Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою, в обґрунтування якої зазначив наступне. Він [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.04.2009 року - його батьками є: батько - [PERSON]; мати - [PERSON]. При видачі повторного свідоцтва про його народження була допущена помилка в перекладі прізвища, замість прізвища його та його батьків було зазначено замість "[PERSON]" - "[PERSON]". Ця помилка була допущена через довільність перекладу з російської на українську мову. Факт того, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією самою особою, а також того, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] підтверджується наступними документами: копією його паспорту, копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], копією свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], копією рішення Ужгородського міськнарсуду Закарпатської області про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]; також ці обставини можуть підтвердити свідки. Встановлення факту того, що [PERSON] та [PERSON], [INFO] є однією і тією ж самою особою, а також встановлення факту того, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] необхідно заявнику для приведення у відповідність належних йому юридичних документів, а також для отримання дозволу з міграційної служби на виїзд на постійне місце проживання до країн ЄС, а саме до Естонії. Він звернувся до Покровського РС ГУДМС України в Дніпропетровській області з метою отримання дозволу з міграційної служби на виїзд на постійне місце проживання до країн ЄС, а саме до Естонії, але там йому було роз'яснено про необхідність отримання згоди на його виїзд від обох батьків. Його мати надає йому згоду на виїзд на ПМЖ до країн ЄС, а саме до Естонії. Місце перебування його батька - [PERSON] з 1986 року йому не відомо, а тому звернутись до нього для отримання такої згоди він не може. Вважає, що його батько - [PERSON] є безвісно відсутнім. Щодо факту безвісної відсутності його батька - [PERSON] повідомляє наступне. Заявник народився в РФ, Тюменській області в м. Нєфтєюганську в той час, як його батьки проживали разом як чоловік і жінка. До 1980 року його батьки та він проживали в м. Нєфтєюганськ, Тюменської області РФ. В 1980 році його батьки разом зі ним переїхали до м. Ужгород Україна де разом проживали до розірвання шлюбу в 1985 році. Тобто останнім відомим йому місцем проживання його батька є м. Ужгород Україна. На початку 1986 року його батько виїхав з м. Ужгород у невідомому йому та його матері напрямку і з цього часу ніякої звістки про себе не подавав. Майна у його батька на території України, як відомо заявнику, - немає. Вони почали розшукувати батька на території України, але це не дало позитивних наслідків. Після цього його мати в 2009 році отримала копію рішення суду про розірвання шлюбу, з якого їм стало відомо, що в 1985 році батько вказав, що виїхав до м. Новий Уренгой, РФ. Вони намагалися встановити його місце проживання в м. Новий Уренгой, РФ - але не знайшли його. Крім того адреси в м. Новий Уренгой його батько не залишив. Місця роботи на території України його батько не мав. Факт того, що його батько відсутній понад 30 років за останнім місцем мешкання, а саме м. Ужгород, Україна можуть підтвердити свідки. Заявник в судовому засіданні просив заяву задовольнити, спираючись на вимоги викладені заяві. Зацікавлені особи Покровське РС ГУДМС України в Дніпропетровській області, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Покровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явилися, направили до суду заяви про розгляд справи в їх відсутність, проти задоволення заяви не заперечують. Свідок [PERSON], суду показала, що вони з заявником [PERSON] спільно проживають з 2006 року. Зі слів [PERSON] та зі слів його матері вона знає, що його батьки розійшлися дуже давно, і що він свого батька не пам'ятає. За цей час, що вони разом проживають, вона ні разу не бачила його батька [PERSON] Їй відомо, що [PERSON] звертався до органів поліції за останнім відомим місцем проживання [PERSON], але йому там відмовили, та повідомили, що він проживає в Росії, де саме вони не знають, адреси своєї він не залишав нікому. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, вислухавши пояснення заявника, свідка, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії паспорту [PERSON], [INFO], народився в м. Нєфтєюганськ Тюменської області. Як видно з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20.05.1977 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 20.05.1977 року, актовий запис № 287. Після шлюбу "[PERSON]" змінила прізвище на "[PERSON]". Згідно копії повторного свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON], актовий запис №626. Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 08.04.2009 року, актовий запис 93. Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища мати заявника мала дошлюбне прізвище [PERSON]. Згідно копії рішення Ужгородського міського суду Закарпатської області від 29.12.1985 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Як визначено у ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з правилами ч. 3 ст. 15 ЦПК України розгляд цивільних справ здійснюється в порядку позовного, наказного та окремого провадження. Виходячи з положень ст.256 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, які згідно з законом породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Враховуючи наведене, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до переконливого висновку, що у судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що [PERSON], [INFO], уродженець м. Нєфтєюганськ Тюменської області та [PERSON], [INFO], м. Нафтоюганськ, Тюменської області - є однією і тією ж самою особою, тобто [PERSON], [INFO], уродженець м. Нєфтєюганськ Тюменської області, та що що батьками [PERSON], [INFO], уродженець м. Нєфтєюганськ Тюменської області є [PERSON], [INFO], уродженець м. Мукачеве Закарпатської області та [PERSON], [INFO], уродженка м. Рівне, а тому заява в цій частині заявлених вимог підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Факт відсутності [PERSON] за останнім місцем проживання на протязі тривалого часу підтверджується показаннями свідка, копією свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 08.04.2009 року, актовий запис 93. Показаннями заявника, який вказав, що він народився в РФ, Тюменській області в м. Нєфтєюганську в той час, як його батьки проживали разом як чоловік і жінка. До 1980 року його батьки та він проживали в м. Нєфтєюганськ, Тюменської області РФ. В 1980 році його батьки разом зі ним переїхали до м. Ужгород Україна де разом проживали до розірвання шлюбу в 1985 році. Тобто останнім відомим йому місцем проживання його батька є м. Ужгород Україна. На початку 1986 року його батько виїхав з м. Ужгород у невідомому йому та його матері напрямку і з цього часу ніякої звістки про себе не подавав. З огляду на вищевикладене, враховуючи надані суду докази та документи, суд дійшов висновку, що в наявності є всі правові підстави для визнання [PERSON] безвісно відсутнім, як особи, про яку немає відомостей за місцем її проживання на протязі більше року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно ст. 246 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Враховуючи наведене, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до переконливого висновку що заява в частині визнання [PERSON], [INFO], уродженець м. Мукачеве Закарпатської області - безвісно відсутнім, підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved