Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про встановлення факту проживання однією сімєю, поділ майна подружжя та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. З врахуванням уточнених позовних вимог в обґрунтування позову позивач вказав, що 12.03.1988 року між ним та [PERSON] був укладений шлюб, який було розірвано 20.06.2001 року. Після розірвання шлюбу з січня 2003 року вони почали знову проживати разом в [INFO], оскільки вирішили відновити сімю. Вони почали мешкати разом, мали спільний бюжет, спільно виховували дітей сина [PERSON], [INFO], та доньку Анну, [INFO]. До квітня 2015 року вони перебували у фактичних шлюбних відносинах, мешкали разом вели спільне господарство, їх подружні обовязки були визначені, для всіх їх знайомих вони були подружжям і однією сімєю, тому реєструвати шлюб не було потреби. 20.05.2004 року, вони за спільні кошти придбали по 10 тис. грн. дві суміжні земельні ділянки, обидві площею по 0,10га, розташовані за адресою: с.Лісові Гринівці, Хмельницького району, Хмельницької області, вул.Радгоспна,43 та вул.Радгоспна,45, які були зареєстровані за [PERSON] (державні акти на право власності на земельну ділянку серії ХМ №079884, ХМ №079883, кадастровий номер 6825083600:01:004:0015, 6825083600:01:004:0014, призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель). У звязку з тим, що вони мешкали в маленькій квартирі і підростали діти, та з метою створення спільної сумісної власності на земельній ділянці по вул.Радгоспній,43 в масиві «Дехтярка-2» Лісовогринівецька сільська рада Хмельницького району, Хмельницької області, ними було побудовано спільно житловий будинок, площею 503,4 кв.м., житловою площею 212,8 кв.м., який було зареєстровано за відповідачем на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Лісовогринівецькою сільською радою 07.04.2010 року, та зареєстрованого Хмельницьким БТІ за реєстраційним №30126532. В 2011 році вони переїхали в даний будинок і робили в ньому ремонт ще до квітня 2015 року. На даний час весь комплекс ремонтних та оздоблювальних робіт до сьогодні не завершили. 12.12.2013 року вони з дітьми зареєструвались у вказаному будинку. В травні 2015 року в них знову погіршились відносини, відповідачка почала йому чинити перешкоди для проживання в даному будинку і так як реєстрацію права власності на земельні ділянки та житловий будинок було вчинено на [PERSON] та не було зареєстровано їх шлюб, його права спільної сумісної власності на вказане нерухоме майно враховано не було. Він запропонував відповідачці добровільно поділити наявне в них майно, однак вона відмовилась. Крім того, на сьогоднішній день спірний житловий будинок перебуває в іпотеці за договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON] 30.05.2006 року, за реєстровим номером 2341. В червні 2015 року йому також стало відомо, що існує виконавчий напис про звернення стягнення на майно, що є предметом поділу. Вважає, що вказаний виконавчий напис підлягає скасуванню, оскільки його вчинено з порушенням Закону України «Про нотаріат», Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172. Згідно вказаної постанови, у випадку вчинення виконавчого напису нотаріус має вимагати від стягувача іпотекодержателя документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника/позичальника. Жодних документів, передбачених вищенаведеним переліком, що підтверджує безспірність заборгованості, він не отримував, дій направлених на узгодження банком розміру боргу банк не вчиняв, тому правові підстави для вчинення виконавчого напису були відсутні. При вчиненні виконавчого напису також слід було встановити прострочення виконання зобовязання у розмірі який стягується. Саме такий розмір заявлених вимог банку є спірним, адже з врахуванням терміну дії кредитного договору та його закінчення, така сума викликає заперечення. Відповідно до п.1.6.1 Кредитного договору встановлено строк користування кредитними коштами до 25.05.2026 року і строки повернення кредиту не були змінені, що ставить під сумнів суму боргу заявлену банком та говорить про спір про суму боргу, що виключає можливість вчинення виконавчого напису нотаріусом. Відповідно до положень Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» нотаріус мав отримати від банку документи про повідомлення боржника та іпотекодавця про усунення порушень основного зобовязання та звернення стягнення на предмет іпотеки. Вказані документи йому, як боржнику за кредитним договором не направлялись, тому вчиняти виконавчий напис нотаріус не мав правових підстав. Також позивач зазначив, що переуступка права вимоги за договором іпотеки від ПАТ «ОТП Банк» ТОВ «ОТП Факторинг Україна» порушує