Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Заступник прокурора м. Рівне, який діє в інтересах [PERSON], звернувшись до Рівненського міського суду з позовом, просить скасувати наказ КЗ "Рівненського регіонального центру з фізичної культури і спорту інвалідів "Інваспотр" Рівненської обласної ради №27-к від 10 червня 2014 року про звільнення з роботи [PERSON], поновити її на роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позовних вимог вказав, що згідно наказу 37-к від 01.09.2004 [PERSON] прийнято на посаду прибиральниці Рівненського обласного центру інвалідного спорту "Інваспорт". Наказом №04-к від 15.01.2014, на підставі заключення ВКК Поліклініки №2, [PERSON] - техпрацівника регіонального центру "Інваспорт" звільнено з роботи з 15.01.2014, відповідно до п.2 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку з невідповідністю працівника займаній посаді або виконуваній роботі стану здоров'я, що перешкоджає продовженню даної роботи, з виплатою однієї середньомісячної заробітної плати у вигляді вихідної допомоги. Рішенням Рівненського міського суду від 22 травня 2014 року наказ №04-к від 15.01.2014 скасовано, [PERSON] поновлено на роботі, а також стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу. Рішення набрало законної сили. 03.06.2014 адміністрацією КЗ "Рівненський регіональний центр з фізичної культури і спорту інвалідів "Інваспорт" Рівненської обласної ради письмово повідомлено [PERSON] про те, що наказ про її звільнення з посади техпрацівника №04-к від 15.01.2014 скасовано та поновлено [PERSON] на посаді техпрацівника "Інваспорту". Так, відповідно до наказу №20-к від 22.05.2014 "Про поновлення на роботі [PERSON]", одночасно з поновленням [PERSON] звільнено [PERSON] на підставі п.6 ст. 40 КЗпП України. З вказаним наказом [PERSON] ознайомилася 04.06.2014. Згідно наданих [PERSON] пояснень, 04.06.2014 до роботи її не допустив Кучер В.О. - начальник закладу, а також змусив її покинути приміщення "Інваспорту" у зв'язку з тим, що остання не мала судового рішення про поновлення її на роботі. Разом з тим, за вказівкою адміністрації працівниками підприємства у період з 23.05.2014 по 04.06.2014 та 10.06.2014 складалися акти щодо відсутності працівника - [PERSON] на робочому місці. У зв'язку з чим, Кучером В.О. направлено подання на звільнення [PERSON], яке 06.06.2010 розглянуто на засіданні профспілкового комітету "Інваспорт".Так, 10.06.2014 [PERSON], на підставі наказу №27-к, повторно звільнено з посади техпрацівника "Інваспорту" на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України за прогули без поважних причин. Вважає звільнення незаконним. Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги збільшив та просить суд, крім заявлених позовних вимог, скасувати наказ за № 20-к від 22.05.2014 року. Прокурор в судовому засіданні додатково пояснив, що поновлення [PERSON] відбулось за відсутності тексту рішення Рівненського міського суду , виконавчого листа та заяви позивача. Вважає ,що вказані акти про відсутність [PERSON] на робочому місці є надуманими та говорять про наявність у Кучера В.О. мети звільнити [PERSON] Про це свідчить наказ №21-к від 23.05.2014, згідно якого [PERSON] прийнято на роботу, тимчасово, на посаду техпрацівника регіонального центру "Інваспорт" до виходу на роботу поновленого техпрацівника [PERSON] з 23.05.2014 року. У судовому засіданні представники відповідача заперечили проти задоволення позову вказавши, що звільнення [PERSON] з посади техпрацівника регіонального центру "Інваспорт" відбулось у зв'язку з її прогулами. Вказане підтверджується складеними актами, які підписані працівниками. Підстав для її поновлення на роботі немає. Крім того, вважають, що поновлення [PERSON] на роботі, відбулось на виконання рішення Рівненського міського суду , в тому порушень вимог КЗпПУ немає. Допитана в судовому засіданні в якості свідка позивач [PERSON] суду показала, що вона була присутня на проголошенні рішення Рівненського міського суду від 22 травня 2014 року, однак ні резолютивну його частину, ні повний текст рішення не отримувала. Про її поновлення,а саме видачу наказу по підприємству вона не знала, оскільки вважала, що рішення оскаржується, а тому не вступило в законну силу. Крім того, з адміністраціє підприємства їй не дзвонили, заяву про прийняття її на роботу вона не писала та трудову книжку для внесення змін адміністрації не надавала. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав,що він працює на посаді заступника начальника КЗ "Інваспорт" та технічні працівники установи йому безпосередньо підпорядковуються. Позивач [PERSON] поновлення на підставі рішення рівненського міського суду та звільненна з роботи у зв"язку з її прогулами. Після поновлення на посаді до виконання робочих обов"язків не приступала, чому не виходила на роботу він не знає та особисто не цікавився та не дзвонив. Він був членом комісії, які підписували акти про невиконання функціональних обов"язків [PERSON] Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є головою профкому.06.06.2014 року відбулось засідання профспілкового комітету КЗ "Інваспорт" до розглядалось подання адміністрації про надання згоди на звільнення техпрацівника [PERSON] - за прогули без поважних причин. На засіданні була присутня [PERSON]Після засідання було вирішення надати адміністрації КЗ "Інваспорт" згоду на звільнення [PERSON] Допитана в судовому засідання свідок [PERSON] суду показала, що вона працює на посаді головного бухгалтера КЗ "Інваспорт". 04.06.2014 року о 9 годині [PERSON] отримала середню заробітню плату за час вимушеного прогулу. Чи приступала вона до виконання обов"язків їй не відомо. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснила, що вона працює спеціалістом КЗ "Інваспорт" та один раз 04 червня 2014 року була членом комісії при складання акту щодо невиконання функціональних обов"язків [PERSON] Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] надали суду аналогічні покази. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила , що вона працює провідним спеціалістом КЗ "Інваспорт" та відповідає за кадрову роботу. Вона, за вказівкою керівництва підготувала наказ про прийняття на роботу [PERSON] Вказаний наказ був виданий на підставі рішення суду про поновлення на роботу. Під час підготовки проекту наказу про поновлення [PERSON] на роботу , копію рішення суду вона не бачила. Заяву про прийняття на роботу [PERSON] не писала. Вона не викликала позивачку для її написання та надання трудової книжки. Допитаний в судовому засіданні [PERSON] показав, що він працює головним державним інспектором територіальній державній інспекції з питань праці у Рівненській області. На виконання вимог прокуратури м.Рівне ним проведена перевірка додержання законодавства про працю на КЗ "Інваспорт". За результатами перевірки керівнику внесено припис. Заслухавши учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно наказу 37-к від 01 вересня 2004 року [PERSON] прийнята на роботу техпрацівника в КЗ "Рівненський регіональний центр з фізичної культури і спорту інвалідів "Інваспорт" Рівненської обласної ради. Наказом №04-к від 15 січня 2014 року на підставі заключення ВКК Поліклініки №2 [PERSON] звільнено з роботи у зв'язку з невідповідністю займаній посаді або виконуваній роботі стану здоров'я, що перешкоджає продовженню даної роботи. Рішенням Рівненського міського суду від 22 травня 2014 року наказ №04-к від 15.01.2014 скасовано, [PERSON] поновлено на роботі, а також стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу. Рішення суду набрало законної сили. З дослідженого в судовому засіданні наказу №20-к від 22.05.2014 "Про поновлення на роботі [PERSON]" зазначено: скасувати наказ за № 04-к від 15 січня 2014 року про звільнення з роботи техпрацівника [PERSON] та поновити її на роботі з 23.05.2014 року. Одночасно з поновленням [PERSON] звільнено [PERSON] на підставі п.6 ст. 40 КЗпП України. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується учасниками, лише 03.06.2014 року адміністрацією КЗ "Рівненський регіональний центр з фізичної культури і спорту інвалідів "Інваспорт" Рівненської обласної ради письмово повідомлено [PERSON] про те, що наказ про її звільнення з посади техпрацівника №04-к від 15.01.2014 скасовано та поновлено її на посаді техпрацівника "Інваспорту". З наказом [PERSON] ознайомилася 04.06.2014. Так, відповідно до ст.24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. При укладанні трудового договору громадянин зобов"язаний подати паспорт або інший документ,що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством,- також документ про освіту , про стан здоров"я та інші документи. Згідно п.3 ст.24 КЗпП укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Аналізуючи вищенаведені норми, саме видання наказу про прийняття на роботу не є достатнім для висновку про укладення трудового договору і виникнення трудових правовідносин, якщо сторонами не досягнуто згоди щодо умов праці або працівника фактично не допущено до її виконання або він сам не приступив до роботи. Крім того, відповідно до ст.235 КУпП у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Однак, відповідно до норм ст. 25 ЗУ "Про виконавче провадження " , ст.367 ЦПК України не означає, що дії по виконанню рішення про поновлення на роботі повинні відбувати негайно після проголошення рішення незалежно від волі працівника поновленого на роботі. Визнане працівником право на поновлення на роботі має приватний характер, тому не може бути реалізовано без волевиявлення працівника. Тому, відповідно до ст.368 ЦПК України встановлено, що виконавчий лист видається судом, який прийняв рішення за заявою особи , на користь якої ухвалено рішення. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач [PERSON] з заявою про видачу виконавчого листа та про прийняття її на роботу не зверталась. Документи, які необхідні при укладення трудового договору адміністрації КЗ "Рівненський регіональний центр з фізичної культури і спорту інвалідів "Інваспорт" Рівненської обласної ради вона не надавала. Також фактично не приступала до виконання трудових обов"язків. А за таких обставин, у суду є всі підстави вважати, що наказ №20-к від 22.05.2014 "Про поновлення на роботі [PERSON]" виданий з порушенням вимог трудового законодавства, а тому не є підставою поновлення працівника на роботі. З наведеного вбачається, що всі подальші дії адміністрації КЗ "Рівненський регіональний центр з фізичної культури і спорту інвалідів "Інваспорт", які спрямовані на повторне звільнення [PERSON] з роботи ( а саме, складені акти про невиконання обов"язків [PERSON], звернення до профспілкового комітету про надання згоди на звільнення ) є неправомірними, а тому судом до уваги не беруться. Твердження свідків суд оцінює критично, оскільки вони суперечать дослідженим письмовим доказам та суперечать між собою. Щодо позовної вимоги щодо стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то вона підлягає задоволенню з огляду на наступне. Частина 2 ст.235 КЗпП України регламентує, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Тому з відповідача з часу незаконного звільнення слід стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. Враховуючи викладене та те, що звільнення [PERSON] з посади техпрацівника є незаконним, суд прийшов до висновку, що її слід поновити на роботі, а за час вимушеного прогулу з КЗ "Рівненського регіонального центру з фізичної культури і спорту інвалідів "Інваспотр" Рівненської обласної ради стягнути на її користь середній заробіток. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід присудити 243,60 грн. судового збору. Відповідно до п.7 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Стаття 367 ЦПК України передбачає випадки обов'язкового і факультативного негайного виконання рішення суду. Так, згідно п.п.2 і 4 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника.

Outcome: approved