Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Прокурор Липовецького району звернувся до суду із вищевказаним позовом в інтересах держави в особі Комунальної організації "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву" до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту. В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено, що згідно укладеного кредитного договору №10-2-2 від 21 червня 2012 року, громадянці [PERSON] жительці [ADDRESS], Комунальною організацією "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву" був наданий кредит на будівництво (добудову, реконструкцію) індивідуального житлового будинку за адресою [ADDRESS] в сумі 50 000 грн. Боржник договірні зобов'язання за вищевказаним договором перед обласним Фондом по поверненню кредитних коштів своєчасно та належним чином не виконує, тому станом на 01 березня 2015 року за боржником рахується борг по поверненню кредиту та нарахувань по ньому в загальній сумі 7 304 грн. з яких: 5 000 грн. - основна частина позики, 750 грн. - відсотки за користування, 417 грн. - плата за обслуговування, та пеня - 567,00 грн. Ураховуючи те, що в добровільному порядку боржник заборгованість за договором не погашає, тому прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі Комунальної організації "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву" з метою захисту прав останньої внаслідок неналежного виконання боржником взятих на себе зобов'язань за договором від 21.06.2012 року та просив суд присудити з відповідача на користь позивача заборгованість за отриманим кредитом у розмірі 7 304 гривні та судові витрати. В судовому засіданні прокурор Довгалюк Л.І. та представник позивача Підгерська О.В. позовні вимоги підтримали з підстав, що наведені у позовній заяві, просили суд задовольнити їх у пред'явленому обсязі. Додатково представник позивача суду пояснив, що простроченням сплати заборгованості відповідачем за кредитним договором було допущено строком у 90 днів, з яких з урахуванням основної суми боргу та інших складових, що мали місце на день виникнення боргу нараховувалась пеня відповідно до п.5.2. Договору. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала, суду пояснила, що кредит не сплачувала за наявності поважних причин пов'язаних із ускладненням її здоров'я, про що повідомляла Фонд. Який розмір заборгованості перед Фондом нею допущений на даний час вона не знає в силу своєї некомпетентності у таких питаннях. Суд, вислухавши думку учасників цивільного процесу, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким дав належну правову оцінку, дійшов висновку про таке. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 21.06.2012 року [PERSON] звернулась до голови Комунальної організації "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву" із заявою про надання їй безготівкової довгострокової пільгової позики строком на 10 років в сумі 50 000 гривень на будівництво (реконструкцію) індивідуального житлового будинку, що розташований в [ADDRESS]. За наслідками поданої [PERSON] заяви, 21 червня 2012 року між Комунальною організацією "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву" з однієї сторони та гр.. [PERSON] було укладено Кредитний договір №10-2-2 на будівництво, добудову (реконструкцію) житлового будинку, предметом якого є грошові кошти в розмірі 50 000 гривень, строк договору сторонами узгоджено терміном на 10 років. Згідно Додатку №1 до кредитного договору №10-2-2 від 21.06.2012 року сторонами узгоджено Графік повернення кредитних коштів та нарахувань по кредиту. Ураховуючи те, що [PERSON] неналежним чином та несвоєчасно відповідно до Графіка до Договору кредиту та його умов виконувала свої зобов'язання, тому станом на 25.12.2014 року утворилась заборгованість за кредитним договором, про яку [PERSON] КО "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву" було доведено до відома. Проте у добровільному порядку заборгованість [PERSON] не погашена, а тому станом на 01.03.2015 року борг [PERSON] перед КО "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву" склав 7 304 гривні, з яких: основний борг - 3000 гривень; 3% - 2 903 гривні; витрати по оформленню та супроводженню договору - 834 гривні; пеня - 567 гривень. За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦПК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавецъ) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В силу ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частини 1, 2 ст. 612 ЦК України визначають, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Виконання зобов'язанняможе забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ст.546 ЦК України). Згідно ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно Розділу 5 Договору кредиту від 21.06.2012 року, сторонами договору було узгоджено, що за прострочку терміну повернення кредиту, Позичальник сплачує Фонду пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення, яка нараховується від суми несвоєчасно здійсненого платежу. Строк прострочення боргу станом на 01.03.2015 року склав 90 днів, на що вказав представник позивача в судовому засіданні та така обставина визнавалась відповідачем. У п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 18.12.2009, № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" судам роз'яснено, що якщо сторона (її представник, повноваження якого не обмежені) визнавала обставини, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, суд посилається на це в рішенні як на підставу звільнення від доказування цих обставин (частина перша статті 61 ЦПК). З огляду на викладене обставини, щодо строку прострочення боргу доказуванню не підлягають. Аналізуючи здобуті у справі докази судом встановлено, що у зв'язку із неналежним та несвоєчасним виконанням взятих на себе зобов'язань за Кредитним договором від 21.06.2012 року відповідач допустила заборгованість, яка згідно вимог чинного законодавства підлягає до стягнення, а також відповідач має нести юридичну відповідальність перед кредитором за завдані простроченням збитки у виді сплати пені, що станом на 01.03.2015 року становить 7 025 (сім тисяч двадцять п'ять) гривень 49 коп., з яких: 3000 (основна сума боргу) х 0,39% (подвійна облікова ставка НБУ) / 365 х 90 (днів прострочення). За таких обставин, які були перевірені судом зібраними у справі доказами та яким було надано судом належну оцінку, наводять суд до висновку про часткове задоволення позовних вимог. В силу положень ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягають до стягнення судові витрати пропорційно до задоволеної суми позовних вимог, оскільки прокурор при пред'явленні позову від їх сплати був звільнений. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial