Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

05.08.2020 Акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернулось з вказаним позовом, у якому просить стягнути із [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором від 25.05.2012 б/н у розмірі 26 333, 74 грн, станом на 29.04.2020, з підстав невиконання [PERSON] зобов`язань за вказаним кредитним договором. На обґрунтовування позовних вимог позивач зазначив, що 25.05.2012 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] уклали договір, за яким відповідач з метою отримання банківських послуг підписав анкету-заяву та отримав кредитний ліміт на кредитну карту. [PERSON] , підписавши 25.05.2012 заяву-анкету, погодився з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», що додані до позову. Відповідач умови кредитного договору не виконує та має заборгованість, що станом на 29.04.2020 становить 26\~333, 74 грн з яких: 20 грн - заборгованість за поточним тілом кредиту, 20\~306, 21 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; 6007, 33 грн - заборгованість за простроченими відсотками. У відзиві на позовну заяву представник відповідача адвокат Покоєвич А.О., вказує, що позовну заяву банку вважає необгрунтованою, з розрахунком заборгованості не погоджується, вважає, що відсотки у розмірі 43, 20 % річних мають нараховуватись на тіло кредиту, яке становить 15\~000 грн. Наводить при цьому власний розрахунок боргу за відсотками у якому вказує, що загальна сума відсотків за увесь період, а саме з 19.06.2015 по 29.04.2020 становить 31\~860, 00 грн. Тому з врахуванням розміру заборгованості за тілом кредиту, а це 15\~000 грн та відсотків 31\~860, 00 грн представник відповідача вказує, що вся сума заборгованості за кредитним договором б/н від 25.05.2012 становить 46\~860, 00 грн, але за умови врахування внесених відповідачем проплат за вищевказаним кредитним договором, сума яких становить 116\~588, 77грн. Представник відповідача зазначає, що різниця між сплаченою сумою заборгованості та залишком заборгованості становить переплату у розмірі 69\~728, 77 грн, а не заборгованість у сумі яку просить стягнути позивач, а саме 26\~333, 74 грн. Крім того, посилаючись на правову позицію Верховного Суду викладену у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 адвокат Покоєвич А.О. вважає, сторони не обумовили ціну договору, щодо сплати процентів за користування кредитом, а також нарахування заборгованості за простроченими відсотками у разі порушення договірних зобов`язань. Тому підписана анкета-заява не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитом. Також, представник відповідача зазначає, що банк продовжує нараховувати заборгованість за кредитом та відсотки незважаючи на те, що [PERSON] давно сплатив всю суму заборгованості за вказаним кредитним договором. Тому просить у задоволенні позову відмовити (а.с. 82-87, 91-94). У відповіді на відзив представник позивача [PERSON] вказує, що 25.05.2012 [PERSON] , підписавши анкету-заяву про приєднання Умов та Правил надання банківських послуг, погодився з Умовати та Правилами надання банківських послуг в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, які розташовані на сайті банку, Тарифами банку, які в цілому є договором про надання банківських послуг та зобов`язався виконувати умови договору. Крім того, підписавши анкету-заяву відповідач зобов`язався самостійно ознайомлюватися зі всіма змінами Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів на сайті ПриватБанку. На підставі поданої анкети-заяви відповідачу було відкрито картковий рахунок, він отримав кредитну картку "Універсальна". Відповідно до Тарифів банку було встановлено кредитний ліміт, який неодноразово змінювався, відсоткову ставку у розмірі 3, 5 % (43, 2% на рік), вказано розмір комісій та штрафів , тощо. Також представник позивача у відзиві вказує, що з виписки про рух коштів вбачається, що відповідач користувався кредитним коштами, частково їх сплачував. Проте заборгованість за кредитом відповідач сплачував з порушенням термінів погашення. Оскільки коштів внесених [PERSON] не вистачало для погашення заборгованості по кредиту нараховувались відсотки та пеня за порушення зобов`язань. Тому твердження позивача про те, що заборгованість за кредитом ним погашена повністю помилкове. З цих підстав просить позов задовольнити (а.с. 98-108). Ухвалою суду від 18.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 74). Сторони у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача у матеріалах справи міститься клопотання, в якому він просить проводити розгляд справи у його відсутності позовні вимоги підтримує (а.с. 66). Відповідач про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, за адресою зареєстрованого місця проживання. У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. Дослідивши докази, з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з таких підстав. Судом встановлено, що 25.05.2012 ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ "ПРИВАТБАНК" і [PERSON] уклали кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг», на виконання умов якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну карту (а.с. 31). Відповідно до розрахунку боргу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» нарахувало відповідачу борг за кредитним договором б.н. від 25.05.2012, станом на 29.04.2020 у розмірі 20 грн - заборгованість за поточним тілом кредиту, 20\~306, 21 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; 6007, 33 грн - заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 8-20). Відповідно до довідок, виданих АТ КБ «ПРИВАТБАНК», [PERSON] був підписаний кредитний договір б/н за яким йому видано кредитні карти: № [NUMBER] від 14.02.2015 з терміном дії до 02/19; № [NUMBER] від 18.09.2017 з терміном дії до 07/21. Кредитний ліміт [PERSON] за картковим рахунком № [NUMBER] неодноразово змінювався, востаннє 18.09.2017 збільшено до 15\~000 грн та 19.07.2018 зменшено до 0, 00 грн ( а.с. 28, 29). Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи, що долучені банком до позовної заяви не містять підпису відповідача. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом частини другої статті 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Суд частково задовольняє позовні вимоги, стягуючи лише борг за простроченим тілом кредиту у розмірі погодженого банком ліміту кредиту, з таких підстав. За загальними правилами доказування, визначеними статтями\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін, суд не може збирати докази за власною ініціативою. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста\~статті 81 ЦПК України). За положеннями статей\~77,\~79-81 ЦПК України\~обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~принципу справедливості розгляду справи судом прав людини і основоположних свобод\~принципу справедливості розгляду справи судом. Банк, пред`являючи вимоги до відповідача про погашення кредиту, просить стягнути заборгованість за простроченим тілом кредиту та заборгованість за простроченими відсотками, посилаючись на те, що між сторонами укладено кредитний договір на підставі анкети-заяви від 25.02.2012, Тарифів та Витягу з Умов та правил банківських послуг, які розміщені на банківському сайті та як невід`ємні частини цього договору. Проте з наданої банком заяви-анкети від 25.02.2012 вбачається, що процентна ставка у ній не зазначена. Також матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці «Умови та правила надання банківських послу» та «Тарифи Банку», що позивач додав до позову розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Таким чином, роздруковані із сайту позивача «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку» належними доказами бути не можуть, оскільки ці докази повністю залежать від волевиявлення і дій однієї сторони (Банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді даної справи. За таких обставин, суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, оскільки «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», що розміщені на банківському сайті, які не містять підпису відповідача не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного 25.02.2012 між сторонами, шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір процентів. Суд вважає, що між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви від 25.02.2012. Факт отримання відповідачем грошових коштів в межах кредитного ліміту 15000 гривень доводиться випискою про рух коштів по рахунку та розрахунком боргу (а.с. 8-20, 21-27). Нарахований банком борг за простроченим тілом кредиту в розмірі 20 306, 41 грн суперечить умовам кредитного договору та наданих банком доказам, відповідно до якого відповідачу надано кредит у межах ліміту, що склав 15 000 гривень. У суму боргу, яку банк означив, як прострочене тіло кредиту, у розмірі 20306, 41 грн банком включено також нараховані платежі за кредитом «миттєва розстрочка», відсотки та пеню. Між тим, вказані вище платежі, виходячи із підстав позову та наданих банком доказів, не відповідають умовам договору. Тому через безпідставність позовних вимог, суд відмовляє у стягненні боргу за простроченим тілом кредиту в розмірі 5\~306, 41 грн та 6007, 33 грн відсотків. Між тим, враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти, в добровільному порядку позивачеві не повернуті в повному обсязі, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення отриманої суми кредитних коштів у межах погодженого ліміту кредиту. Суд відхиляє доводи представника відповідача щодо розрахунку заборгованості, вважаючи такі розрахунки хибними, оскільки борг за кредитом у виді ліміту кредиту 15000 не можна вважати сумою кредиту, яку отримав відповідач, зважаючи, що грошові кошти ним протягом 2015-2020 років знімалися з рахунку та в подальшому вносилися на повернення боргу. На підставі наведеного, суд стягує з відповідача на користь позивача нарахований банком борг за простроченим тілом кредиту в межах ліміту заборгованості, в розмірі 15 000 грн. Відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені банком судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1197, 32 грн (15000 * 2102: 26 333, 74).

Outcome: partial