Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

17.05.2018 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав у відношенні до малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. На обґрунтування позовної заяви [PERSON] зазначила, що з 18.06.2004 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] На даний час шлюб між ними розірвано. Від шлюбу з [PERSON] вона має малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Вже понад 11 років вони з відповідачем проживають окремо і за цей час між ними виникали непорозуміння з приводу невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків, в тому числі і з приводу несплати аліментів, а тому в 2014 році вона зверталася до Зміївського РВ ГУМВС України з заявою з приводу протиправних дій відповідача. На сьогоднішній день вона проживає за адресою: [ADDRESS], разом з малолітньою дочкою від першого шлюбу [PERSON], [INFO], малолітньою дочкою від другого шлюбу [PERSON], [INFO]. Її малолітня дочка [PERSON], [INFO] знаходиться фактично на її повному утриманні: вона здійснює догляд за нею, надає, за можливості, матеріальну допомогу, придбає для неї необхідні речі та інше, а батько не бере участі в вихованні та утриманні дочки понад 11 років, аліменти не сплачує. В 2008 році вона зверталася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів з на утримання дочки. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 23.04.2008 по справі №2-607/2008 стягнуто аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 300 грн. щомісячно. При цьому, аліменти відповідач не сплачує та має значну заборгованість, яка розраховувалася державним виконавцем з 2013 року по 31.01.2018 виходячи саме з 300 грн. на місяць. Інших утриманців відповідач не має. Дочка є ученицею 8-го класу Таранівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, де відвідує різного роду гуртки, приймає участь у шкільних заходах Та за весь період навчання [PERSON] не брав участі у вихованні дитини, а саме: в батьківських зборах, не цікавився питанням навчання, не спілкувався з учителями. Також, дочка часто страждає різного роду захворюваннями, оскільки має слабкий імунітет, що, безумовно, тягне за собою регулярні витрати на придбання медикаментів. У вихованні та утриманні дочки мав би брати участь і відповідач, але своїх батьківських обов'язків він не виконує, в зв'язку з чим 16.02.2018 вона звернулася до Служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації в Харківській області. за результатами розгляду її звернення надано Висновок Зміївської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування "Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON]", у якому зазначено, що після розірвання шлюбу батько дитини - [PERSON] не бере участі у вихованні дитини, не піклується про її духовний стан, не приділяє уваги лікуванню дитини, не забезпечує матеріально. Працівниками служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації з [PERSON] була проведена профілактична бесіда про позбавлення батьківських прав стосовно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В процесі спілкування відповідач не заперечував проти позбавлення його батьківських прав. Вважала, що всі зазначені вище обставини свідчать про той факт, що відповідач ухилявся від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, оскільки понад 11 років не бере участі у вихованні та утриманні дитини, в зв'язку з чим просила позбавити його батьківських прав відносно дочки. Ухвалою судді Зміївського районного суду від 04.06.2018 провадження у зазначеній справі відкрито та призначено підготовче засідання. 11.07.2018 підготовче засідання відкладено за клопотанням відповідача, який просив надати час для підготовки до участі у справі. 27.08.2018 представник третьої особи [PERSON] подала заяву, в якій просила слухати справу без участі представника служби у справах дітей та ухвалити рішення враховуючи інтереси дитини. 27.08.2018 підготовче засідання у зв'язку з першим нез'явленням без повідомлення причин відповідача, який не подав заяву про розгляд справи за його відсутністю. 08.10.2018 позивач [PERSON] пожала заяву, в якій просила вирішити питання про закриття підготовчого провадження та призначення судового розгляду за її відсутності. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 08.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 16.11.2018 судове засідання відкладено в зв'язку з першим нез'явленням на судовий розгляд відповідача. 19.12.2018 у зв'язку з участю судді у кримінальному провадженні, судовий розгляд справи відкладено. 11.01.2019 проведено заочний розгляд справи. Під час судового розгляду позивач [PERSON] в цілому підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON], який повідомлявся рекомендованими листами, направленими йому судом (а. с. 49, 50, 61, 66, 67, 74, 79), а також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а. с. 72, 76), не повідомив про причини повторного нез'явлення в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав. Суд не має відомостей про причину повторного нез'явлення відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному ЦПК України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутністю, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, проти чого не заперечувала позивач. Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно свідоцтва про одруження Серія [NUMBER], свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER], свідоцтва про народження Серія [NUMBER], свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.06.2004 по 07.11.2008, мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (а. с. 10-12, 15). Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 23.04.2008 у справі №2-607/2008 з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. 00 коп., що підтверджено виконавчим листом (а. с. 22-24). Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 23.04.2008 у справі №621/337/18 збільшено розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 23.04.2008, та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 930 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з індексацією відповідно до закону (а. с. 31-39). Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, складеному старшим державним виконавцем Хмель О. І. №1636 від 05.02.2018, заборгованість нарахована з 2013 року відповідно до заяви стягувача від 29.12.2018 і станом на 31.01.2018 становило 18300 грн. 00 коп. (а. с. 25). Листом Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області №79/4455 від 23.06.2014 [PERSON] повідомлено, що її звернення зареєстроване встановленому порядку в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Зміївського РВ №1924 від 13.05.2014. В ході перевірки було встановлено, що в даному факті відсутні ознаки кримінального правопорушення, тому було прийнято рішення про припинення перевірки (а. с. 14). Згідно свідоцтва про народження Серія [NUMBER], свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] позивач [PERSON] з 08.04.2014 перебуває в реєстрованому шлюбі з [PERSON], мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (а. с. 15, 16). Даними довідки Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області №220 від 12.02.2018 підтверджено, що [PERSON] фактично проживає, але не зареєстрована за адресою: [ADDRESS], має склад сім'ї: дочку - [PERSON], [INFO] (фактично проживає, але не зареєстрована), дочку - [PERSON], [INFO], чоловіка - [PERSON], [INFO], свекра - [PERSON], [INFO], свекруху - [PERSON], [INFO] (а. с. 19). Під час обстеження умов проживання у домоволодінні за адресою: [ADDRESS], 13.02.2018 депутатом Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області Комір Л. Г., в присутності свідків [PERSON], [PERSON] було складено акт №44. В ході обстеження було виявлено, що за вказаною адресою не зареєстрована, але дійсно фактично проживає [PERSON], [INFO], разом з неповнолітньою дочкою [PERSON], [INFO]. В ході обстеження було виявлено, що домоволодіння в задовільному стані, всі необхідні умови для проживання та виховання дитини створені, дитина знаходиться на утриманні матері. Зі слів сусідів батько [PERSON], [INFO] в участі вихованні дитини не приймає (а. с. 20). З акта обстеження умов проживання №43, складеного 13.02.2018 депутатом Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області Комір Л. Г., та трудової книжки Серія [NUMBER] вбачається, що позивач [PERSON] не працює з 11.10.2007 року по теперішній час, здійснює догляд за малолітньою дочкою [PERSON], [INFO] (а. с. 17-18, 21). Даними довідки Таранівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Зміївської районної ради Харківської області №14 від 14.02.2018 підтверджено, що [PERSON], [INFO], навчається в 8-Б класі, за період навчання батько [PERSON] не брав участі у вихованні дитини, а саме: в батьківських зборах, не цікавився питанням навчання, не спілкувався з учителями, мати дитини постійно займається вихованням дочки, забезпечує дівчинку необхідними речами та шкільним одягом (а. с. 26). Доводи позову щодо стану здоров'я дитини підтверджуються випискою від 12.02.2018 з історії розвитку дитини [PERSON], [INFO] (а. с. 27). 16.02.2018 позивач [PERSON] звернулася до Служби у справах дітей з письмовою заявою, в якій просила винести на засідання комісії з питань захисту прав дитини Зміївської районної державної адміністрації питання щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав її колишнього чоловіка [PERSON], стосовно її неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а. с. 28). Зміївською районною державною адміністрацією, як органом опіки та піклування, надано висновок №01-32/1037 від 20.04.2018, в якому викладено обставини невиконання батьківських обов'язків [PERSON] у відношенні до малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у зв'язку з чим орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити його батьківських прав (а. с. 29-30). У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, лікування дитини, не спілкуються з дитиною, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. У відповідністю зі ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, духовного та соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" Органами опіки та піклування є районні, районні у містах Києві та Севастополі місцеві державні адміністрації, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Органи опіки та піклування забезпечують вирішення питань щодо: встановлення статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування; надання опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, та застосування інших форм влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування; соціального захисту і захисту особистих, майнових, житлових прав та інтересів дітей; забезпечення пріоритетних форм влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування; притягнення до відповідальності осіб, які порушують права дитини; надання письмової згоди або заперечення на відчуження нерухомого майна (у тому числі житла) та іншого майна, власником якого є дитина; подання заяв, клопотань, позовів про захист прав дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Соціальний захист та захист прав дітей у межах своєї компетенції здійснюють районні, районні у містах Києві та Севастополі місцеві державні адміністрації, виконавчих органів міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Органи опіки та піклування мають право перевіряти умови влаштування, утримання, виховання, навчання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, можуть переводити дітей, життю та здоров'ю (у тому числі психічному) яких загрожує небезпека, до інших форм влаштування дітей. Присутність представника органів опіки та піклування на судових засіданнях є обов'язковою в разі, якщо розглядається справа стосовно дитини або з питань, що зачіпають права дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідністю зі ст. 165 СК України право звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 155 СК України, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності з ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Зазначеними вище, дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджується, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дочки, і це, відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, є підставою для позбавлення його батьківських прав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір на користь позивача.

Outcome: approved