Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

У грудні 2019 року позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] , в якому просила позбавити батьківських прав [PERSON] , по відношенню до її доньки: [PERSON] , [INFO] , та стягнути з [PERSON] , аліменти на утримання дитини в розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини, з моменту подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Свій позов обґрунтовує тим, що [PERSON] є матір`ю дитини: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126, 133, 135 Сімейного кодексу України батько дитини: [PERSON] , [INFO] записаний зі слів матері у відповідності до вимог ч. 1 ст. 135 СК України. Позивач є рідною сестрою [PERSON] , після народження дитини сторони проживали разом, але [INFO] [PERSON] переїхала проживати окремо, залишивши доньку проживати разом з позивачем. Дитина перебуває на повному утриманні позивача та не знайома із сімейною ситуацією, тому називає відповідача мамою а біологічну матір - тіткою. [INFO] року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] , від зареєстрованого шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народився син: [PERSON] , [INFO] . Також позивач має сина: [PERSON] , [INFO] . З серпня 2014 року, позивач разом із сім`єю переїхала проживати за адресою: [ADDRESS] , співвласником якого була відповідач. На той час [PERSON] періодично перераховувала кошти на утримання дитини, останнього разу відповідач бачилась з донькою у липні 2017 року, пов`язано це було з тим, що сторони продали будинок за адресою: [ADDRESS] . 26 липня 2017 року, позивач та троє дітей переїхали проживати за адресою: [ADDRESS] , чоловік з позивачем не проживає. Дана квартира є власністю позивача. В листопаді 2019 року, позивач направила позов про розірвання шлюбу до Броварського міськрайонного суду Київської області. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2019 року, справу призначено до розгляду на 18 грудня 2019 року. Відповідно до акту обстеження від 21 жовтня 2019р. № 484, складеного спеціалістами служби у справах дітей Броварської міської ради Київської області, малолітня [PERSON] проживає разом із [PERSON] та двоюрідними братами [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Для [PERSON] створені належні умови проживання, тітка дбає про дитину, утримує, займається вихованням та навчанням дитини. Відповідно до характеристики від 07 листопада 2019 року, наданою адміністрацією БЗОС І-ІІІ ст. № 2, [PERSON] , [INFO] навчається в закладі з вересня 2018 року. За час навчання, дівчинка зарекомендувала себе як дисциплінована, уважна, стримана учениця. Увагу до навчання приділяє тітка, матір дитини за час навчання жодного разу не бачили. У зв`язку із вищенаведеним позивач звернулась до суду із даним позовом. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київській області Радзівіл А.Г. від 09 січня 2020 року провадження у вказаній справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київській області Радзівіл А.Г. від 01 червня 2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у встановленому законом порядку повідомлялась про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов та заяву про розгляд справи у її відсутність до суду не подала. Третя особа в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо задоволення. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, [INFO] народилась [PERSON] (а.с. 11). Згідно із витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Батьком [PERSON] зазначений - [PERSON] ; матір`ю - [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, [INFO] народився [PERSON] (а.с. 13). 04 липня 2014 року [PERSON] та [PERSON] ) зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , актовий запис № 999 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 14) Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого Виконавчим комітетом Ставівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, [INFO] народився [PERSON] (а.с. 15). Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2019 року, справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу призначено до розгляду на 18 грудня 2019 року (а.с. 16). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов № 484 від 24 жовтня 2019 року, складеного спеціалістами служби у справах дітей Броварської міської ради Київської області, встановлено, що малолітня [PERSON] проживає разом із [PERSON] та двоюрідними братами [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Для [PERSON] створені належні умови проживання, тітка дбає про дитину, утримує, займається вихованням та навчанням дитини (а.с. 17). Відповідно до характеристики від 07 листопада 2019 року, [PERSON] [INFO] , навчається в 2-Є класі Броварської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 ім. В.О. Сухомлинського з вересня 2018 року. За час навчання, дівчинка зарекомендувала себе як дисциплінована, уважна, стримана учениця. Увагу до навчання приділяє тітка, матір дитини за час навчання жодного разу не бачили (а.с. 18). Відповідно до рішення виконавчого комітету Донецької міської ради від 19 червня 2013 року № 134 було створено прийомну сім`ю на базі родини [PERSON] та [PERSON] та з 26 червня 2013 року влаштовано на виховання та спільне проживання дітей, позбавлених батьківського піклування: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 29-31). Згідно із довідки від 21 жовтня 2019 року вбачається, що [PERSON] працює в ТОВ „Арітейл" з 01 липня 2019 року. На даний момент займає посаду „продавець продовольчих товарів", її заробітна плата з липня 2019 року по вересень 2019 року склала 31 706 грн. 67 коп. (а.с. 19). Відповідно до наказу № 01-10-647 від 23 жовтня 2019 року, виданого службою у справах дітей Броварської міської ради Київської області, встановлено, що малолітню [PERSON] , [INFO] , яка залишилась без батьківського піклування тимчасово влаштовано в сім`ю [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20). Згідно із рішення та висновку органу опіки та піклування, в особі виконавчого комітету Броварської міської ради від 03 грудня 2019 року, встановлено, що орган опіки та піклування не заперечує щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її доньки: [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з ухиленням матері від виконання своїх батьківських обов`язків (а.с. 21, 22-24). Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У справі "Мамчур проти України" (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Згідно Положень, зазначених в Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, ч.1 ст. 3 під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМУ № 866 від 24.09.2008р. в п.8 зазначається, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. На підставі рішення … виконавчого органу міської, районної у місті ради служба у справах дітей разом з уповноваженим підрозділом органів Національної поліції, представниками закладу охорони здоров`я вживають заходів до відібрання дитини у батьків та тимчасово влаштовують її відповідно до пункту 31 цього Порядку. Якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. Під час розгляду справи судом із наданих доказів позивачем встановлено, що дійсно [PERSON] належним чином не здійснювала своїх батьківських обов`язків по вихованню доньки, не дбала про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавились навчанням дитини у школі, підготовку до самостійного життя. При цьому судом також враховано частину першу статті 3 Конвенції про права дитини, відповідно до якої першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини та відповідно до ч.2 ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Суд, дійшов обґрунтованість висновку позивача та позовних вимог про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] - [INFO] по відношенню до доньки: [PERSON] - [INFO] , та стягнення з [PERSON] - [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання доньки [PERSON] - [INFO] шляхом перерахування коштів на особовий рахунок дитини на її утримання у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 18 грудня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Частиною 2 ст. 166 Сімейного кодексу України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття. Батьки зобов`язані забезпечити своїм дітям достатній рівень життя та несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законодавства України. Відповідно до п. 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved