Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Хорольська районна державна адміністрація в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи - Служба у справах дітей Хорольської РДА, орган опіки та піклування виконавчого комітету Хорольської міської ради Полтавської області , Лубенська місцева прокуратура Полтавської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що до служби у справах дітей Хорольської районної державної адміністрації від виконавчого комітету Хорольської міської ради надійшли матеріали для вирішення питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітньої дитини, [PERSON] . 10.04.2016 року працівниками служби у справах дітей здійснено обстеження умов проживання сім'ї [PERSON] , в результаті обстеження з'ясовано, що матір тривалий час не проживає з дитиною та постійно змінює місце проживання, залишаючи малолітню дитину на свою матір, [PERSON] та батька, [PERSON] Зі слів баби, [PERSON], матір малолітнього, [PERSON] , з січня 2016 року з ними не проживає, не відвідує та не забезпечує дитину матеріально. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Питання неналежного виконання батьківських обов'язків [PERSON] розглядалося на опікунській раді виконавчого комітету Хорольської міської ради та на комісії з питань захисту прав дитини Хорольської районної державної адміністрації. Згідно висновку опікунської ради виконкому Хорольської міської ради від 29.03.2016 року вважається за доцільне позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] , 1997 року народження по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO]. [PERSON] [INFO] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не піклується про її життя, здоров'я та майбутнє. Згідно висновку Комісії з питань захисту прав дитини Хорольської районної державної адміністрації, висновку опікунської ради при виконавчому комітеті Хорольської міської ради, [PERSON] , [INFO] доцільно позбавити батьківських прав по відношенню до її малолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Заявляючи позов в інтересах малолітньої дитини орган опіки та піклування Хорольської районної державної адміністрації виходить з того, що вона не може самостійно захистити свої права та реалізувати процесуальні повноваження. В судовому засіданні представник позивача та третьої особи Служби у справах дітей Хорольської РДА [PERSON] підтримала позовні вимоги та прохала їх задоволити., виходячи з інтересів дитини, в своїх поясненнях послалась на обставини, викладені у тексті позовної заяви. В судове засідання відповідачка [PERSON] , не з"явилася, хоча вчасно та належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про що свідчить розписка, тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до ст. 224-226 ЦПК України. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчгого комітету Хорольської міської ради Полтавської області Бибик В.В. підтримав висновок опікунської ради та вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідачку [PERSON] по відношенню до малолітнього сина [PERSON] Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області Мілевська Т.С. вважає за потрібне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітнього сина [PERSON], 2014 року народження, так як вона не виконує покладені на неї батьківські обов"язки. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з»ясувавши думку прокурора, представника органу опіки та піклування,з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до повного задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір"ю малолітньої дитини сина - [PERSON], [INFO]. Дана обставина стверджується копією свідоцтва про народження дитини. Із пояснень свідка [PERSON] видно, що вона є матір"ю відповідачки, весь тягар уттримання дитини малолітнього сина відповідачки [PERSON] несе вона, як рідна бабуся, займаєсться його вихаванням, лікуванням так, як дитина постійно хворіє, що підтверджується медичними довідками, адже відповідачка постійно змінює своє місце проживання, вона самоусунулася від виховання дититни. Відповідачка [PERSON] не одноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за неналежне виконання своїх батьківських обов"язків. Із пояснень свідка [PERSON] видно, що у вихованні та утриманні дитини участі не приймає, життям дитини не цікавиться, дитиною займається його бабуся [PERSON] . Згідно ст. 164 СК України, батько (мати) може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляється від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний та духовний, моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, згідно ч.1 ст. 152 СК України, діти мають право на належне батьківське виховання, згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину. Зібраними у справі доказами стверджується, що відповідачка не здійснює належного батьківського піклування, не виконує своїх батьківських обов'язків, не займається вихованням дитини та не дбає про здоров'я своєї дитини, не виявляє будь-якого інтересу до дитини з січня 2016 року. Дані висновки суду базуються на матеріалах справи і стверджуються актом обстеження матеріально-побутових умов сім"ї, висновками про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав від 29.03.2016 року, 04.05.2016 року, 16.06.2016 року. Як вбачається із роз'яснень, даних в п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступ у до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись на дитину визначається судом. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідачка згідно свідоцтва про народження є матір"ю малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим порушує вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повнолітня, тому з відповідачки необхідно стягнути аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частині усіх видів її доходів , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, а саме з 06.05.2016 року і до досягнення сином повноліття. Суд вважає, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітньої дитини [PERSON], [INFO] тим, що не цікавиться життям дитини, не забезпечує належного догляду за нею, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що є підставою для позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів. На підставі викладеного та

Outcome: approved