Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] 29.06.2006 року уклали кредитний договір №MKRWGK00000103. Згідно умов даного договору ПАТ КБ "ПриватБанк" зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 107500 гривень на термін до 23.05.2026 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Кредитного договору. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим відповідач станом на 10.04.2014 року має заборгованість в сумі 604317.11 гривень, яка складається з наступного: 83875 - заборгованість за кредитом; 136665.53 - заборгованість по процентам за користування кредитом, 36529.01 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом; 347247.57 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. На підставі наведеного просять стягнути з відповідача, в їхню користь заборгованість за кредитним договором №MKRWGK00000103 від 29.06.2006 року в сумі 604317.11 гривень та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача, Мателега В.М., позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав наведених в позовній заяві. На задоволенні позову наполягає. Надав згоду на розгляд справи в порядку заочного розгляду. Відповідач, [PERSON] в судові засідання, жодного разу, не з'явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду справи, шляхом опублікування оголошення в газеті "Новини Закарпаття". Письмових пояснень та документальних підтверджень про причини неявки до суду не надходило. Зі згоди представника позивача, суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Суд, заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між відповідачем, [PERSON] та ПАТ КБ "Приватбанк" був укладений кредитний договір №MKRWGK00000103 від 29.06.2006 року, за яким позивач надав відповідачу кредитні кошти, шляхом: надання готівкою через касу на строк з 29.06.2006 року по 28.06.2026 року, включно, у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 75000 гривень на покупку житла та 32500 гривень на сплату страхових платежів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 3% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця у період сплати у розмірі 0.55% від суми виданого кредиту. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені). З матеріалів справи досліджено, що відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання, що виникають з умов кредитного договору №MKRWGK00000103 від 29.06.2006 року, не виконував, внаслідок чого станом на 10.04.2014 року має заборгованість в сумі 604317.11 гривень, яка складається з наступного: 83875 - заборгованість за кредитом; 136665.53 - заборгованість по процентам за користування кредитом, 36529.01 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом; 347247.57 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Судом встановлено, що позивач 12.09.2013 року звертався до відповідача [PERSON] з вимогою про дострокове повернення кредиту, а також процентів, комісії та штрафних санкцій, однак жодних заходів по погашенню заборгованості відповідачем вжито не було. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідачем [PERSON] порушені умови кредитного договору, зокрема останній прострочив свої зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом, порушив графік погашення заборгованості за кредитом. Таким чином, на думку суду, має місце невчасне виконання зобов'язання відповідачем. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем надано обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання відповідачем умов договору, а останнім жодних доказів на протилежне не представлено, отже суд вважає, що позов слід задовольнити. Окрім того, на підставі ст. 88 ЦПК України - стороні ПАТ КБ "ПриватБанк", на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони - [PERSON] понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що складаються з 3805 гривень 10 копійок судового збору, сплачених за подання до суду позовної заяви та заяви про забезпечення позову, а також 50 гривень за подання оголошення в газеті "Новини Закарпаття". У відповідності до ч.6 ст. 154 ЦПК України, суд, одночасно з ухваленням судового рішення, скасовує заходи забезпечення позову. Враховуючи, що ухвалою Рахівського районного суду від 23 квітня 2014 року, було винесено ухвалу про забезпечення позову, суд у відповідності до ч. 6 ст. 154 ЦПК України скасовує заходи забезпечення позову.

Outcome: approved