його права, оскільки жодних повідомлень як того вимагає глава 48 ЦК України та ст.24 Закону України «Про іпотеку», він не отримував та не підписував жодного додаткового правочину згідно діючого договору іпотеки. Таким чином, звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є незаконною і такою, що суперечить вимогам чинного законодавства. Враховуючи, що приватний нотаріус без встановлення факту прострочення виконання зобовязання та наявності документів, що підтверджують безспірність вимог, без рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки неправомірно вчинив оскаржуваний виконавчий напис, а також вищевикладене, позивач просить позов задоволити. Ухвалою суду від 13.07.2016 року залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, суду пояснила, що після розлучення з 2003 року вони знову почали спільно проживати до травня 2015 року. Кошти з отриманого кредиту пішли на ремонт квартири, навчання дітей, лікування. Більшу частину коштів на будинок дав позивач. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, суду пояснив, що [PERSON] визнає обставини спільного проживання з позивачем. Нею було отримано кредит за рахунок якого проводився ремонт в будинку та квартирі. Виплати по кредиту вони здійснювали разом з позивачем і вона вважає, що їх частки в майні є рівними. Представник відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» в судовому засіданні заперечив в частині задоволення позовних вимог про поділ майна та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, просив відмовити в їх задоволенні. Суду пояснив, що [PERSON] отримала кредитні кошти, які мали використовуватись на будівництво будинку, і остання їх використала на будівництво. Позивач був поручителем і йому було відомо про передачу земельної ділянки в іпотеку. В поданих до суду письмових запереченнях також вказав, що позивач не був стороною кредитного договору та договору іпотеки і чинним законодавством не передбачено направлення претензії поручителю або іншому з подружжя іпотекодавця при вчиненні виконавчого напису нотаріуса. Вважає, що [PERSON] не належить право вимоги, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Іпотекодавець [PERSON] 12.08.2010 року отримала іпотечне повідомлення від 09.08.2010 року, яким була повідомлена про заборгованість за кредитним договором, про порушення кредитного та іпотечного договорів, а також про можливе звернення на предмет іпотеки. Отже виконавчий напис нотаріусом було вчинено з дотриманням п.283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, тобто після спливу 30 днів з моменту одержання боржником письмової вимоги про усунення порушення. Також на момент вчинення виконавчого напису розмір зобовязання позивачем не оспорювався в порядку, визначеному чинним законодавством. Третя особа в судове засідання не зявився, подав до суду заву про слухання справи у його відсутності. Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з натупних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 20 червня 2001 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія 1-БВ № 056242. З січня 2003 року по 01.05.2015 року [PERSON] проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON], яка в судовому засіданні вказані обставини визнала та не оспорювала. 20 травня 2004 року [PERSON], згідно договорів купівлі-продажу №№ 1328, 1326, набула право власності на дві земельних ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,10 га. кожна, за адресами: с.Лісові Гринівці, Хмельницького району Хмельницької області, вул. Радгоспна, 43 та вул. Радгоспна, 45, відповідно. 30.05.2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № HCL-001/004/2006, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 100000 доларів США на будівництво нерухомого майна, а саме - житлового будинку та інших господарських споруд за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, с.Лісові Гринівці, вул. Радгоспна, 43. Зокрема: 1-ий транш 20800 доларів США на купівлю цегли, залізобетонних панелей та інших матеріалів для будівництва, оплату послуг будівельників; 2-ий транш 31200 доларів США на купівлю та встановлення вікон, купівлю матеріалів для даху, газо- та водопостачання, каналізації, оплату послуг будівельників; 3-ій транш в сумі 48000 доларів США на купівлю матеріалів для внутрішнього оздоблення та ведення завершальної стадії будівництва. Поручителем за вказаним кредитним договором виступив [PERSON], який мешкав за адресою [ADDRESS]. Також, з метою забезпечення виконання вищевказаного кредитного договору, 30.05.2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та [PERSON] було укладено договір іпотеки № РCL-001/004/2006, згідно якого остання передала в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно земельну ділянку, площею 0,10га, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, с.