Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

Представник позивача в інтересах позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу, посилаючись на те, що 20.10.2016 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1453069. У відповідності до умов полісу ПрАТ «УПСК» взяло на себе забов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Volvo FH 12.420», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. Зазначає, що 28.05.2017 року в м. Києві на пр-ті Палладіна мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volvo FH 12.420», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] та автомобіля«Seat Cordoba», державний реєстраційний номер « [NUMBER] ». Зазначає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Seat Cordoba» було завдано механічні пошкодження, а власнику автомобіля-матеріальні збитки. Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 16.06.2017 року по справі №759/8752/17 відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Власник пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «Seat Cordoba» - [PERSON] звернувся до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування за страховим полісом. На підставі страхового акта №ОЦ/017/000/17/0079 від 20.06.2017 року ПрАТ «УПСК» було вилучено страхове відшкодування в розмірі 15000 гривень. Зазначає, що відповідач з моменту дорожньо-транспортної пригоди взагалі не було повідомлено Страховика про ДТП, що не дало змоги Страховику об`єктивно розслідувати обставини ДТП. Зазначає, що відповідачем було порушено умови договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо повідомлення ПрАТ «УПСК» про настання страхового випадку. Зазначає, що право регресної вимоги виникло у ПрАТ «УПСК» з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 22 червня 2017 року, що підтверджується платіжним дорученням №391 від 22.06.2017 року. 16.03.2020 року між ПрАТ «УПСК» та фізичною особою підприємцем [PERSON] укладено договір №13/03/2020 про відступлення права вимоги відповідно до якого первісний кредитор відступає , а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у додатку №1 до договору. В тому числі новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за полісом №АК/1453069 від 20.10.2016 року. Просить суд стягнути з відповідача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 15 000 гривень, витрати по сплаченому судовому зборі в розмірі 840,80 та витрати на правову допомогу в розмірі 2200 гривень. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.10.2016 року ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (ПрАТ"УПСК") та [PERSON] уклали Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1453069, згідно якого був застрахований транспортний засіб «Volvo FH 12-420», номерний знак « [NUMBER] » (а.с.12). Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва Ул`яновської О.В. від 16 червня 2017 року по справі №759/8752/17 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення. Згідно даної постанови суду, встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 28.05.2017 серії БР № 124196 від 28.05.2017 приблизно о 16 год. 00 хв. водій [PERSON] по пр. Палладіна у м. Києві перед поворотом на вул. Стеценка у м. Києві керуючи автомобілем «Volvo FH 12-420», д.р.н. [NUMBER] , перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, чим спричинив зіткнення з автомобілем «Seat Cordoba», д.н.з. [NUMBER] , у результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. [PERSON] звернуся до ПрАТ «УПСК» із заявою про страхове відшкодування у зв`язку з тим, що сталася ДТП і відповідальним за вчинення якої є [PERSON] (а.с.16) Згідно протоколу узгодження розміру та способу здійснення страхового відшкодування від 20 червня 2017 року узгоджено розмір страхового відшкодування в сумі 15 000 гривень (а.с.25). На підставі страхового акту №ОЦ/017/000/17/0079 від 20 червня 2017 року [PERSON] виплачено страхове відшкодування в розмірі 15 000 гривень, що підтверджується копією платіжного доручення №391 від 22 червня 2017 року (а.с.27) 14.07.2017 року представник ПрАТ «Українська пожежна - страхова компанія» звернувся до відповідача [PERSON] з претензією про відшкодування збитків в порядку регресу (а.с.28) 16.03.2020 року між ПрАТ «УПСК» та фізичною особою підприємцем [PERSON] укладено договір №13/03/2020 про відступлення права вимоги відповідно до якого первісний кредитор ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» відступає , а новий кредитор фізична особа-підприємець [PERSON] отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у додатку №1 до договору згідно якого новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування зокрема й за полісом №ак/1453069 від 20.10.2016 року(а.с.5-11). Відповідно до ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 979 ЦК України передбачає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. На підставі, вищенаведеного, суд вважає що з відповідача [PERSON] на користь позивача в порядку регресу слід стягнути завдані збитки у розмірі 15 000 грн. Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, а тому, із відповідача слід стягнути у користь позивача судові витрати в розмірі 840,80 грн. сплаченого судового збору та 2 200 гривень витрат на правову допомогу. На підставі наведеного, відповідно до ЗУ "Про страхування" ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ст.ст. 512, 514, 979, 1166, 1187, 1191 ЦК України,

Outcome: approved