Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Заявлені вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що за час перебування в зареєстрованому шлюбі з відповідачем у них [INFO] народився син [PERSON] . Подружнє життя не склалось, на даний час в провадженні суду перебуває справа за її позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . Спільне проживання з відповідачем припинили в липні 2019 року, малолітній син мешкає з нею. [PERSON] коштів на утримання дитини в добровільному порядку не надає, хоча, наскільки їй відомо, виїжджає на роботу за межі України, де заробляє близько 1000 доларів США в місяць, тому має змогу сплачувати аліменти. Їй самостійно складно забезпечити сина всім необхідним, змушена звертатись за допомогою до своїх батьків. З огляду на викладене, законодавчо встановлений мінімальний розмір аліментів, враховуючи матеріальне становище [PERSON] , відсутність у нього на утриманні інших непрацездатних осіб, просить позов задоволити. Крім того, [PERSON] просить стягнути з відповідача на її користь 500 грн витрат на правничу допомогу. В судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлена. 15 липня 2020 року [PERSON] подала до канцелярії суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить позов задоволити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом надсилання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Повідомлення [PERSON] про розгляд справи здійснено також шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Судової влади України. Крім того, інформація щодо розгляду справи наявна на офіційній сторінці Богородчанського районного суду Івано-Франківської області в мережі Інтернет на веб-сайті судової влади. Своїм правом на подання відзиву відповідач не скористався, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань з приводу розгляду даної справи від нього не надходило. З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30 вересня 2015 року у виконачому комітеті Гутянської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області. У зв`язку з реєстрацією шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище на " [PERSON] " (а.с. 3). В шлюбі у подружжя [INFO] син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Гутянської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області 24 червня 2016 року (а.с. 4). Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені, виданого Богородчанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану серії [NUMBER] , 07 листопада 2019 року [PERSON] , [INFO] , змінила прізвище на " [PERSON] " (а.с. 8). Малолітня дитина проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. В добровільному порядку питання щодо утримання сина позивачка і відповідач не вирішили. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регламентують, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України). Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина друга статті 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд виходить із обставин, зазначених позивачкою, які не спростовані відповідачем. Так, визначаючи розмір аліментів, які слід стягувати з [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , суд, з дотриманням вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, враховує, що відповідач є особою працездатного віку і може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, іншого ним не доведено, матеріальне становище позивачки, з якою мешкає дитина. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину, передбачених ст.188 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Аліменти слід стягувати у твердій грошовій сумі, тобто у спосіб, обраний позивачкою. За таких обставин, враховуючи досліджені докази в їх сукупності, з огляду на законодавчо встановлений прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років (станом на день ухвалення рішення), суд приходить до переконання, що аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , які підлягають стягненню з відповідача, слід визначити у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову - 17 червня 2020 року, що буде відповідати інтересам дитини та не порушуватиме права кожного з сторін. Згідно з ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В той же час, згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Розмір судового збору у даній справі відповідно до вимог Закону України "Про судовий збір" становить 840 грн 80 к., від сплати якого позивачка звільнена. Враховуючи, що позов задоволено частково - на 50%, то з [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 420 грн 40 к. (840,80 х 50%). Позивачкою [PERSON] у зв`язку з розглядом даної справи понесено витрати на правничу допомогу в розмірі 500 грн (а.с. 9 - 11).

Outcome: approved