Лісові Гринівці, вул.Радгоспна, 43, та будь-яке нерухоме майно, що знаходиться чи буде збудовано на земельній ділянці і яке стане власністю іпотекодавця в майбутньому. 07.04.2010 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на житловий будинок 43 по вул.Радгоспна, масив «Дехтярка-2», Лісовогринівецька сільська рада, Хмельницький район, Хмельницька область, загальною площею 503,4 кв.м., житловою площею 212,8 кв.м.. 22.04.2010 року між ПАТ «ОТП Банк», яке є правонаступником АКБ «Райффайзенбанк Україна», та [PERSON] було укладено додатковий договір №1 до договору іпотеки № РCL-001/004/2006 від 30.05.2006 року, згідно якого з метою забезпечення виконання вищевказаного кредитного договору, в іпотеку було передано: земельна ділянка площею 0,10 га та житловий будинок, загальною площею 503,4 кв.м., що знаходяться за адресою: Лісовогринівецька сільська рада, Хмельницького району Хмельницької області, масив «Дехтярка-2», вул. Радгоспна,43. Вказані обставини підтверджуються: державними актами на право власності на земельну ділянку серія ХМ № 079883 та серія ХМ № 079884; кредитним договором № HCL-001/004/2006 від 30.05.2006 року; рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.10.2015 року; ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.10.2016 року; договором іпотеки № РCL-001/004/2006 від 30.05.2006 року; Витягом зі Статуту ПАТ «ОТП Банк»; свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 07.04.2010р., виданим Лісовогринівецькою сільською радою; витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 25796725 від 07.04.2010р.; технічним паспортом на житловий будинок №43 по вул. Радгоспна в с.Лісові Гринівці; будівельним паспортом на забудову земельної ділянки; додатковим договором №1 від 22.04.2010р. до договору іпотеки № РCL-001/004/2006 від 30.05.2006 року. З наведених документів, а також з копій паспортів [PERSON] серія НА № 470180 та [PERSON] серія НА №470179, копії домової книги для прописки громадян, що проживають в [INFO], вбачається, що в період з 01.01.2004 р. по 01.05.2015 р. [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані спочатку за адресою: [ADDRESS], а з 12.12.2013 року в будинку № 43 по вул.Радгоспна в с.Лісові Гринівці, що вказує на їх спільне проживання у вказаний період. 28.08.2004 року між [PERSON] та ПП "Лікространс" було укладено договір підряду, згідно якого підрядник взяв на себе зобов'язання виконати влаштування блочного фундаменту в строк до 31.12. 2004 року, з оплатою згідно кошторису, яка становить 98716,16грн. (а.с. 188, 170). 28.12.2004 року ПП "Лікространс" було складено акт виконаних робіт на вказану суму (а.с.166). З актів здачі-приймання робіт від 31.07.2014 р., 30.08.2014р., 31.08.2014р., 22.10.2014р. та відповідних квитанцій вбачається, що [PERSON] замовляв та оплачував доставку будівельних матеріалів ТОВ "Епіцентр"К" в с.Лісові Гринівці, вул.Радгоспна, 43, також [PERSON] 10.09.2009 року уклав договір з ПП Фомін на гарантійне обслуговування вікон з ПВХ встановлених по вул. Радгоспній,43( а.с.105, 107, 110, 115-116, 126-130). З наведеного вбачається, що [PERSON] та [PERSON] в період з 2004 року по 2014 рік разом приймали участь у будівництві житлового будинку 43 по вул.Радгоспна в с. Лісові Гринівці, Хмельницького району Хмельницької області, що вказує на ведення ними спільного господарства у вказаний період. Разом з тим, інші надані суду квитанції, накладні, товарні чеки тощо на придбання будівельних матеріалів [PERSON], [PERSON], а також іншими особами суд до уваги не приймає, як належні та допустимі докази, оскільки суду не було надано доказів на підтвердження того, що вказані матеріали було використано для будівництва житлового будинку 43 по вул.Радгоспна в с. Лісові Гринівці, Хмельницького району Хмельницької області. Згідно з п. 5 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Разом з тим, до набрання чинності\~СК України\~(01.01.2004 р.) законодавство не передбачало спільність майна, набутого за час спільного проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. А тому, позов [PERSON] в частині встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] підлягає задоволенню частково, а саме протягом періоду\~з 01.01.2004 р. по 01.05.2015р.. Вирішуючи позов в частині позовних вимог про визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ суд приходить до висновку, що позов в цій частині підлягає задоволенню враховуючи, що судом встановлено факт проживання [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] з 01.01.2004 р. по 01.05.2015р. та набуття в цей період останньою права власності згідно договорів купівлі-продажу №№ 1328, 1326 на дві земельних ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,10 га. кожна, за адресами: с.Лісові Гринівці, Хмельницького району Хмельницької області, вул. Радгоспна, 43 та вул. Радгоспна, 45, відповідно, а також житловий будинок по вул. Радгоспна, 43 в с.Лісові Гринівці. Вказані обставини підтверджуються вищенаведеними доказами, а також відповідач [PERSON] в судовому засіданні вказані позовні вимоги визнала та не заперечила проти їх задоволення. Відповідно до ч. 1\~ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення\~глави 8 цього Кодексу Статтею 60 СК України\~визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно із ч. 3\~ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сімї, то гроші, інше майно, у тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, за загальним правилом майно, придбане подружжям у кредит, є спільною власністю чоловіка та дружини. Також\~ст. 70 СК України\~передбачено, що в разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже, враховуючи наведене, дві земельних ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,10 га. кожна, за адресами: с.Лісові Гринівці, Хмельницького району Хмельницької області, вул. Радгоспна, 43 та вул. Радгоспна, 45, відповідно, а також житловий будинок по вул. Радгоспна, 43 в с.Лісові Гринівці, слід визнати спільним майном подружжя та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 вказаного майна. В частині позовних вимог про визнання виконавчого напису, що вчинений 21.12.2010 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON] за № 2062 про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме житловий будинок № 43 по вул Радгоспна в с.Лісові Гринівці Хмельницького району, а також земельну ділянку 0,10га, що знаходится за вказаною адресою, суд приходить до висновку, що в їх задоволенні слід відмовити враховуючи наступне. Судом встановлено, що 30 травня 2006 року між АКБ «Райффайзен банк Україна», правонаступником якого є ЗАТ "ОТП Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № НGL-001/004/2006, згідно умов якого позичальнику було надано кредит в розмірі 100 000 доларів США строком до 25 травня 2026 року із сплатою 12%, шляхом перерахування на транзитний рахунок коштів трьома траншами у строки визначені договором. Цільове використання кредиту на будівництво нерухомого майна. 27 квітня 2009 року та 26.10.2009 року між закритим акціонерним банком «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений додатковий договір №1 та додатковий договір №2 до кредитного договору відповідно. Згідно умов договору продажу кредитного портфелю від 05 листопада 2010 року ПАТ «ОТП Банк» переуступило, а ТОВ ОТП «Факторинг Україна» придбало права на кредитний портфель права вимоги до боржників (їх поручителів) щодо сплати заборгованості за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до цього договору, в т.ч. і за кредитним договором № HCL-001/004/2006 від 30.05.2006 року. Вказані обставини підтверджуються кредитним договором № НGL-001/004/2006 від 30.05.2006 року, а також були встановлені рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.10.2015 року в справі за позовом ПАТ « ОТП Факторинг Україна» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5.10.2016 року у вказаній справі. Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України\~договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ч. 1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. З метою забезпечення виконання вищевказаного кредитного договору, 30.05.2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та [PERSON] було укладено договір іпотеки № РCL-001/004/2006, згідно якого остання передала в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно земельну ділянку, площею 0,10га, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, с.Лісові Гринівці, вул.Радгоспна, 43, та будь-яке нерухоме майно, що знаходиться чи буде збудовано на земельній ділянці і яке стане власністю іпотекодавця в майбутньому. 22.04.2010 року між ПАТ «ОТП Банк», яке є правонаступником АКБ «Райффайзенбанк Україна», та [PERSON] було укладено додатковий договір №1 до договору іпотеки № РCL-001/004/2006 від 30.05.2006 року, згідно якого з метою забезпечення виконання вищевказаного кредитного договору, в іпотеку було передано: земельна ділянка площею 0,10 га та житловий будинок, загальною площею 503,4 кв.м., що знаходяться за адресою: Лісовогринівецька сільська рада, Хмельницького району Хмельницької області, масив «Дехтярка-2», вул. Радгоспна,43. Частинами 1 та 3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до п.6.2 ст.6 вищевказаного Додаткового договору №1 до договору іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги негайно після виникнення будь-якої із таких обставин: несплати іпотекодавцем іпотекодержателю будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі; порушення іпотекодавцем будь-якого із його зобовязань за ст.5 цього договору; інших обставин, передбачених чинним законодавством України, кредитним договором та цим договором. Згідно п.п.6.3,6.4 вказаного Додаткового договору №1 звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на вибір іпотекодержателя: за рішенням суду; та/або на підставі виконавчого напису нотаріуса; та/або в позасудовому порядку; та/або в іншому порядку, передбаченому чинним законодавством України. У разі порушення іпотекодавцем боргового зобовязання та/або умов цього договору іпотекодержатель направляє/надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В такій вимозі зазначається стислий зміст порушеного зобовязання/умов, вимога про виконання порушеного зобовязання/умов у не менш ніж 30 (тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет у разі невиконання вимоги про усунення порушення. Якщо протягом встановленого у цьому пункті строку вимога про усунення порушення залишається без задоволення іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Пунктом 9.7 Додаткового договору №1 передбачено, що відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, з одночасним відступленням права вимоги за кредитним договором. 09.08.2010р. на адресу [PERSON] за вих. №№ М00-04-04/111 АТ «ОТП Банк» було направлено іпотечне повідомлення, у звязку з непогашенням [PERSON]П заборгованості за кредитом, яка станом на 09.08.2010 року становить: 94800,42 доларів США - сума неповернутого кредиту; 4858,47 доларів США сума відсотків за користування кредитом, крім того штраф та сума пені, що буде нарахована на день погашення заборгованості. Також у повідомленні було зазначено, що в разі невиконання вищезазначеної вимоги банк буде змушений звернути стягнення на предмет іпотеки. Вказане іпотечне повідомлення 12.08.2010 року було отримано [PERSON], яка є позичальником за кредитним договором та іпотекодавцем за договором іпотеки, що підтверджується копією поштового повідомлення про вручення. Проте, заборгованість за кредитним договором № НGL-001/004/2006 від 30.05.2006 року [PERSON] протягом 30 календарних днів погашена не була, що відповідно до п.1.9.1 Кредитного договору, що надало право банку вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому. Згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік\~документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172\~, передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються, зокрема: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. 21.12.2010 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області [PERSON] було вчинено виконавчий напис (зареєстрований в реєстрі за № 2062), згідно якого запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно житловий будинок №43 та земельну ділянку, кадастровий номер 6825083600:01:004:0015, площею 0,10 га, що знаходяться на території Лісовогринівецької сільської ради, Хмельницького району, Хмельницької області, масив «Дехтярка-2», вул.Радгоспна, та належить на праві приватної власності [PERSON], яка зареєстрована в [INFO]. Зі змісту виконавчого напису вбачається, що вказані житловий будинок та земельна ділянка є предметом іпотеки на підставі договору іпотеки №PCL-001/004/2006, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу [PERSON] 30.05.2006 року за реєстровим номером №2341 та додаткового договору №1 до договору іпотеки №PCL-001/004/2006, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу [PERSON] 22.04.2010 року за реєстровим номером №511, переданий в іпотеку ЗАТ «ОТП Банк» нова назва ПАТ «ОТП Банк»). Вказаний договір іпотеки та додатковий договір №1 укладалися для забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору №НСL-001/004/2006 від 30.05.2006 року та додаткового договору №1 від 27.04.2009 року, додаткового договору №2 від 26.10.2009 року, укладених між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк», строк платежу за якими настав 12.09.2010 року. 05.11.2010 року право вимоги за вищевказаним договором іпотеки ПАТ «ОТП Банк» передано ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» на підставі договору про право відступлення права вимоги, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 05.11.2010 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації вищевказаного майна, пропонується задовольнити вимоги ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» в розмірі 102955,03 доларів США та 15948,42 грн., в тому числі 94800,42 доларів США залишку заборгованості по кредиту, 8154,61 доларів США несплачених відсотків за користування кредитом, 15723,42 грн. пені, 225 грн. штрафних санкцій, що в гривневому еквіваленті у відповідності до офіційного курсу гривні до іноземних валют, встановленого НБУ 21.12.2010 року становиь 835830,80 грн. та 1700 грн. за вчинення виконавчого напису, що разом становить 837530,80 грн.. За вказаним виконавчим написом нотаріуса відкрито виконавче провадження постановою державнимого виконавця Другого відділу ДВС м.Хмельницький (ВП № 52203282) від 13.09.2016 року, яка позивачем до суду не оскаржувалася. Зі змісту виконавчого напису нотаріуса також вбачається, що він був вчинений на підставі ст.87 Закону України «Про нотаріат» та п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Згідно листа приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу [PERSON] №43/01-16 від 01.06.2016 року, до суду надано: копію аркушів з реєстру для реєстрації нотаріальних дій, де зареєстровано вчинення вищевказаного виконавчого напису на суму 837530,80 грн., а також надано копію акту №2 від 09.01.2014 року, згідно якого відібрані для знищення номенклатури справ приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу [PERSON] та зокрема копії виконавчих написів і документи, на підставі яких вони вчинені (дата справи 19.01.2010 р.-21.12.2010 р.) з ЕПК Державного архіву Рівненської області були знищені шляхом спалення. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що на час вчинення виконавчого напису нотаріусом 21.12.2010 року, іпотекодавцем не було надано нотаріусу документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Також суду не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність заборгованості за кредитним договором на час вчинення виконавчого напису нотаріусом, в розмірі 102955,03 доларів США та 15948,42 грн., в тому числі 94800,42 доларів США залишку заборгованості по кредиту, 8154,61 доларів США несплачених відсотків за користування кредитом, 15723,42 грн. пені, 225 грн. штрафних санкцій, що в гривневому еквіваленті у відповідності до офіційного курсу гривні до іноземних валют, встановленого НБУ 21.12.2010 року становить 835830,80 грн. Окрім наведеного, умовами договору іпотеки та чинним законодавством України не передбачено обовязку іпотекодержателя повідомляти поручителя, який не являється стороною договору іпотеки, про розмір заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, а також отримання його згоди на відступлення права вимоги за договором іпотеки. Відповідач [PERSON], якій на час вчинення виконавчого напису нотаріусом, предмет іпотеки належав на праві приватної власності, отримавши іпотечне повідомлення 12.08.2010 року, не зверталась до суду з позовом про визнання недійсними кредитного договору чи договору іпотеки, не оспорювала вказану в іпотечному повідомленні суму заборгованості за кредитом та не погасила наявну заборгованість у строки визначені кредитним договором. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а саме в частині: встановлення факту проживання [PERSON] однією сімєю без державної реєстрації шлюбу з [PERSON] з 01 січня 2004 року по 01.05.2015 року; визнання обєктами спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON], а також визнаня за [PERSON] права власності на 1/2 частину: земельної ділянки площею 0,10 га, що розашована за адресою: с.Лісові Гринівці, Хмельницького району, Хмельницької області, вул.Радгоспна,43, державний акт на право власності на земельну діянку серії ХМ №079884, кадастровий номер 6825083600:01:004:0015, призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель; земельної ділянки площею 0,10 га, що розашована за адресою: с.Лісові Гринівці, Хмельницького району, Хмельницької області, вул.Радгоспна,45, державний акт на право власності на земельну діянку серії ХМ №079883, кадастровий номер 6825083600:01:004:0014, призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель; житлового будинку за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, Лісовогринівецька сільська рада, масив «Дехтярка-2», вул.Радгоспна, 43, загальною площею 503,4 кв.м., житловою площею 212,8 кв.м.. В задоволенні решти позовних вимог, слід відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України, слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в сумі 3897,60 грн., враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково в частині встановлення факту та поділу майна подружжя.

Outcome: partial