Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

03 грудня 2014 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до Іршавського районного суду Закарпатської області з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 26.07.2014 року на другій сторінці Іршавської районної газети «Нове життя» №57-58 (7817-7818) було опубліковано друкований матеріал під назвою «Звернення пайовиків Іршавської райспоживспілки», а також 09.08.2014 року на першій сторінці Іршавської районної газети «Нове життя» №61-62 (7821-7822) було опубліковано друкований матеріал під назвою «Відкрите звернення пайовиків споживчої кооперації», де всі відомості та інформація є надуманими, голослівними, не правдивими, такими, що не відповідають дійсності, мають наклепницький характер, грубо принижують та порочать честь, гідність та ділову репутацію позивачів, безпідставно ставлять під сумнів їхні професійні здібності. Вказана інформація також повторюється у продовженні друкованого матеріалу під назвою «Відкрите звернення пайовиків споживчої кооперації» на другій сторінці Іршавської районної газети «Нове життя» від 16.08.2014 року під №63-64 (7823-7824), за підписами відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], загальною кількістю 1 836 примірників. Позивачі вважають недостовірною наступну друковану інформацію: - в статті під назвою «Відкрите звернення пайовиків споживчої кооперації», що надрукована на першій сторінці номеру №61-62(7821-7822) від 09.08.2014 року Іршавської районної газети «Нове життя» "...А ви, [PERSON], скористались зневіреністю, пайовиків району, нестабільністю в економіці, політиці і владі району за останні 5 років, потихеньку почали відсторонюватись від життя району, і порвавши ті міцні стосунки із органами влади району, які були напрацьовані роками і які були скеровані на розвиток системи кооперації в районі, почали будувати свої схеми роботи: корупційні і чорні схеми, які направили на збагачення себе та своїх "наближених". Ви та ваша сестра - "базарком" почали швидко багатіти за короткий час, а ми, прості працівники, швидко бідніти. Ви просто нас "кинули", і не тільки "кинули", а через надмірну зажерливість та аморальність після статті-звернення пайовиків у районній газеті, які справедливо обурені за стан справ в райспоживспілці району. Ви пан [PERSON], глузливо почали називати пайовиків, які вас вибрали на посаду голови правління, "сепаратистами" та грубити образливими словами. Ви зробили правління райспоживспілки закритим режимним об'єктом, тайним орденом для наближених до вас людей, коли на останнє засідання правління по підсумках роботи райспоживспілки району за 1-ше півріччя 2014 року прийшли послухати представники влади, ви по-хамськи оголосили, що засідання правління закрите. Про підсумки роботи ви будите говорити пайовикам району, якщо ви ні разу не запросили професійних колишніх керівників системи райспоживспілки району. Звідки така самовпевненість і нахабність? Це в той час, коли існує і була підписана спільна угода правління райспоживспілки з РДА та райрадою про співпрацю... Результат такого становища в райспоживспілці не тільки через безконтрольність вищестоящих органів управління райспоживспілки, а і через їх наявне потурання, і навіть захист неправомірних дій голови правління РСС, це і проведенні перевірок ринку ревізором Закарпатської області, це і при створенні підприємства споживчої кооперації "Тиса" (озеро на в'їзді в місто Іршава, при центральній автодорозі), засновником якого є представник обласної споживчої кооперації та ви, пан [PERSON], це надання постанов області про дозвіл продажу перспективних і стратегічних об'єктів, такий як сушильний цех РЗК по сушінню фруктів село Білки, лікарських трав, списання основних засобів коопторгу, наприклад фундамент на ринку, який списаний у 1-му кварталі цього року і на якому сестра [PERSON] - [PERSON] (директор ринку) із пані [PERSON] (заступник [PERSON]), побудували магазин вже більше року тому назад. За цей фундамент на аукціоні можна було б отримати 150-200 тис. грн., і ці кошти залучити для упорядкування ринку або виплатити дивіденди простим пайовикам, а ще більш грубим порушенням є списання на ринку діючого магазину, в якому продавали м'ясопродукти, овочі, фрукти, за який на аукціоні можна було без чорних схем отримати 300-400 тис. грн., його списання в 2-му кварталі цього року, хоча і до сьогодні там торгують орендарі. Списано колишній ковбасний цех коопторгу, залишкова вартість якого 7 тис. грн.... Будемо говорити логікою фактів, що відбулися за останні роки в райспоживспілці. По логіці все майно в райспоживспілці належить пайовикам, та це лише за логікою, а за правилами, які написали чиновники споживчої кооперації, - розпоряджаються ними вони. Так на десятки мільйонів гривень майна в Іршавській системі РСС - це хлібокомбінат у райзаготконторі райкоопторгу, автоколони, оптові бази ринку райСТ, а де майно громадського харчування? Пайовики району не мають жодної копійки з частки в майні, а при продажі майна, будівель, споруд, автомобілів і іншого обладнання пайовики не отримують ні копійки доходу, ні дивідендів. [PERSON] парадокс ось у чому: при продажі майна [PERSON] просить членів ради райспоживспілки, яка складається з представників сільських кооперацій пайовиків, надати дозвіл для продажу майна райспоживспілки, а за словами [PERSON], сільські спілки не мають відношення до майна райспоживспілки. Пане [PERSON]? Навіщо брати дозвіл у людей на продаж майна, за вашими не компетентними словами, яке їм не належить. Це велика багатомільйонна ваша з Облспоживспілкою брехня. Невже юридичний відділ облспоживспілки не вбачає "колізії правил гри" при зміні статуту РСС, який змінювався вже 3 рази за останні роки незалежної України. Корегування тут проглядається аж занадто..... Стоїть важливе запитання: хто ж тоді власник такого багатомільйонного майна, а власність у нас приватна, хто є власником у цих організаціях, кому воно належить, хто ним розпоряджається на свій розсуд??? Лише один пан\~ [PERSON], знищуючи господарську діяльність, списуючи основні засоби та продаючи їх?"; - в статті під назвою «Відкрите звернення пайовиків споживчої кооперації», що надрукована на другій сторінці номеру №63-64(7823-7824) від 16.08.2014 року Іршавської районної газети «Нове життя» "...Це в заготконторі здано майно все в металолом, автомобілі з автоколони, це пивзавод, все обладнання якого було з нержавіючого матеріалу продані за кілька тисяч гривень, в заготконторі були десятки важкооб'ємних алюмінієвих цистерн та обладнання консервного цеху і т.д. Цікаво, де гроші за все??? Куди ідуть доходи від діяльності ринку в м. Іршава, який у 2008 році пан [PERSON] передав своїй рідній сестрі [PERSON], яку без кооперативної і без торгівельної освіти призначив директором. Її місячна зарплата 5 тис. грн., це без премій, майже як у народних депутатів. При передачі пані [PERSON] ринку в 2008 році вона отримала близько 750 торгівельних місць, які щоденно, крім вихідного, неділі, заповнені продавцями і щодня одержувала хороші доходи, за які, мабуть, потрібно було б впорядковувати територію, покращувати умови продавцям і відвідувачам ринку. На той час територія ринку була близько гектару землі. По логіці економічно-прибуткові види господарської діяльності, мабуть, необхідно було б розширяти, вдосконалювати, покращувати, виходити на новий рівень розвитку та прозорості контролю такої діяльності... [PERSON] [PERSON] і його сестра пішли іншим шляхом, чорним та корупційним. Ця прибуткова та перспективна діяльність почала з року в рік зменшуватись шляхом продажу земельних ділянок на ринку, а самі нічого нового не будували. Доходи від діяльності ринку не вкладались у розвиток матеріально-технічної бази, бо її на ринку майже не має. Бідні підприємці покращують свої робочі місця за свої кошти, які теж від них забирає [PERSON] із погрозами, що вижене з ринку. Цікаво, куди ж пішли ці солідні доходи, якщо вони збирають на ринку чистої налічки 70-80 тис. грн. на місяць, а в рік близько мільйона гривень, а за п'ять років? Це все теж велика таємниця райспоживспілки від пайовиків, які є власниками цього багатства. І чому на сьогодні ринок перетворили майже на конкурентну з приватним сектором рухлядь. Мабуть, і це комусь вигідно, щоб їх продати по корупційним схемах, або його придбати шляхом схем, писаних чиновниками для чиновників, за які самі пайовики і не чули. Після цих аналізів роботи РСС на чолі із [PERSON] видна реальна діяльність, що кому служить, хто на кого працює. Створена поколіннями пайовиків району, колись могутня і потужня матеріально-технічна база торгівлі, сільським господарством, заготівель і виробництва пайовиками, чи окремими клерками... Як нам стало відомо, ви і сьогодні намагаєтесь привласнити кооперативне майно шляхом створення підприємства споживчої кооперації на базі коопунівермагу, хлібокомбінату та автоколони, де засновниками будуть не рядові пайовики, а керівники облспоживспілки..." - в статті під назвою «Звернення пайовиків Іршавської райспоживспілки», що надрукована на другій сторінці номеру №57-58(7817-7818) від 26.07.2014 року Іршавської районної газети «Нове життя» "...Однак, починаючи з 2008 року, коли правління Іршавської РСС очолив [PERSON], з освітою профтехучилища за спеціальністю "шофер-слюсар", почалося незрозуміле, непрофесійне й некомпетентне керування системою РСС. За 5 років такої діяльності багаточисельна, економічно сильна, ефективна і рентабельна система перейшла в стадію економічного розпаду і на сьогоднішній день є неконкурентною, "вимираючою" торгівельною організацією. Першими кроками в руйнації економічного становища РСС було зняття з керівних посад професійних і кваліфікованих спеціалістів, що дозволило йому та його близькому оточенню скористатись становищем у своїх власних цілях. Внаслідок проведення вигаданих причин та різних махінаторських схем було звільнено директора промкомбінату [PERSON], голову Ільницького СТ - [PERSON], голову Загатського СТ - [PERSON], голову Білківського СТ - [PERSON], голову Кушницького СТ - [PERSON], голову Довжанського СТ - [PERSON], голову В.Раковецького СТ - [PERSON], директора оптової бази, голову заготконтори - [PERSON], головного бухгалтера РСС - [PERSON], яких змусили під тиском написати заяви про звільнення, а деяких через суд. А згодом за гроші приймали нових людей на місця звільнених. На керівні посади системи споживчої кооперації району не прийнято жодного працівника, як цього вимагає статут СТ, [INFO], не говорячи вже про кооперативну освіту. Таким підбором і розстановкою кадрів в РСС керує колишній працівник райкому партії, історик - [PERSON], оргінструктор без кооперативної освіти [PERSON], [PERSON] - це близькі люди [PERSON], які за заниженими цінами купили наші з вами магазини і перепродали в десятки разів дорожче. Продавались кооперативні цінності, а саме магазини за низькими цінами іншим окремим працівникам СТ, щоб ті, в свою чергу, "не помічали" порушень з боку керівництва. На десятки мільйонів продано кооперативного майна райспоживспілки таких організацій як заготконтора, хлібокомбінат, магазин коопунівермагу на автовокзалі, об'єднання г/х м. Іршава, автоколони, оптову базу, і останній продаж стратегічного майна району сушільного цеху с. Білки за 580 тис. грн., районне овочесховище. А це майно чиє, не пайовиків? А від цих доходів від продажу дивідендів пайовикам не дісталося ні копійки. А [PERSON] у розпал кризи купив за кооперативні кошти для райспоживспілки автомобіль "Шкода Октавія" вартістю 255 тис. грн. і без сорому їздить на ній..." "...За останні 5 років працівники РСС, крім продажу майна, практично не займалися господарською діяльністю, а аукціонна комісія РСС з кожної афери отримувала свої відсотки. Про що свідчать матеріали справи 2013 року районної міліції щодо незаконного перерахування коштів від продажу майна на особистий рахунок [PERSON]. Цю кримінальну справу вирішував за кошти особисто Цап. А ринок перетворився в карту світу. Пан [PERSON] половину землі ринку виділив приватним підприємцям, які побудували сучасні магазини, а наші столи прикрасили плівками, як циганські шатри, а вся територія ринку в щебені та камінні. Рідна сестра [PERSON] - директор Іршавського ринку збирає кошти в сумі 9 тис. грн., а в касу кладуть 3-4, де дівається решта, якщо брат голова райспоживспілки? 30 магазинів і кафе, які працюють на СТ району, всі інші або в оренді, або подані. Зараз всіх працівників СТ десь 200 чоловік, а колись працювали тисячі. Хлібокомбінат пече хліб цілодобово, а зарплата по 500-700 грн. В магазинах працюючі на 0,75 ставки, а чиновники такі як [PERSON] та верхівка [PERSON] має десятки тисяч гривень доходів та матеріальної допомоги, і за кошти пайовиків возяться на дорогих іномарках, куплених від продажу майна. Зовсім не працюють такі організації: оптова база, автоколона, заготконтора, коопторг, ресторан "Іршава", 2-й поверх, а [PERSON] у пошуках чергового покупця на ці об'єкти. Завдяки такому нерозумному і непрофесійному управлінню господарством РСС району, почали різко знижуватись показники фінансово-господарської діяльності по всіх СТ, промкомбінату, заготконтори, зменшився товарообіг, а з ним і доходи. Почалася масова передача магазинів в оренду, і нині майже 200 магазинів, котрі є в СК залишилось близько 30 в [PERSON] господарювання призвело до різкого скорочення працівників, зменшення зарплат і майже всіх СТ до збитковості. І нині майже 1 млн. збитків сховано на різних рахунках бухгалтерського обліку, невиплата зарплат стоїть на фінансових внесках від пайовиків і т.д. Через відсутність належного контролю за роботою бухгалтерів системи, за порушення податкових нормативних документів у вигляді штрафів [PERSON] сплачено більше 500 тис. грн. І таких фінансових результатів за останні 5 років не було проведено жодного звіту РСТ для глибокого аналізу та вивчення причин такого жахливого економічного стану та пошуку нових форм та методів роботи, залучення новітніх технологій для виходу з економічної кризи, яка зараз наявна. А це все тому, що в РСТ підбір кадрів проводиться під керівництвом [PERSON] В районі була потужна система громадського харчування. Через відсутність кваліфікованого технолога по громадському харчуванню в РСС розвитком цієї галузі займатись немає кому..." [PERSON] звернувся до редактора Іршавської районної газети «Нове життя» з вимогою спростувати вказану вище інформацію, однак таке спростування у газеті надруковано не було. Поширені у наведених друкованих матеріалах відомості та інформація принижують честь, гідність та ділову репутацію позивачів, внаслідок чого їм спричинено моральну шкоду. З врахуванням масштабу поширення зазначених відомостей, моральну шкоду позивачі оцінили в наступних розмірах: [PERSON] - 20 000 грн.; [PERSON], [PERSON] та [PERSON]Ю - по 10000 грн. Ухвалою Іршавського районного суду від 04.12.2014 року дану позовну заяву було прийнято до розгляду та призначено слухання справи на 11.12.2014 року (а.с.85-86, Т.1). Ухвалою Іршавського районного суду від 11.12.2014 року задоволено самовідвід головуючому у справі (а.с.109, Т.1). Ухвалою Іршавського районного суду від 19.12.2014 року задоволено самовідвід головуючому у справі (а.с.162, Т.1). Ухвалою Іршавського районного суду від 29.12.2014 року задоволено самовідвід головуючому у справі (а.с.192, Т.1). Ухвалою Іршавського районного суду від 16.01.2015 року задоволено заяву про відвід головуючому у справі (а.с.229-230, Т.1). Ухвалою Іршавського районного суду від 02.02.2015 року задоволено самовідвід головуючому у справі (а.с.7, Т.2). Ухвалою Іршавського районного суду від 24.02.2015 року задоволено самовідвід головуючому у справі (а.с.47-48, Т.2). 03.03.2015 року матеріали даної цивільної справи були надіслані до Виноградівського районного суду Закарпатської області та передані на розгляд судді. Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 26 жовтня 2015 року позов задоволено частково. Визнано недостовірними, такими, що не відповідають дійсності й такими, що порочать й принижують, ганьблять честь, гідність та ділову репутацію [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], всі відомості, що викладені у матеріалі «Відкрите звернення пайовиків споживчої кооперації» на першій сторінці Іршавської районної газети «Нове життя» №61-62(7821-7822) від 09.08.2014 року й у продовженні друкованого матеріалу «Відкрите звернення пайовиків споживчої кооперації» на другій сторінці Іршавської районної газети «Нове життя» від №63-64(7823-7824) від 16.08.2014 року, а також у друкованому матеріалі "Звернення пайовиків Іршавської райспоживспілки", на другій сторінці газети в №57-58 (7817-7818) Іршавської районної газети "Нове життя" за 26.07.2014 року, а саме: « - А ви, [PERSON]Ю, скористалися зневіреністю пайовиків району, нестабільністю в економіці, політиці і владі району за останні 5 років, потихеньку почали відсторонюватися від життя району, і порвавши ті міцні стосунки з органами влади району, які були напрацьовані роками і які були скеровані на розвиток системи кооперації в районі, почали будувати свої схеми роботи: корупційні і чорні схеми, які направили на збагачення себе і своїх «наближених». Ви та ваша сестра - "базарком" почали швидко багатіти за короткий час, а ми, прості працівники, швидко бідніти. Ви просто нас «кинули» і не просто «кинули», а через надмірну зажерливість та аморальність після статті - звернення пайовиків у районній газеті, які справедливо обурені за стан в райспоживспілці району, Ви пан [PERSON], глузливо почали називати пайовиків, які [PERSON] вибрали на посаду голови правління «сепаратистами» та грубими образливими словами. Ви зробили правління райспоживспілки закритим режимним «об'єктом», тайним орденом наближених до вас людей, коли на останнє засідання правління по підсумках роботи райспоживспілки району за I півріччя 2014 року прийшли слухати представники влади, ви по-хамськи оголосили, що засідання правління закрите. Про підсумки роботи Ви будете говорити пайовикам району, якщо ви ні разу не запросили професійних колишніх керівників системи райспоживспілки району. Звідки така самовпевненість та нахабність? Це в той час, коли існує й була підписана спільна угода правління райспоживспілки з РДА та райрадою про співпрацю… Результат такого становища в райспоживспілці, не тільки через безконтрольність вищестоящих органів правління райспоживспілки, а і через їх наявне потурання і навіть захист неправомірних дій голови правління РСС, це і при проведенні перевірки ринку ревізором Закарпатської області, це і при створенні підприємства споживчої кооперації «Тиса» (озеро на в'їзді в місто Іршава при центральній автодорозі), засновником якого є представник обласної споживчої кооперації та ви пан [PERSON], це надання постанов області про дозвіл продажу перспективних і стратегічних об'єктів, таких як сушильний цех РЗК по сушінню фруктів село Білки, лікарських трав, списання основних засобів коопторгу, наприклад фундаменту на ринку, який і на якому сестра [PERSON] (директор ринку) із пані [PERSON] (заступник [PERSON]) побудували магазин вже більше року назад.... ...Це в заготконторі здано майно все в металолом… . Як нам стало відомо ви і сьогодні намагаєтесь привласнити кооперативне майно шляхом створення підприємства споживчої кооперації на базі коопунівермагу… …Однак, починаючи з 2008 року, коли правління Іршавської РСС очолив [PERSON], з освітою профтехучилища та спеціальністю «Шофер-слюсар», почалося незрозуміле, непрофесійне і некомпетентне керування системою РСС… Через відсутність кваліфікованого технолога по громадському харчуванню РСС розвитком цієї галузі займатися немає кому…». Зобов'язано редакцію Іршавської районної газети «Нове життя», в черговому підготовленому випуску газети, на тій же самій сторінці та шпальті, що й спростовувана інформація, опублікувати під заголовком «Спростування», спростування всієї недостовірної інформації та відомостей, які були опубліковані на першій сторінці Іршавської районної газети «Нове життя» від №61-62(7821-7822) від 09.08.2014 року, у продовженні друкованого матеріалу «Відкрите звернення пайовиків споживчої кооперації» на другій сторінці Іршавської районної газети «Нове життя» від №63-64(7823-7824) від 16.08.2014 року, а також у друкованому матеріалі "Звернення пайовиків Іршавської райспоживспілки", на другій сторінці газети в №57-58 (7817-7818) Іршавської районної газети "Нове життя" за 26.07.2014 року, в тій же кількості примірників тиражу газети, що і випуску номерів газет, в яких поширена неправдива інформація та відомості. Стягнуто із [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Юрієвни, редакції Іршавської районної газети «Нове життя» солідарно на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., на користь [PERSON] - 6 000 грн. моральної шкоди, на користь [PERSON] - 6 000 грн. моральної шкоди, на користь [PERSON] - 6 000 грн. моральної шкоди. Вирішено питання розподілу судових витрат. Не погоджуючись з даним рішенням суду, 18.11.2015 року відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] подали апеляційну скаргу. Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 25.11.2015 року апеляційна скарга залишена без руху (а.с.36-37, Т.3). Ухвалами Апеляційного суду Закарпатської області від 07.12.2015 року апеляційне провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду (а.с.44, 46, Т.3). Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 22 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено (а.с.152-158, Т.3). Не погоджуючись з даним рішенням [PERSON] та [PERSON] подали касаційну скаргу (а.с.164-167, Т.3). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.03.2016 року касаційна скарга залишена без руху (а.с.197, Т.3). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.05.2016 року касаційну скаргу [PERSON] та [PERSON] прийнято до розгляду та\~ відкрите касаційне провадження (а.с.211, Т.3). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.12.2016 року касаційну скаргу [PERSON] та [PERSON] задоволено частково. Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 26.10.2015 року та рішення апеляційного суду Закарпатської області від 22.03.2016 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.226-230, Т.3) Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 11.07.2017 року справу було призначено до судового розгляду на 24.07.2017 року. До початку розгляду справи по суті, 05.10.2017 року від відповідача - редакції газети "Нове життя" Іршавської районної ради надійшло письмово пояснення (а.с.62, Т.4), в якому зазначено, що в матеріалах надрукованих у газеті «Нове життя» (№61-62 від 09.08.2014 року та №63-64 від 16.08.2014 року) поміщено відкрите звернення пайовиків споживчої кооперації, адресовані Іршавській районній раді, райдержадміністрації, прокуратурі Іршавського району і начальнику РВ УМВС в Іршавському районі за підписами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], яке подав у редакцію газети заступник голови районної ради [PERSON]. Оскільки засновниками даного друкованого органу є Іршавська райдержадміністрація та Іршавська міська рада і вони мають право друкувати будь-яку інформацію на її сторінках, відмовити у виданні вищевказаних текстів він не міг. Редакція газети не втручається в редагування поданих текстів, а лише виправляє орфографічні і граматичні помилки. Додатково зазначив, що матеріал, надрукований в газеті "Нове життя" від 08.11.2014 року, під назвою "Кооперативний спрут, або фінансова піраміда", заніс в редакцію газети і передав особисто [PERSON], який більше 20 років пропрацював головою Білківського споживчого товариства. Він завірив редактора, що все написане є правдою. 02.08.2017 року до суду надійшла заява [PERSON], який відмовився від позову (а.с.1, Т.4), а тому ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21.05.2018 року (а.с.241-242, Т.4) така відмова прийнята, а провадження в цій частині закрито. Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с.78-79, Т.4) відповідач [PERSON] помер 13.08.2017 року, а оскільки питання відновлення честі гідності носять особистісних характер і по ним не передбачено правонаступництва, провадження в цій частині було закрито (а.с.241-242, Т.4). Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27.12.2017 року (а.с.147-148, Т.4) до участі у справі в якості співвідповідача було залучено Іршавську районну раду Закарпатської області. В запереченнях на позов, які надійшли на адресу суду 31.10.2017 року від відповідача [PERSON] (а.с.81, Т.4), останній зазначає, що він до редакції газети «Нове життя» для висвітлення оспорюваного матеріалу не звертався, як і до керівництва Іршавського району. З текстом заяв ознайомився лише після направлення справи до суду. В запереченнях на позов, які надійшли на адресу суду 30.10.2017 року від відповідача [PERSON], [PERSON] та їх представника [PERSON] (а.с.82-85, Т.4) та від 21.05.2018 року (а.с.229, Т.4) йдеться про те, що надруковані у газеті «Нове життя» матеріали по зверненню пайовиків районної споживчої кооперації не містять у собі інформації, яка принижує честь, гідність та ділову репутацію особи, а лише надають оцінку діям позивачів, які на той час очолювали Іршавську райспоживспілку. Окрім цього, вони зазначають, що позивачами не доведено наявність моральної шкоди, а також не обґрунтована її сума. У відзиві на позов від 16.04.2018 року Іршавська районна рада Закарпатської області (а.с.208-209, Т.4) зазначила, що редакція районної газети «Нове життя» є самостійною юридичною одиницею, яка самостійно несе відповідальність за виконання взятих на себе зобовязань, і яка поширила оскаржувану інформацію. Оскільки по справі відсутні докази, що опубліковані матеріали подані на друк саме даним відповідачем, відсутні підстави для залучення його в якості співвідповідача. Позивач [PERSON] та [PERSON] (а.с.3, 4, Т.4) до суду не з'явились, однак надали заяви в яких просили слухати справу у їх відсутності. Позовні вимоги підтримали, обставини справи підтвердили. Представник позивачів [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надав письмову заяву у якій просив слухати справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримав, обставини справи підтвердив Представник відповідачів [PERSON] (представляє: [PERSON] та [PERSON], як фізичну особу) до суду не зявився, однак надав письмову заяву у якій просив слухати справу у його відсутність, за наявними у матеріалах справи доказами та відмовити у задоволенні позову. Інші учасники до суду не зявились, хоча належним чином повідомлялись про час, день і місце слухання справи, шляхом направлення судових повісток та розміщення інформації на веб-сайті «Судова влада України». Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд заслухавши учасників процесу, всебічно і повно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає до часткового задоволення, з наступних причин. В судовому засіданні встановлено, що в статті під назвою «Звернення пайовиків Іршавської райспоживспілки», що надрукована на другій сторінці номеру №57-58 (7817-7818) від 26.07.2014 року Іршавської районної газети «Нове життя» була зазначена наступна інформація. "...Однак, починаючи з 2008 року, коли правління Іршавської РСС очолив [PERSON], з освітою профтехучилища за спеціальністю "шофер-слюсар", почалося незрозуміле, непрофесійне й некомпетентне керування системою РСС. За 5 років такої діяльності багаточисельна, економічно сильна, ефективна і рентабельна система перейшла в стадію економічного розпаду і на сьогоднішній день є неконкурентною, "вимираючою" торгівельною організацією. Першими кроками в руйнації економічного становища РСС було зняття з керівних посад професійних і кваліфікованих спеціалістів, що дозволило йому та його близькому оточенню скористатись становищем у своїх власних цілях. Внаслідок проведення вигаданих причин та різних махінаторських схем було звільнено директора промкомбінату [PERSON], голову Ільницького СТ - [PERSON], голову Загатського СТ - [PERSON], голову Білківського СТ - [PERSON], голову Кушницького СТ - [PERSON], голову Довжанського СТ - [PERSON], голову В.Раковецького СТ - [PERSON], директора оптової бази, голову заготконтори - [PERSON], головного бухгалтера РСС - [PERSON], яких змусили під тиском написати заяви про звільнення, а деяких через суд. А згодом за гроші приймали нових людей на місця звільнених. На керівні посади системи споживчої кооперації району не прийнято жодного працівника, як цього вимагає статут СТ, [INFO], не говорячи вже про кооперативну освіту. Таким підбором і розстановкою кадрів в РСС керує колишній працівник райкому партії, історик - [PERSON], оргінструктор без кооперативної освіти [PERSON], [PERSON] - це близькі люди [PERSON], які за заниженими цінами купили наші з вами магазини і перепродали в десятки разів дорожче. Продавались кооперативні цінності, а саме магазини за низькими цінами іншим окремим працівникам СТ, щоб ті, в свою чергу, "не помічали" порушень з боку керівництва. На десятки мільйонів продано кооперативного майна райспоживспілки таких організацій як заготконтора, хлібокомбінат, магазин коопунівермагу на автовокзалі, об'єднання г/х м. Іршава, автоколони, оптову базу, і останній продаж стратегічного майна району сушільного цеху с. Білки за 580 тис. грн., районне овочесховище. А це майно чиє, не пайовиків? А від цих доходів від продажу дивідендів пайовикам не дісталося ні копійки. А [PERSON] у розпал кризи купив за кооперативні кошти для райспоживспілки автомобіль "Шкода Октавія" вартістю 255 тис. грн. і без сорому їздить на ній..." "...За останні 5 років працівники РСС, крім продажу майна, практично не займалися господарською діяльністю, а аукціонна комісія РСС з кожної афери отримувала свої відсотки. Про що свідчать матеріали справи 2013 року районної міліції щодо незаконного перерахування коштів від продажу майна на особистий рахунок [PERSON]. Цю кримінальну справу вирішував за кошти особисто Цап. А ринок перетворився в карту світу. Пан [PERSON] половину землі ринку виділив приватним підприємцям, які побудували сучасні магазини, а наші столи прикрасили плівками, як циганські шатри, а вся територія ринку в щебні та камінні. Рідна сестра [PERSON] - директор Іршавського ринку збирає кошти в сумі 9 тис. грн., а в касу кладуть 3-4, де дівається решта, якщо брат голова райспоживспілки? 30 магазинів і кафе, які працюють на СТ району, всі інші або в оренді, або продані. Зараз всіх працівників СТ десь 200 чоловік, а колись працювали тисячі. Хлібокомбінат пече хліб цілодобово, а зарплата по 500-700 грн. В магазинах працюючі на 0,75 ставки, а чиновники такі як [PERSON] та верхівка [PERSON] має десятки тисяч гривень доходів та матеріальної допомоги, і за кошти пайовиків возяться на дорогих іномарках, куплених від продажу майна. Зовсім не працюють такі організації: оптова база, автоколона, заготконтора, коопторг, ресторан "Іршава", 2-й поверх, а [PERSON] у пошуках чергового покупця на ці об'єкти. Завдяки такому нерозумному і непрофесійному управлінню господарством РСС району, почали різко знижуватись показники фінансово-господарської діяльності по всіх СТ, промкомбінату, заготконтори, зменшився товарообіг, а з ним і доходи. Почалася масова передача магазинів в оренду, і нині майже з 200 магазинів, котрі є в СК залишилось близько 30 в [PERSON] господарювання призвело до різкого скорочення працівників, зменшення зарплат і майже всіх СТ до збитковості. І нині майже 1 млн. збитків сховано на різних рахунках бухгалтерського обліку, невиплата зарплат стоїть на фінансових внесках від пайовиків і т.д. Через відсутність належного контролю за роботою бухгалтерів системи, за порушення податкових нормативних документів у вигляді штрафів [PERSON] сплачено більше 500 тис. грн. І таких фінансових результатів за останні 5 років не було проведено жодного звіту РСТ для глибокого аналізу та вивчення причин такого жахливого економічного стану та пошуку нових форм та методів роботи, залучення новітніх технологій для виходу з економічної кризи, яка зараз наявна. А це все тому, що в РСТ підбір кадрів проводиться під керівництвом [PERSON] В районі була потужна система громадського харчування. Через відсутність кваліфікованого технолога по громадському харчуванню в РСС розвитком цієї галузі займатись немає кому...". Авторами даної статті зазначені [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.31, зворот, Т.1) [PERSON] в статті під назвою «Відкрите звернення пайовиків споживчої кооперації», що надрукована на другій сторінці номеру №63-64(7823-7824) від 16.08.2014 року Іршавської районної газети «Нове життя» була зазначена інформація наступного змісту."...Це в заготконторі здано майно все в металолом, автомобілі з автоколони, це пивзавод, все обладнання якого було з нержавіючого матеріалу продані за кілька тисяч гривень, в заготконторі були десятки важкооб'ємних алюмінієвих цистерн та обладнання консервного цеху і т.д. Цікаво, де гроші за все??? Куди ідуть доходи від діяльності ринку в м. Іршава, який у 2008 році пан [PERSON] передав своїй рідній сестрі [PERSON], яку без кооперативної і без торгівельної освіти призначив директором. Її місячна зарплата 5 тис. грн., це без премій, майже як у народних депутатів. При передачі пані [PERSON] ринку в 2008 році вона отримала близько 750 торгівельних місць, які щоденно, крім вихідного, неділі, заповнені продавцями і щодня одержувала хороші доходи, за які, мабуть, потрібно було б впорядковувати територію, покращувати умови продавцям і відвідувачам ринку. На той час територія ринку була близько гектару землі. По логіці економічно-прибуткові види господарської діяльності, мабуть, необхідно було б розширяти, вдосконалювати, покращувати, виходити на новий рівень розвитку та прозорості контролю такої діяльності... [PERSON] [PERSON] і його сестра пішли іншим шляхом, чорним та корупційним. Ця прибуткова та перспективна діяльність почала з року в рік зменшуватись шляхом продажу земельних ділянок на ринку, а самі нічого нового не будували. Доходи від діяльності ринку не вкладались у розвиток матеріально-технічної бази, бо її на ринку майже не має. Бідні підприємці покращують свої робочі місця за свої кошти, які теж від них забирає [PERSON] із погрозами, що вижене з ринку. Цікаво, куди ж пішли ці солідні доходи, якщо вони збирають на ринку чистої налічки 70-80 тис. грн. на місяць, а в рік близько мільйона гривень, а за п'ять років? Це все теж велика таємниця райспоживспілки від пайовиків, які є власниками цього багатства. І чому на сьогодні ринок перетворили майже на конкурентну з приватним сектором рухлядь. Мабуть, і це комусь вигідно, щоб їх продати по корупційним схемах, або його придбати шляхом схем, писаних чиновниками для чиновників, за які самі пайовики і не чули. Після цих аналізів роботи РСС на чолі із [PERSON] видна реальна діяльність, що кому служить, хто на кого працює. Створена поколіннями пайовиків району, колись могутня і потужна матеріально-технічна база торгівлі, сільським господарством, заготівель і виробництва пайовиками, чи окремими клерками... Як нам стало відомо, ви і сьогодні намагаєтесь привласнити кооперативне майно шляхом створення підприємства споживчої кооперації на базі коопунівермагу, хлібокомбінату та автоколони, де засновниками будуть не рядові пайовики, а керівники облспоживспілки...". Авторами даної статті зазначені [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.29, зворот, Т.1). Окрім цього в статті під назвою «Відкрите звернення пайовиків споживчої кооперації», що надрукована на першій сторінці номеру №61-62(7821-7822) від 09.08.2014 року Іршавської районної газети «Нове життя» зазначено: "...А ви, [PERSON], скористались зневіреністю, пайовиків району, нестабільністю в економіці, політиці і владі району за останні 5 років, потихеньку почали відсторонюватись від життя району, і порвавши ті міцні стосунки із органами влади району, які були напрацьовані роками і які були скеровані на розвиток системи кооперації в районі, почали будувати свої схеми роботи: корупційні і чорні схеми, які направили на збагачення себе та своїх "наближених". Ви та ваша сестра - "базарком" почали швидко багатіти за короткий час, а ми, прості працівники, швидко бідніти. Ви просто нас "кинули", і не тільки "кинули", а через надмірну зажерливість та аморальність після статті - звернення пайовиків у районній газеті, які справедливо обурені за стан справ в райспоживспілці району. Ви пан [PERSON], глузливо почали називати пайовиків, які вас вибрали на посаду голови правління, "сепаратистами" та грубити образливими словами. Ви зробили правління райспоживспілки закритим режимним об'єктом, тайним орденом для наближених до вас людей, коли на останнє засідання правління по підсумках роботи райспоживспілки району за 1-ше півріччя 2014 року прийшли послухати представники влади, ви по-хамськи оголосили, що засідання правління закрите. Про які підсумки роботи ви будите говорити пайовикам району, якщо ви ні разу не запросили професійних колишніх керівників системи райспоживспілки району. Звідки така самовпевненість і нахабність? Це в той час, коли існує і була підписана спільна угода правління райспоживспілки з РДА та райрадою про співпрацю... Результат такого становища в райспоживспілці не тільки через безконтрольність вищестоящих органів управління райспоживспілки, а і через їх наявне потурання, і навіть захист неправомірних дій голови правління РСС, це і проведення перевірок ринку ревізором Закарпатської області, це і при створенні підприємства споживчої кооперації "Тиса" (озеро на в'їзді в місто Іршава, при центральній автодорозі), засновником якого є представник обласної споживчої кооперації та ви, пан [PERSON], це надання постанов області про дозвіл продажу перспективних і стратегічних об'єктів, такий як сушильний цех РЗК по сушінню фруктів село Білки, лікарських трав, списання основних засобів коопторгу, наприклад фундамент на ринку, який списаний у 1-му кварталі цього року і на якому сестра [PERSON] - [PERSON] (директор ринку) із пані [PERSON] (заступник [PERSON]), побудували магазин вже більше року тому назад. За цей фундамент на аукціоні можна було б отримати 150-200 тис. грн., і ці кошти залучити для упорядкування ринку або виплатити дивіденди простим пайовикам, а ще більш грубим порушенням є списання на ринку діючого магазину, в якому продавали м'ясопродукти, овочі, фрукти, за який на аукціоні можна було без чорних схем отримати 300-400 тис. грн., його списання в 2-му кварталі цього року, хоча і до сьогодні там торгують орендарі. Списано колишній ковбасний цех коопторгу, залишкова вартість якого 7 тис. грн.... Будемо говорити логікою фактів, що відбулися за останні роки в райспоживспілці. По логіці все майно в райспоживспілці належить пайовикам, та це лише за логікою, а за правилами, які написали чиновники споживчої кооперації, - розпоряджаються ними вони. Так на десятки мільйонів гривень майна в Іршавській системі РСС - це хлібокомбінат у райзаготконторі райкоопторгу, автоколони, оптові бази ринку райСТ, а де майно громадського харчування? Пайовики району не мають жодної копійки з частки в майні, а при продажі майна, будівель, споруд, автомобілів і іншого обладнання пайовики не отримують ні копійки доходу, ні дивідендів. [PERSON] парадокс ось у чому: при продажі майна [PERSON] просить членів ради райспоживспілки, яка складається з представників сільських кооперацій пайовиків, надати дозвіл для продажу майна райспоживспілки, а за словами [PERSON], сільські спілки не мають відношення до майна райспоживспілки. Пане [PERSON]? Навіщо брати дозвіл у людей на продаж майна, за вашими не компетентними словами, яке їм не належить. Це велика багатомільйонна ваша з Облспоживспілкою брехня. Невже юридичний відділ облспоживспілки не вбачає "колізії правил гри" при зміні статуту РСС, який змінювався вже 3 рази за останні роки незалежної України. Корегування тут проглядається аж занадто..... Стоїть важливе запитання: хто ж тоді власник такого багатомільйонного майна, а власність у нас приватна, хто є власником у цих організаціях, кому воно належить, хто ним розпоряджається на свій розсуд??? Лише один пан [PERSON], знищуючи господарську діяльність, списуючи основні засоби та продаючи їх?". Сторони підтвердили існування вищевказаних публікацій, а тому цей факт не потребує додаткового доказування в судовому засіданні. Враховуючі дані норми законодавства та не погоджуючись із твердженнями зазначеними у вищевказаних статтях, [PERSON], як голова правління райспоживспілки, 12.08.2014 року звернувся до редакції Іршавської газети "Нове життя" із клопотанням надрукувати відповідь (а.с.33, Т.1), яка серед іншого містила спростовуючі матеріали, а саме, щодо наявність у працівників Іршавської райспоживспілки вищої та спеціалізованої освіти, порядок звільнення та обрання на посади працівників, продажу майна, яке належить райспоживспілці (а.с.34-39). Відповідно до ч.1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. У п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснено, що відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. Якщо позов пред'явлено про спростування інформації, опублікованої в засобах масової інформації, то належними відповідачами є автор і редакція відповідного засобу масової інформації чи інша установа, що виконує її функції, оскільки згідно зі ст.21 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» редакція або інша установа, яка виконує її функції, здійснює підготовку та випуск у світ друкованого засобу масової інформації. У разі, коли редакція друкованого засобу масової інформації не має статусу юридичної особи, належним відповідачем є юридична особа, структурним підрозділом якої є редакція. Якщо редакція не є структурним підрозділом юридичної особи, то належним відповідачем виступає засновник друкованого засобу масової інформації. Відповідно до Статуту КП "Редакція газети "Нове життя" Іршавської районної ради (а.с.106, Т.4), вона є комунальним унітарним підприємством, має статус юридичної особи та здійснює свою діяльність на підставі господарської самостійності і госпрозрахунку (пункт 3 Статуту). Власником та засновником даного друкованого органу є територіальні громади сіл та міст Іршавського району, в особі Іршавської районної ради (пункт 1.3 Статуту). Згідно п.2.2. вищезгаданого статуту газета за дорученням власника оприлюднює інформацію, яка має соціальну значимість. В судовому засіданні встановлено, що редакція газети "Нове життя" Іршавської районної ради має статус юридичної особи та самостійна у здійсненні своєї юридичної діяльності. Матеріали, які позивачі просять визнати надуманими, голослівними, не правдивими, такими, що не відповідають дійсності, мають наклепницький характер, грубо принижують та порочать честь, гідність та їх ділову репутацію були надруковані саме в цій газеті. Авторами "Звернення від пайовиків споживчої кооперації району" зазначені [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.79-80, Т.2), а "Звернення пайовиків Іршавської райспоживспілки" вказані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.81-83, Т.2). Вищезгадані звернення були адресовані головам Іршавської райдержадміністрації та Іршавської міської ради і як вони потрапили до редакції газети вище переліченим особам невідомо. В свою чергу, відповідачі [PERSON] (а.с.69, Т.2), [PERSON] (а.с.70, Т.2), [PERSON] (а.с.98, Т.2), [PERSON] (а.с.99, Т.2), [PERSON] (а.с.100, Т.2), [PERSON] (а.с.101, Т.2), [PERSON] (а.с.102, Т.2), [PERSON] (а.с.103, Т.2) та [PERSON] (а.с.127, Т.2) спростовують факт їх звернення до Іршавської районної газети "Нове життя", а також підписання ними листів, стосовно діяльності Іршавської районної споживчої спілки, про що подані письмові заяви до суду, в яких вони просять про виключення їх із списків відповідачів. [PERSON] даний друкований орган використав їх прізвища при написанні матеріалу їм не відомо. В письмових поясненнях редактора газети "Нове життя" [PERSON] зазначено, що матеріал для статті під назвою «Відкрите звернення пайовиків споживчої кооперації», що надрукована на першій сторінці номеру №61-62 (7821-7822) від 09.08.2014 року в Іршавській районній газеті «Нове життя» надав заступник голови Іршавської районної ради - [PERSON]. Однак відповідачем, редакцією газети "Нове життя", не надано доказів вищевказаної дії, не підтверджено що дана особа діяла від імені Іршавської районної ради, а не як фізична особа, а також не заявлено клопотань стосовно допиту [PERSON], в якості свідка, для підтвердження чи спростування обставин справи. В свою чергу, Іршавська районна рада в письмових поясненнях заперечила факт надання редакції газети «Нове життя» матеріалів, які містять інформацію, що оскаржують позивачі. Пояснень звідки до редакції газети надійшли матеріали для статей надрукованих 26.07.2014 року на другій сторінці Іршавської районної газети «Нове життя» №57-58 (7817-7818) під назвою «Звернення пайовиків Іршавської райспоживспілки» та 16.08.2014 року другій сторінці Іршавської районної газети «Нове життя» під назвою «Відкрите звернення пайовиків споживчої кооперації» №63-64 (7823-7824) суду не надано. Нормами ст.47 Закону України «Про інформацію», статей 33, 34 Закону України «Про інформаційні агентства», статей 37, 42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» передбачені підстави для відповідальності та звільнення від неї засобів масової інформації та інформаційних агентств за поширення недостовірної інформації. Відповідно до ст.42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» редакція, журналіст не несуть відповідальності за публікацію відомостей, які не відповідають дійсності, принижують честь і гідність громадян і організацій, порушують права і законні інтереси громадян або являють собою зловживання свободою діяльності друкованих засобів масової інформації і правами журналіста, якщо: ці відомості одержано від інформаційних агентств або від засновника (співзасновників); вони містяться у відповіді на інформаційний запит щодо доступу до офіційних документів і запит щодо надання письмової або усної інформації, наданої відповідно до вимог Закону України «Про інформацію»; вони є дослівним відтворенням офіційних виступів посадових осіб державних органів, організацій і об'єднань громадян; вони є дослівним відтворенням матеріалів, опублікованих іншим друкованим засобом масової інформації з посиланням на нього; в них розголошується таємниця, яка спеціально охороняється законом, проте ці відомості не було отримано журналістом незаконним шляхом. Враховуючи все вищевказане, приймаючи до уваги той факт, що в судовому засіданні не доведено що [PERSON] [PERSON] [PERSON] [PERSON] [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звертались до редакції газети «Нове життя» з приводу публікацій оскаржуваних матеріалів, а також їх авторство у них, суд приходить до висновку що їх вина в порушенні особистих прав позивачів не доведена, а отже відсутні підстави для стягнення з них моральної шкоди. В свою чергу, редакція газети "Нове життя" не довела, що надрукований на сторінках даного друкованого органу матеріал під назвою під назвою «Відкрите звернення пайовиків споживчої кооперації» наданий та надрукований за вказівкою її засновника Іршавської районної ради. Саме тому, враховуючи той факт, що газета «Нове життя» є самостійною юридичною особою і повинна відповідати за свої дії суд визнає її належним відповідачем у справі та зазначає, що позовні вимоги до Іршавської районної ради заявлені безпідставно. Як роз'яснено у п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при розгляді справ зазначеної категорії, суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і всебічно здійснювати своє особисте немайнове право. Крім того, відповідно до роз'яснень, викладених в абзацах 3-5 п.19 вказаної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, відповідно до ст.277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй ч.1 ст.277 ЦК України та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи (ст.37 Закону України «Про пресу», ст.65 Закону України «Про телебачення і радіомовлення») у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов'язок відшкодувати моральну шкоду. Таким чином, вирішуючи питання про визнання інформації недостовірною, суди повинні визначитися з характером такої інформації, та з'ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Матеріали надруковані в газеті «Нове життя», які оскаржують позивачі, містять у собі виклад фактичних даних, які не підтвердженні під час розгляду справи, а також оціночні судження, що принижують їх честь, гідність та ділову репутацію. Суд прийшов до такого висновку враховуючи наступне. В статті під назвою «Звернення пайовиків Іршавської райспоживспілки», що надрукована на другій сторінці номеру №57-58 (7817-7818) від 26.07.2014 року Іршавської районної газети «Нове життя» була зазначена наступна інформація: - «Внаслідок проведення вигаданих причин та різних махінаторських схем було звільнено директора промкомбінату [PERSON], голову Ільницького СТ - [PERSON], голову Загатського СТ - [PERSON], голову Білківського СТ - [PERSON], голову Кушницького СТ - [PERSON], голову Довжанського СТ - [PERSON], голову В.Раковецького СТ - [PERSON], директора оптової бази, голову заготконтори - [PERSON], головного бухгалтера РСС - [PERSON], яких змусили під тиском написати заяви про звільнення, а деяких через суд. А згодом за гроші приймали нових людей на місця звільнених. На керівні посади системи споживчої кооперації району не прийнято жодного працівника, як цього вимагає статут СТ, [INFO], не говорячи вже про кооперативну освіту; - «Рідна сестра [PERSON] - директор Іршавського ринку збирає кошти в сумі 9 тис. грн., а в касу кладуть 3-4, де дівається решта, якщо брат голова райспоживспілки?». Вищевказану інформацію не можна визнати оціночними судженнями, оскільки в ній чітко вказуються на порушення які були допущенні позивачами, при цьому наявність таких порушень можна підтвердити чи спростувати при наявності відповідних доказів. В матеріалах справи містяться копії письмових заяв про звільнення за власним бажанням, згодою сторін, виходом на пенсію чи за станом здоров'я від: - голови правління Довжанського СТ [PERSON], датована 18.04.2011 роком (а.с.58, Т.1); - голови правління Кушницького СТ [PERSON], датована 12.05.2005 роком (а.с.59, Т.1); - голови правління Загайського СТ [PERSON], датована 12.09.2011 роком (а.с.60, Т.1); - голови правління Ільницького СТ [PERSON], датована 10.03.2010 роком (а.с.61, Т.1); - директора промкомбінату [PERSON], датована 12.01.2010 роком (а.с.62, Т.1); - головного бухгалтера [PERSON], датована 12.09.2013 роком (а.с.63, Т.1), які підтверджують, що вищевказані особи звільнялись з посад за власним бажанням, хоч і з різних підстав. Дані працівники райспоживспілки не допитувались в судовому засіданні, як свідки, з питань підтвердження чи спростування такої інформації. В матеріалах справи відсутні їх звернення до будь-яких уповноважених органів з приводу порушення їх соціальних та трудових прав. Доказів порушень при прийнятті на роботу нових співробітників відповідачами не надано, як і порушень норм статуту. Зважаючи на вищевикладене суд визнає вищенаведену інформацію не правдивою та такою, що принижує ділову репутацію позивачів. Що стосується привласнення коштів [PERSON], яка є директором Іршавського ринку, то такий факт в судовому засіданні не доведений. Матеріали справи не містять протоколів про притягнення останньої до адміністративної відповідальності, або вироків суду, які б підтвердили факт фінансових махінацій, розкрадання грошей чи зловживанням своїм службовим становищем відносно позивачки. Висновків незалежної аудиторської перевірки її роботи суду не надано. В статті під назвою «Відкрите звернення пайовиків споживчої кооперації», що надрукована на другій сторінці номеру №63-64(7823-7824) від 16.08.2014 року Іршавської районної газети «Нове життя» була зазначена інформація наступного змісту: - «Це в заготконторі здано майно все в металолом, автомобілі з автоколони, це пивзавод, все обладнання якого було з нержавіючого матеріалу продані за кілька тисяч гривень…»; - «…пан [PERSON] передав своїй рідній сестрі [PERSON], яку без кооперативної і без торгівельної освіти призначив директором. Її місячна зарплата 5 тис. грн., це без премій, майже як у народних депутатів»; - «Та [PERSON] і його сестра пішли іншим шляхом, чорним та корупційним»; - «Як нам стало відомо, ви і сьогодні намагаєтесь привласнити кооперативне майно шляхом створення підприємства споживчої кооперації на базі коопунівермагу, хлібокомбінату та автоколони, де засновниками будуть не рядові пайовики, а керівники облспоживспілки..." Перше звинувачення є оціночним судженням, оскільки зацікавлена особа може не погоджуватись із вартість за яку було відчужено майно, однак суду не надано доказів того, що такий продаж проводився за заниженими цінами та поза інтересами власників майна, а в діях [PERSON] наявні ознаки кримінальних ці вільно правових порушень. Проте саме формулювання речення вказує на зневагу до ділових якостей позивача, як керівника що здійснив таку операцію. Згідно до копії диплому Серії РТ №926026, виданого 24.06.1992 року Свалявським політехнічним технікумом (а.с.49, Т.1), [PERSON] закінчила повний курс вищевказаного технікуму та отримала спеціальність "Планування на підприємствах харчової промисловості". Наказом №2 по ДП "Ринок" Іршавської райспоживспілки від 02.01.2014 року затверджено штатний розпис працівників даного підприємства на 2014 рік із місячним фондом оплати праці 28000 грн. (а.с.55, Т.1). Згідно додатку №1 до нього (а.с.56, Т.1) штатна чисельність ринку становить 17 чоловік. Директор отримує зарплатню у розмірі 2500 грн., його заступник - 2000 грн., головний бухгалтер - 2300 грн., касир та контролер по 1900 грн., прибиральники, охоронники та тракторист по 1300 грн. Як встановлено в судовому засіданні, призначати голів таких структурних підрозділів, як Іршавський ринок, [PERSON] самостійно не міг. [PERSON] має середньо-спеціальну освіту, вона виконує роботу за спеціальністю і її заробітна плата не набагато перевищує дохід інших співробітників даної установи. Враховуючи це, суд визнає дану інформацію неправдивою та такою, що порочить честь та ділову репутацію, як [PERSON], так [PERSON], оскільки вказує на порушення порядку прийняття на роботу та встановлення преференцій для родичів стосовно першого, та не відповідність займаній посаді, через профнепридатність, другою. Що стосуються двох останніх висловлювань то вони хоч і є оціночними судженнями, однак принижують честь та ділову репутацію [PERSON] та [PERSON], оскільки безпідставно звинувачує їх у зловживаннях посадовими обовязками та корупції. В статті під назвою «Відкрите звернення пайовиків споживчої кооперації», що надрукована на першій сторінці номеру №61-62(7821-7822) від 09.08.2014 року Іршавської районної газети «Нове життя» зазначено наступну інформацію: - «...А ви, [PERSON], скористались зневіреністю, пайовиків району, нестабільністю в економіці, політиці і владі району за останні 5 років, потихеньку почали відсторонюватись від життя району, і порвавши ті міцні стосунки із органами владу району, які були напрацьовані роками і які були скеровані на розвиток системи кооперації в районі, почали будувати свої схеми роботи: корупційні і чорні схеми, які направили на збагачення себе та своїх "наближених»; - «…списання основних засобів коопторгу, наприклад фундамент на ринку, який списаний у 1-му кварталі цього року і на якому сестра [PERSON] - [PERSON] (директор ринку) із пані [PERSON] (заступник [PERSON]), побудували магазин вже більше року тому назад». Перше судження має оціночний характер з підстав, що зазначалось вище, однак ображає [PERSON], оскільки містить необгрунтованні та безпідставні посилання на здійснення ним корупційних дій. Друге ж містить непідтверджену інформацію, щодо перевищенням [PERSON] своїх повноважень при здійснені ним функцій, як керівника Іршавської споживспілки, а тому підлягає спростуванню. Інші висловлювання, на думку суду, або мають оціночний характер, або стосуються інформації, яка не порушує прав позивачів. При винесенні рішення судом також були прийняті до уваги: - копії постанов правління Закарпатської обласної спілки споживчих товариств від 22.03.2012 року № прот. 6п.1 (а.с.43-44, Т.1) та від 08.08.2013 року № прот. 7п.2 (а.с.45-46, Т.1), в яких підсумовувалась інформація по конкурсу кращий ринок системи споживспілки за 2011 рік та за перше півріччя 2013 року, відповідно, і згідно яких встановлено, що у 2010 та у 1 півріччя 2012 року Іршавський ринок показав найбільші показники зростання чистого прибутку та йому було присвоєно друге та третє місце серед інших ринків, відповідно. - протоколи 6 зборів ради Іршавської райспоживспілки 5 скликання від 24.03.2011 року (п.6), згідно до яких поставлено та одноголосно підтримано питання про купівлю нового легкового автомобілю для потреб правління (а.с.64-66, Т.1). Вартість даного транспортного засобу, автомобіля "Шкода Октавія", становить 217 000 грн., що підтверджується товарною накладною №2 від 11.01.2012 року. (а.с.67, Т.1). Постанова правління ревізійної комісії Закарпатської обласної спілки споживчих товариств "Облспоживспілка" від 16.03.2015 року №1п.2 "Про результати розгляду матеріалів перевірки звернення пайовиків системи Іршавської райСС, які надруковані в газеті "Нове життя" та усного звернення [PERSON], не приймається судом до уваги, оскільки не містить жодного підпису осіб які її приймали (а.с.151-152, Т.2). Протокол засідання позачергової конференції споживчої кооперації Іршавського району від 17.08.2015 року (а.с.191-194, Т.2) не може сприйматись судом, як доказ, оскільки не має жодної інформації по справі, окрім звільнення з посад [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] При цьому причини звільнення суду не відомі. Виступ доповідача з перерахунком допущених ними порушень не можна вважати підставами для звільнення, оскільки про це ніде не вказується. Суд критично оцінює акт ревізії від 18.09.2015 року (а.с.111-112, Т.3), акт вибіркової документальної ревізії фінансово-господарської діяльності правління Іршавської райспоживспілки за період 2012-2015 років від 17.02.2016 року, згідно якого виявлено привласнення грошей позивачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.133, Т.3) та зведену відомість виплат винагороди за участь в аукціонах при райспоживспілці за 2012-2015 роки при продажі нерухомого майна (а.с.134, Т.3), оскільки ревізії проводилась після звернення до суду із позовом про захист честі і гідності, а її проведення було доручено не незалежним аудиторам, а відповідачам у справі: [PERSON] - ревізор, а [PERSON] - голова ревізійної комісії. Звіт додатково підписувався головою райспоживспілки - [PERSON], який також є відповідачем у справі. Вищевказані особи могли свідомо спотворити інформацію задля уникнення цивільної відповідальності. Акт відсутності автомобіля "Шкода Октавія" (а.с.138, Т.3) не є належним доказом у справі, оскільки вказує на відомості, які виходять за межі судового розгляду, оскільки не заявлялись сторонами. Враховуючи вищевикладене судом встановлено, що редакцією газети «Нове життя» було опублікований матеріал, який містить у собі як неправдиву інформацію, так і оціночні судження, що порушили немайнові права позивачів [PERSON] та [PERSON] та які підлягають відновленню шляхом опублікування спростувальної інформації у черговому підготовленому випуску друкованого номеру вищезгаданої газети, на тій же самій сторінці та шпальті, що й інформація, яка визнана недостовірною. Інформації, яка б порушувала права [PERSON] судом не встановлено. Щодо відшкодування моральної шкоди, суд вважає зазначені вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека особи визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відшкодування моральної шкоди є одним із способів захисту права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, гарантованим Конституцією України, цивільним та кримінальним законодавством. Відповідно до ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з пошкодженням чи знищенням її майна, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Верховний суд України в п.1 Постанови Пленуму ВСУ від №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, повязаних з відшкодуванням такої шкоди. Крім цього, п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодження здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків. Розміщення у газеті «Нове життя» недостовірної інформації щодо [PERSON] та [PERSON] під час виконання ними обовязків по управлінню Іршавської райспоживспілки, звинувачення їх у корупційних діях та неналежному керівництві порушили їх право чесне імя та призвели до погіршення їх ділової репутації у суспільстві чим завдало моральні страждання. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права. Відповідно до прицедентної практики Європейського суду з прав людини, деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» (Abdulaziz, CabalesandBalkandaliv. theUnitedKingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, № 94, п.96), але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування. Вирішуючи питання щодо розміру грошового відшкодування за завдану моральну шкоду суд виходить з такого. У даному конкретному випадку факт заподіяння моральної шкоди позивачам [PERSON] та [PERSON], є безсумнівним, його наслідки у вигляді душевних страждань позивачів залежать від особливостей, їх емоційно-розумового сприйняття внаслідок перенесених страждань. При визначенні розумності та справедливості розміру моральної шкоди у даному конкретному випадку суд виходить також з характеру вчиненого відповідачем діяння, ступеню вини заподіювача шкоди, існуючих наслідків. Враховуючи те що редакцію газети «Нове життя» було визнано винною у розміщенні на сторінках даної газети недостовірної інформації та оціночних суджень, у формі, що ганьблять їх честь та ділову репутацію, враховуючи об'єм, характер, ступінь, глибину, інтенсивність і тривалість моральних, душевних страждань, яких зазнали позивачі, грошовим відшкодуванням моральної шкоди буде сума в розмірі 10 000 грн. для [PERSON] та 2 000 грн. для [PERSON], яка відповідає вимогам розумності і справедливості і не може вважатися явно завищеною або надмірною. Завдання моральної шкоди [PERSON] в судовому засіданні не доведено, а тому в цій частині позову необхідно відмовити. Судові витрати в справі підлягають стягненню з відповідача (редакції газети «Нове життя»), на користь позивачів [PERSON] та [PERSON], відповідно до задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст. 23, 277 Цивільного Кодексу України, ст.37 Закону України «Про пресу», ст.65 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», ст.47 Закону України «Про інформацію», статей 33, 34 Закону України «Про інформаційні агентства», статей 37, 42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», та ст.ст. ст.ст.2, 4, 76-81, 89, 133, 141, 210, 259, 263-265, 273, п.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

Outcome: partial