плати, відшкодовується відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати. Відповідно до статті 3 Закону України "Про оплату праці" компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари тарифів на послуги за формулою, визначеною у Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати. Компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, якщо індекс цін за цей період зріс більш, як на один відсоток. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але невиплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць (після утримання і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін, який визначається як різниця між часткою від ділення індексу споживчих цін в останній місяць перед виплатою суми заборгованості на індекс споживчих цін у тому місяці, за який виплачується заробітна плата, та коефіцієнтом 1. Відповідно до листа Верховного Суду України N° 62-97р від 3 квітня 1997 року «Рекомендації стосовно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» інфляційні зміни обчислюються без урахування поточного місяця, якщо погашення заборгованості відбулось з 1 по 15 число цього місяця. Статтею 34 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року із змінами та доповненнями встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленим чинним законодавством. У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року із змінами, за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами в цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата та інші. Відповідно до Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427 (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999 № 692), компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи, починаючи з 01 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на один відсоток. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін. Коефіцієнт приросту споживчих цін визначається як різниця між часткою від ділення індексу споживчих цін в останній місяць перед виплатою суми заборгованості на індекс споживчих цін у тому місяці, за який виплачується заробітна плата, та коефіцієнтом 1. Згідно Рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013 у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок) затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159. Порядком передбачено, що у разі затримки виплати доходів компенсації підлягають щомісячні суми відшкодування шкоди, нараховані за період, починаючи з 01 січня 2001 року. Розмір компенсації за затримання заробітної плати за березень 2014р., квітень 2014р., травень 2014р., червень 2014р., липень 2014р., вересень 2014р., жовтень 2014р., серпень 2015р., вересень 2015р., жовтень 2015р., листопад 2015р., січень 2016р., лютий 2016р., березень 2016р., шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін, за розрахунком позивачки склав 7555,23 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача на її користь. Відповідно до ст. 237-1 Кодексу законів про працю відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Позивачу внаслідок невчасної виплати заробітної плати була спричинена моральна шкода, яка пов'язана з тим, що відсутність коштів впливала на її фізичний стан, брак коштів не дозволяв вести їй нормальний спосіб життя, придбати необхідні продукти харчування та предмети побуту, сплачувати своєчасно комунальні послуги. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір моральної шкоди суд визначає, виходячи з характеру та обсягу страждань позивача, їх глибини та сутності, їх тривалості, та вважає 3000,00 гривень достатніми для їх відшкодування. Враховуючи, що несвоєчасна виплати заробітної плати не може не викликати моральних страждань і у будь-якому випадку вимагають від особи, що не має інших доходів додаткових зусиль для організації свого життя додаткових доказів наявності моральної шкоди спричиненої несвоєчасною виплатою заробітної плати не потребує. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд бере до уваги тривалість затримки виплати заробітної плати і періоди за які така виплата не здійснювалась. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, суд стягує з відповідача заборгованість по заробітній платі на користь позивача в сумі 19994,78 грн., а також компенсацію за затримку з виплати заробітної плати в сумі 7555,23 грн. та моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн. На вимогу ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах стягнення заробітної плати не більше ніж за один місяць. Суд вважає, що з відповідача в порядку ст.88 ЦПК України, та Закону України "Про судовий збір", підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved