Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що є споживачем послуг з водопостачання, що надає комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського виробничого управління відповідно-каналізаційного господарства . 6 серпня 2015 року його повідомили про планову перевірку лічильника з гарантуванням оплати за розпломбування лічильника та опломбування лічильника після його повірки. 02 вересня 2015 року до його місця проживання прибули робітники відповідача, з їх слів, для перевірки технічного стану приладу обліку води, після чого було складено акт обстеження, де вказано, що лічильник справний, в робочому стані, пломба не порушена, при цьому, зазначено, що споживач відмовився від його розпломбування, вважає, що такий факт не відповідає дійсності, оскільки він пояснив співробітникам відповідача, що згоден надати свій лічильник на планову повірку, однак за рахунок водопостачальника в повному обсязі. 8 грудня 2015 року контролером служби реалізації Костянтинівського ВУВКГ за його місце проживання складено акт інвентаризації, яким фактично його переведено на нормативне водоспоживання з розрахунку 245 л води на людину на добу з централізованим водовідведенням, виключивши з комерційних розрахунків за водопостачання належний позивачу лічильник холодної води, що знаходиться у справному стані. 10 грудня 2015 року він отримав офіційне повідомлення від відповідача за вих. № 1860/11 від 03 грудня 2015 року про переведення його на нормативне водоспоживання з 02 грудня 2015 року у зв'язку зі спливом міжповірочного інтервалу приладу обліку, при цьому, лічильник позивача на підставі даних технічного паспорту підлягав плановій повірці ще 15 квітня 2015 року, яка була ініційована представниками відповідача лише 06 серпня 2015 року. Крім того, на заяві яку писала його дружина від 06 серпня 2015 року, представником відповідача здійснено напис про наявність станом на 01 серпня 2015 року боргу у сумі 5,35 грн., а в акті інвентаризації від 08 грудня 2015 року вже зазначено відомості про наявність станом на 23 листопада 2015 року боргу у сумі 160,52 грн., що на його думку свідчить про недотримання вимог фінансової дисципліни представниками відповідача при здійсненні розрахунків зі споживачами. Просив суд скасувати як незаконний акт обстеження приладу обліку води від 02 вересня 2015 року, що фактично є актом виведення з експлуатації приладу обліку холодної води та забороняє позивачеві використання лічильника для розрахунків за водоспоживання; зобов'язати відповідача забезпечити проведення чергової планової повірки належного йому лічильника за рахунок відповідача, як виконавця послуг, з відновленням лічильника на абонентському рахунку та негайним перерахунком оплати за водопостачання з 01 вересня 2015 року з врахуванням показань лічильника холодної води; визнати за позивачем право як сторони укладеного письмового договору про надання послуг водопостачання та водовідведення бути особисто присутнім при проведенні повірки належного йому лічильника, про що зобов'язати відповідача; визнати протизаконними пункти укладеного між сторонами договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення із внесенням змін щодо іменування Костянинівського ВУВКГ лише виконавцем, - у п. 14 уточнити строк продовження перерахунку у випадку надання послуг не в повному обсязі, - у п.п. 5 п. 15 встановити строк усунення виконавцем недоліків у наданні послуг, - п.п. 9 п. 15 скасувати як такий, що суперечить закону, виклавши його у редакції, яка зобов'язує виконавця послуг за свій рахунок проводити періодичну повірку, обслуговування та ремонт (в тому числі, розпломбування, демонтаж, опломбування, транспортування, монтаж та опломбування) засобів обліку води, - п.п.2 п. 17 договору доповнити обов'язком виконавця послуг при ініціюванні ним змін тарифів по оплаті послуг водопостачання та водовідведення у бік збільшення інформувати споживачів через засоби масової інформації про економічну обґрунтованість таких дій; визнати письмове повідомлення відповідача за вих. № 1860/11 від 03 грудня 2015 року про переведення позивача на нормативне водоспоживання з 02 грудня 2015 року за наявності лічильника холодної води незаконним та таким, що підлягає скасуванню; скасувати як протизаконний акт інвентаризації від 08 грудня 2015 року про переведення позивача на нормативне водоспоживання за наявності лічильника холодної води з розрахунку 245 л води на людину на добу з врахуванням централізованого водовідведення; постановити окрему ухвалу на адресу Донецької обласної державної адміністрації про причини та умови вчинення масового обману населення, проведення нечесної підприємницької практики з боку відповідача при здійсненні планової періодичної повірки лічильників холодної води, належних позивачу та іншим споживачам; стягнути з відповідача на користь позивача 3 000 грн. у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суд Донецької області від 04 лютого 2016 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково: скасовано акт інвентаризації споживачів мешканців багатоквартирного житлового будинку від 08 грудня 2015 року, складений контролером служби реалізації Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу, в якому зазначено про переведення нарахування оплати послуг водопостачання та водовідведення за особовим рахунком [PERSON] за затвердженими нормами водоспоживання та виведення приладу обліку споживання холодної води з експлуатації; зобов'язано відповідача, як виконавця житлово-комунальних послуг, забезпечити за власний рахунок проведення планової повірки належного [PERSON] лічильника холодної води № 1108153 за адресою: [ADDRESS] зобов'язано відповідача здійснити [PERSON] перерахунок оплати за послуги з водопостачання та водовідведення з 02 грудня 2015 року з урахуванням показань лічильника холодної води № 1108153, який поновити на абонентському обліку; стягнуто з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 500 (п'ятсот) гривень 00 копійок. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити. Стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 974,40 гривен. З зазначеним рішення не погодився відповідач приніс апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування рішення суду в частині задоволених позовних вимог посилаючись на порушення судом норм матеріального права. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги той факт, що для КП «Компанія «Вода Донбасу» не затверджений тариф на послуги по централізованому водопостачанню у який включено витрати на проведення планових перевірок, тож безоплатне надання послуг з повірки та обслуговування приладів обліку води є порушенням ліцензійних умов ведення господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, що тягне за собою застосування до підприємства адміністративно-господарських санкцій, а також необґрунтовані збитки. Також безпідставно судом стягнуто з відповідача моральну шкоду. Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності (а.с.137). Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 15 постанови Пленум Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується. Відповідачем рішення суду оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог, тому в іншій частині апеляційним судом не ревізується. Перевіряючи справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд виходить з наступного. Судом першої інстанції встановлено, що позивач проживає за адресою: [ADDRESS] має склад сім'ї з двох осіб, що підтверджується довідкою КП "СЕЗ" № 6924 від 07 грудня 2015 року (а.с. 23), є споживачем послуг водопостачання та водовідведення за вказаною адресою, які надаються відповідачем у справі за встановленими тарифами (а.с. 37), що сторонами у судовому засіданні не заперечувалось. Згідно копії акту прийому в експлуатацію засобів обліку холодної води № 52254 від 08 червня 2011 року (а.с. 5), у квартирі позивача встановлено прилад обліку холодної води типу ЛК-15х, заводський № 1108153 за технічним паспортом (а.с. 34), № за держреєстром - У1740-05, пломба № 53564490, прийнятий в експлуатацію, строк повірки - 15 квітня 2011 року, строк наступної повірки - 15 квітня 2015 року. Згідно копії заяви від 06 серпня 2015 року (а.с. 31), складеної дружиною позивача у приміщенні УСЗН Костянтинівської міської ради щодо направлення контролера для розпломбування приладу обліку холодної води; на заяві мається позначка про зобов'язання надати контролеру копію квитанції про оплату за розпломбування лічильника (а.с. 13), а також позначка про наявність боргу за особовим рахунком [NUMBER] станом на 01 серпня 2015 року в сумі 5,35 грн. 16 серпня 2015 року контролерами Костянтинівського ВУВКГ КП «Вода Донбасу» [PERSON], [PERSON] за адресою: [ADDRESS] складено акт обстеження (а.с. 33), зі змісту якого вбачається, що у телефонному режимі з'ясовано, що споживач перебуває на дачі, від розпломбування відмовився. 18 серпня 2015 року позивач у справі звернувся із заявою до Костянтинівського міського голови (а.с. 9) з проханням вжити заходів до керівництва Костянтинівського ВУВКГ КП "Компанія "Вода Донбасу", що порушує норми діючого законодавства при проведенні чергових повірок приладів обліку холодної води споживачів, зокрема, особисто його. Також, 18 серпня 2015 року позивач звернувся із заявою на ім'я директора Костянтинівського ВУВКГ КП "Компанія "Вода Донбасу" (а.с. 10) з проханням провести планову повірку належного йому лічильника холодної води у відповідності з нормами діючого законодавства, тобто з покладенням витрат по демонтажу, транспортуванню, монтажу приладу обліку на рахунок водопостачальника. Відповідно до акту обстеження від 02 вересня 2015 року, складеного інженерами служби реалізації Костянтинівського ВУВКГ КП "Компанія "Вода Донбасу" Білоусовою Л.І., Бочко В.В. за місцем проживання [PERSON] у його присутності (а.с. 32), встановлено, що прилад обліку холодної води перебуває у справному стані, механічних пошкоджень немає, пломба не порушена №53564490, споживач від розпломбування відмовився, звернувся до водопостачальника з заявою. 03 вересня 2015 року на адресу [PERSON] виконкомом Костянтинівської міської ради за підписом заступника міського голови направлено відповідь на звернення позивача (а.с. 11-12), зі змісту якої вбачається, що якщо у склад тарифів КП "Компанія "Вода Донбасу" не включено витрати на проведення періодичної повірки індивідуальних приладів обліку споживання води, то підприємство не несе відповідальності за відшкодування понесених споживачем витрат за проведення повірки приладу обліку води. Крім того, позивача повідомлено, що у випадку не звернення його до Костянтинівського ВУВКГ з письмовою заявою протягом семи днів з дня отримання даного листа з доданням відповідної квитанції про сплату за розпломбування та не проходження чергової повірки приладу обліку води, представниками Костянтинівського ВУВКГ буде складено акт про виведення лічильника з експлуатації, так як строк повірки було встановлено - 15 квітня 2015 року. З дати складення такого акту нарахування плати за водокористування буде проводитися згідно встановлених норм водоспоживання за кількості зареєстрованих осіб (а.с. 12). 02 грудня 2015 року на адресу [PERSON] відповідачем направлено повідомлення за вих. № 1860/11 (а.с. 36, 49), з якого вбачається, що у зв'язку зі спливом міжповірочного інтервалу приладу обліку води нарахування послуг водопостачання та водовідведення за особовим рахунком позивача з 02 грудня 2015 року проводиться за затвердженими нормами водоспоживання, позивачу запропоновано звернутися до Костянтинівського ВУВКГ щодо проведення повірки лічильника води; згідно позначки у повідомленні вартість повірки складає - 54,65 грн., розпломбування, зняття, транспортування, повірка, встановлення та опломбування - 102 грн. Відповідно до позначки позивача вказане відправлення ним одержано 10 грудня 2015 року (а.с. 49), згідно копії поштового повідомлення, на якому мається відбиток штампу поштового відділення та маркування штрих-кодом (а.с. 36), - 09 грудня 2015 року. Про переведення на нормативне водоспоживання за кількістю зареєстрованих осіб з 02 грудня 2015 року позивачу повідомлено і листом Костянтинівського міського голови від 02 грудня 2015 року у відповідь на звернення позивача до облдержадміністрації (а.с. 50-51). 08 грудня 2015 року контролером служби реалізації Костянтинівського ВУВКГ Левінсок О.А. за місцем проживання позивача [PERSON] та у його присутності складено акт інвентаризації (а.с. 35), в якому зазначено про виведення з експлуатації лічильника холодної води у зв'язку з простроченою повіркою, про що позивачу направлено лист від 03 грудня 2015 року про переведення нарахування оплати послуг водопостачання та водовідведення за його особовим рахунком за затвердженими нормами водоспоживання, вказано норму водоспоживання 245 л води на добу з водоразбором; акт підписаний споживачем з зауваженням, що ним не одержано лист від водопостачальника. 14 грудня 2015 року водопостачальником проведено звірку відомостей акту з абонентською базою, зроблено позначку про наявну станом на 23 листопада 2015 року переплату в розмірі 160,52 грн. Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законами України « Про житлово-комунальні послуги», «Про метрологію та метрологічну діяльність», позиває є споживачем послуг з центрального водопостачання та водовідведення, яки надає відповідач. У спірний період проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт засобів обліку води, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки повинно було здійснюватись за рахунок виконавця зазначених послуг, а витрати понесені виконавцем, повинні були включатись у тарифи на послу і сплачуватись споживачем щомісячно у складі послуг. Тобто чинним законодавством на споживача не покладено обов'язок по проведенню чергової повірки засобу обліку. Такий висновок суду є вірним та ґрунтується на вимогах чинного законодавства. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали, порядок встановлення яких визначається нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади у сфері метрології. Підприємства, організації та фiзичнi особи зобов'язані своєчасно (з урахуванням установлених мiжповiрочних iнтервалiв) подавати засоби вимірювальної техніки на повірку. Частиною 3 ст. 28 зазначеного Закону встановлено, що порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. З метою забезпечення єдиного для всіх регіонів підходу до формування тарифів у сфері житлово-комунальних послуг постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869 затверджено Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, згідно з п. 24 якого (у редакції, чинній до 24 жовтня 2014 року - до дня набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 532) витрати з проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, визначаються відповідно до укладених договорів між виконавцем та субпідрядником, який виконує зазначені послуги, у розрахунку на один квартирний засіб обліку води та теплової енергії і нараховуються щомісяця споживачеві у складі послуги залежно від кількості таких засобів обліку шляхом додавання плати за проведення їх періодичної повірки, обслуговування і ремонту, у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, до загальної вартості послуг. Розмір плати за проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт одного засобу обліку води та теплової енергії, у тому числі його демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, визначається згідно з кошторисом, затверджується (погоджується) органами місцевого самоврядування і розподіляється за місяцями міжповірочного інтервалу, що встановлюється Держспоживстандартом для відповідного засобу обліку води та теплової енергії. Аналогічні положення про включення до складу житлово-комунальних послуг, які надаються споживачеві, послуг з періодичної повірки, обслуговування і ремонту приладів обліку (у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки) містяться й у Переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який є додатком до затвердженого Порядку. Отже, у спірний період проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки повинне було здійснюватися за рахунок виконавця зазначених послуг, а витрати, понесені виконавцем, повинні були включатися у тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і сплачуватися споживачем щомісячно у складі цих послуг. Статтями 19, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення передбачено договірне регулювання відносин у сфері житлово-комунальних послуг та визначено, що послуги, які надаються споживачеві згідно із договором, оформлюються на основі типового договору про надання таких послуг, перелік яких та тарифи (ціни), на які затверджуються уповноваженими органами. Як зазначалось вище, Порядком та типовим договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій до складу таких послуг, з яких розраховуються тарифи для споживачів, входять і послуги з періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки. Отже, підприємства, які надають послуги споживачам з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (виконавці), повинні забезпечити виконання робіт з періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії за рахунок включення цих робіт до тарифу на послуги з утримання будинків і споруд відповідно до укладених між ними договорів. Положеннями частини 3 статті 19, частини 4 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі якщо виконавець не є виробником послуг, то відносини між ним та виробником регулюються окремим договором, який укладається відповідно до вимог цієї статті. Згідно з ч. 5 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 22 квітня 2015 року у справі № 6-60цс15. Оскільки послуги з надання водопостачання [PERSON] надає відповідач, висновок суду першої інстанції про зобов'язання відповідача забезпечити за власний рахунок проведення планової повірки лічильника холодної води та зобов'язання здійснити перерахунок оплати за послуги з водопостачання та водовідведення з 02 грудня 2015 року з урахуванням показань лічильника холодної води є вірними, доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими. Проте обґрунтованими є доводи апеляційної скарги, щодо безпідставного стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди. За п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів»(в редакції до внесення змін Законом України від 19 травня 2011 року №3390-VІ «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції») було розділено підстави відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Так, у разі заподіяння споживачу шкоди (збитків) дефектною чи фальсифікованою продукцією або продукцією неналежної якості, він мав право лише на відшкодування майнової шкоди ( збитків). А в разі заподіяння шкоди небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією, споживач мав право на відшкодування як майнової, так і моральної (немайнової) шкоди у випадках, передбачених законодавством. За діючою редакцією п.5 ч.1 ст. 4 Закону № 1023-ХІІ споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. В статті 1 Закону № 3390-VІ визначено поняття шкоди як завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект. Відповідно до ст. 711 ЦК ( в редакції Закону № 3390-VІ) шкода, завдана майну покупця, та шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю у зв'язку з придбанням товару, що має недоліки, відшкодовується відповідно до положень глави 82 цього Кодексу. Підстави відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товарів, робіт (послуг), передбачені параграфом 3 глави 82 ЦК. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що у спорах про захист прав споживачів діюче цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо така завдана майну споживача або шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Тому вимоги позивача, які мотивовані тим, що йому як споживачу з водопостачання та водовідведення, при проведені чергової повірки приладу обліку споживання холодної води у відповідності до норм діючого законодавства, що призвело до його душевних страждань, погіршення стану здоров'я,зміни укладу життя, задоволенню не підлягають. На підставі ч.5 ст.88 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Оскільки в задоволені позовних вимог [PERSON] про стягнення моральної шкоди відмовлено, то правові підстави для стягнення з відповідача нас користь держави судового збору у розмірі 487,20 грн. за позовні вимоги немайнового характеру, відсутні.

Outcome: partial