Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

Представник позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що на виконання своєї статутної мети КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії відповідачам за адресою: [ADDRESS] . Будинок № 2 по вулиці Костенка є багатоповерховим, опалення до квартири [ADDRESS] здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, а отже відповідачі отримують відповідну житлову-комунальну послугу. Позивач, виконуючи свої обов`язки, постійно поставляв послуги у вигляді централізованого опалення, але відповідачі в повному обсязі оплату за отримані послуги не робили внаслідок чого їх заборгованість за період з 01.10.2014 року по 01.11.2018 року за централізоване опалення склала 32559,44 грн. Зазначали про звернення до суду з заявою про видачу судового наказу, ухвалою суду від 12.07.2018 року судовий наказ скасовано. Вказану суму заборгованості по оплаті за послуги з централізованого опалення в розмірі 32559,44 гривень, позивач просить стягнути на свою користь з відповідачів, а також судовий збір. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.03.2019 року справу передано судді Ткаченкові А.В. (т.1 а.с. 21). Ухвалою суду від 08 квітня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (т.1 а.с.26-27). 18.07.2019 року від представника відповідача до канцелярії суду надійшло клопотання про долучення письмових доказів по справі (т.1 а.с.52-76). 11.09.2019 року від представника позивача до канцелярії суду надійшли пояснення по суті справи (т.1 ас.93-94). 11.09.2019 року від представника позивача до канцелярії суду надійшло клопотання про виключення документів із числа доказів, а саме копію акта КПТМ «Криворіжтепломережа» №2 від 04.09.2014 року і копію акту від 19.08.2014 року про відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення і горячого водопостачання (т.1 а.с.95). 11.09.2019 року від представника позивача до канцелярії суду надійшло клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (т.1 а.с.103-104). 11.09.2019 року ухвалою суду клопотання представника позивача задоволено, здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження цивільної справи в розгляд за правилами загального позовного провадження (т.1 а.с.107-108). 31.10.2019 року від представника позивача до суду надійшла заява про виклик свідків (т.1 а.с.111). 06.12.2019 року від представника позивача до канцелярії суду надійшло клопотання про витребування доказів (т.1 а.с.119). 23.01.2020 року ухвалою суду клопотання представника позивача задоволено, витребувано докази (т.1 а.с.132-133). 18.02.2020 року до канцелярії суду надійшли докази на виконання ухвали суду (т.1 а.с.140-145). 02.09.2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті (т.1 а.с.192-193). 05.10.2020 року від представника позивача до канцелярії суду надійшли пояснення по суті справи (т.1 а.с.208-209). 13.01.2021 року від представника відповідача до канцелярії суду надійшли письмові пояснення по суті справи (т.2 а.с.1-2). 14.04.2021 року від представника відповідача до канцелярії суду надійшли письмові пояснення додаткові по суті справи з доказами (т.2 а.с.15-38). Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. В раніше наданих суду письмових поясненнях зазначала, що надані представником відповідача документи викликають сумніви в їх достовірності, оскільки: за час перебування (з 20.05.2013 року) на посаді начальника Саксаганської дільниці служби теплозбуту [PERSON] звернень від гр. [PERSON] , з приводу встановлення автономного опалення за адресою: [ADDRESS] не надходило. З 2013 р. по 2015 р. [PERSON] виконувала обов`язки начальника Центрально-міської дільниці служби тепло збуту на період декретної відпустки [PERSON] . З 2013 р. по 2015 р. Ільченко Світлана Володимирівна перебувала на посаді інженера відділу приданого обліку. Відповідно Постанови №630 від 21.06.05р. «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» (зі змінами), відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води багатоквартирних будинків здійснюється з ініціативи споживачів у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, відключення централізованого опалення у квартирах багатоквартирних будинків. Цією ж Постановою встановлено, що самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Питання відключення мереж центрального опалення та постачання гарячої води в багатоповерхових житлових будинках регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630 (надалі Правила), Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Мінбуду від 22.11.2005р. №4 (надалі Порядок), із змінами наказом Мінжитлокомунгоспу від 06.11.2007р. №169, а також СНиП 2.04.05-90* Опалення, вентиляція і кондиціювання. Крім того, при проектуванні будинку закладається і засіб теплопостачання згідно з вимогами відповідних будівельних норм. Система опалення відноситься до сантехнічного обладнання, власник квартири не має право самовільно змінювати систему опалення та здійснювати відключення від мереж. Відключення окремих квартир по стояку призводить до розбалансування гідравлічного режиму роботи внутрішньо будинкової системи опалення, перерозподілу теплоносія, що є причиною зменшення подачі теплоносія на інші стояки і, як наслідок цього, скарг споживачів на незадовільне опалення. Порядком визначено процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку(квартири) при відмові споживачів від таких послуг. Для вирішення даного питання, представник споживачів будинку повинен звернутися до постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади (далі - Комісії), для розгляду питань щодо відключення споживачів від мережі з відповідною письмовою заявою. Комісія після вивчення наданих документів приймає відповідне рішення, яке оформляється протоколом. При позитивному рішенні заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж. Відключення приміщень від внутрішньобудинкової мережі централізованого опалення виконується монтажною організацією, яка реалізує проект. По закінченні робіт складається акт про відключення від мережі централізованого опалення і подається заявником до комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Форма акта, а також перелік осіб, які повинні його підписати, встановлено додатком №4 до даного Порядку. Тому цей акт складається не в довільній формі, а за підписами представника КПТМ «Криворіжтепломережа», представника власника будинку або уповноваженою ним особою, представником монтажної організації та власником квартири та затверджується Комісією. В разі невиконання технічних умов індивідуальне опалення вважається самовільно встановленим. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачі не звертались та їм не було надано погодження на влаштування індивідуального опалення в квартирі, Відповідачами не було замовлено в проектній організації, яка має відповідні ліцензії: проект індивідуального теплопостачання; технічне рішення з розрахунками щодо реконструкції існуючої системи теплопостачання будинку; розрахунок теплових навантажень квартири; проект теплоізоляції огороджувальних конструкцій, по завершенню робіт не звернулися до УЖКГ для складання акту про відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж теплопостачання. Таким чином, КПТМ «Криворіжтепломережа» виконало свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а Відповідачі, зобов`язані оплатити надані послуги. У разі наміру Відповідачів припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, вони не позбавлені можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж теплопостачання. У зв`язку з чим, самовільне відключення від мереж централізованого опалення не тягне за собою зняття теплового навантаження на будинок та припинення нарахувань за користування централізованою системою опалення,та не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 11 листопада 2015 року № 6-1192цс15 та від 11 листопада 2015 року № 6-1706цс15, що в силу вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Крім того, в додаткових поясненнях зазначають, що з огляду на відповідь ДРІМ виконкому Криворізької міської ради від 05.02.2020 року, повідомлено, що відповідно до розділу ІІІ протоколу засідання Комісії від 26.02.2009 року № 5 [PERSON] за адресою: [ADDRESS] надано дозвіл щодо влаштування додаткового індивідуального опалення та гарячого водопостачання (газовий котел з виведенням продуктів згоряння в димохідний канал). Однак зазначають, що порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, регулюється Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 № 4 (із змінами, внесеними наказом Мінжитлокомунгоспу від 06.11.2007 № 169, який набув чинності з 09.12.2007), згідно якого дозволяється відключати від центрального опалення і гарячої води тільки весь будинок, а не окремі приміщення. Вважають, що протокол № 5 засідання комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання датований 26.02.2009 року тобто всупереч вказаного вище Наказу. Ознайомившись зі змістом вказаного протоколу № 5 від 26.02.2009 року, було встановлено, що [PERSON] , було дозволено встановити саме додаткове індивідуальне опалення та гаряче водопостачання (газовий котел з виведенням продуктів згоряння в димохідний канал). Поняття «додаткове індивідуальне опалення» не передбачає ліквідації основного централізованого опалення. Однак, згідно п. 4 розділу ІІІ, Протоколу № 5, вказано, що по закінченню робіт дозволено скласти акт про відключення приміщення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання і в десятиденний термін надати до комісії на затвердження. Крім цього, згідно розділу V протоколу № 5 від 26.02.2009 року, зазначено, що дані дозволи діють протягом одного року з моменту видачі. Акт про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під`їзду, будинку) від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання датований 19.08.2014 року. Тобто фактично акт про відключення був складений поза межами встановленого для цього строку. Крім цього надана копія акту від 19.08.2014 року про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під`їзду, будинку) від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, за підписом представника виконавця послуг з ЦО та ГВП Ільченко С.В. не відповідає Наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 № 4, який регулює ПОРЯДОК відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, а саме: Акт який наданий Відповідачами до суду, є додатком № 4 до Наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 № 4 (в редакції від 22.11.2005 року), яка була змінена редакцією від 09.12.2007 року, отже він був не чинним. Не зазначено ким було завірено вказаний акт, відсутній ПІБ уповноваженої особи, не видно печатки, не вказано на підставі якого протоколу складений акт. Відсутня печатка підприємства біля підпису представника виконавця послуг з ЦО Ільченко С.В. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Щербатюк В.А. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі та участі відповідача, позовні вимоги не визнають, вважають, що заборгованість нарахована безпідставно. Відповідач не отримував зазначені послуги та відключення від мереж позивача проведено у законний спосіб. Згідно раніше наданих письмових пояснень зазначила, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії за період з 01.10.2014 року по 01.11.2018 року. Однак позовні вимоги не визнаються так як, ще в 2009 році було отримано дозвіл на встановлення автономного опалення та відключення від мереж централізованого опалення. Актом було засвідчено прийняття в експлуатацію газифікованого об`єкту. Ключовим значенням є не тільки наявність абонентського рахунку, а й факт надання зазначених послуг позивачем. Відповідачами не вчинялися дії, які свідчили про визнання заборгованості та не отримувалися зазначені послуги, тому не має підстав, щоб стягувати нараховану суму. Минули строки позовної давності, що є окремою підставою для відмови в задоволені позовних вимог. Відсутність факту отримання послуг від позивача підтверджується актами, та фактично позивачем в судовому засіданні зазначено (визнано) ті обставини, що теплова енергія відповідачами за даною адресою фактично не отримується. Але всі доводи про наявність підстав щодо стягнення заборгованості ґрунтуються на твердженнях (припущеннях) нібито самовільного відключення від центрального опалення. Відповідачами було надано до суду відповідні Акти та дозвіл Комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання від 26.02.2009 року, копії технічних документів виготовлених на підставі виданого дозволу. Вищезазначений Дозвіл - є рішенням, нормативно-правовим актом індивідуальної дії. Який не скасований, не відзивався органом, який його видав (до фактичного його виконання). Позивач не заперечує існування дозволу та його правомірність. У відповідності перелічених умов у Дозволі було виконано всі зазначені дії (розроблені проекти та виконані відповідні роботи), зазначені проекти можливо отримати лише при наявності відповідного Дозволу та по закінченню робіт складено Акт про відключення приміщення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання та надано на затвердження. Таким чином, Актом констатується виконання перелічених в Дозволі дій. Позивач в судовому засіданні не заперечував, що відповідачем було отримано Дозвіл, отримано проекти та технічну документацію, виконано роботи згідно отриманих проектів. Але, фактично позивачем оспорюється обставина складання Акту по закінченню робіт та затвердження такого Акту комісією з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання в 2014 році. Відповідачі зі свого боку свідків не заявляли, особи, які складали Акт відповідачу невідомі та обставини справи підтверджені документами. Офіційні документи не спростовуються показами свідків, а недійсними такі документи не визнавалися. Відповідно до відомостей з Департаменту розвитку інфраструктури міста Виконкому Криворізької міської ради, підтверджено , що відповідачу надано дозвіл щодо влаштування додаткового індивідуального опалення та гарячого водопостачання. Крім того, звернуто увагу, що Положення про Комісію не передбачалась процедура реєстрації або протокольного затвердження Актів про відключення. Зазначені Акти, затверджені комісією поверталися споживачам. Таким чином, підтверджено що відповідачу видавався Дозвіл на встановлення індивідуального опалення (газовий котел з виведенням продуктів згоряння в димохідний канал). Такий Дозвіл не скасовувався, дії відповідача щодо встановлення опалення неправомірними не визнавалися, вимог щодо визнання від`єднання самовільним або про зобов`язання привести систему централізованого опалення до попереднього стану не заявлялися. Позивачем в судовому засіданні підтверджено щодо неотримання послуг відповідачами, а висновки позивача щодо самовільності відключення є надуманими та не підтвердженими належним чином. Відповідно до вимог ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. При відключенні від мереж централізованого опалення без дозвільних документів, вчинених до отримання проектних, технічних документів, такі дії споживача вважаються самовільними, протиправними, які тягнуть відповідальність за самовільне переобладнання приміщень та не надають підстав для припинення обов`язків власників квартир зі сплати за послуги з теплопостачання. Але, відповідачами по справі дії вчинялися згідно наданого Дозволу та отриманої технічної документації. Законність, правомірність надання, повнота визначення обсягу вчинення необхідних дій в виданому Дозволі на встановлення індивідуального опалення та можливість відключення від централізованого опалення покладається на уповноважений орган (який видає Дозвіл) та дії відповідача здійснені у відповідності наданого уповноваженим органом Дозволу не можуть вважатися самовільними. Так, Позивачем не доведено факт відсутності Дозволу на встановлення опалення, не надано доказів щодо оскарження рішення комісії, не надано доказів притягнення до адміністративної відповідальності відповідача чи посадових осіб (з приводу спірних відносин щодо неправомірного надання Дозволу, виготовлення проектної документації чи виконання недозволених робіт). Просить врахувати, що на момент розгляду зазначеної справи про стягнення нарахованого боргу встановлено: Відсутність надання (отримання) зазначеної послуги; наявність чинного Дозволу на встановлення індивідуального опалення та затвердженого Акту про відключення квартири від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання; відсутність визнання такого відключення самовільним в установленому порядку. Таким чином, при наявності Дозвільної документації, наявність фактично встановлених обставин відсутності надання послуг, відсутність скасування дозволу /або встановлення факту самовільного відключення у встановленому порядку - не має наразі обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог про стягнення нарахованих сум. У відповідності до судової практики, зазначають, що Верховний Суд Постановою від 03.12.2020 року у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 200/18092/14-ц визнав законним встановлення автономного опалення. Так, Верховний Суд зазначає, що спір щодо правомірності дій відповідачів з відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води і встановлення індивідуального опалення в багатоквартирному будинку. Ці правовідносини регулюються положеннями ДБН В.2.5-20-2001 «Газопостачання», Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року№ 4 з урахуванням змін та доповнень згідно з наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 6 листопада 2007 року № 169. Додаток 3 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, було скасовано (виключено) шляхом внесення змін до зазначеного наказу згідно з наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 6 листопада 2007 року № 169. Тим самим питання щодо технічного рішення теплопостачання житлових будинків і їх окремих приміщень (квартир, нежитлових приміщень, секцій, під`їздів) при відключенні від мереж ЦО і ГВП має вирішуватися відповідними спеціалізованими підприємствами та організаціями при розробці та затвердженні проекту індивідуального (автономного) теплопостачання. Відповідно до п.п. 2.1 та 2.2 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживача від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутись до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. Рішення Комісії оформляється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові. Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки відповідачі довели правомірність своїх дій при відключенні від внутрішньобудинкових мереж і підключенні системи автономного опалення. Окрім цього, у частині першій статті 19 Закону «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 вказаного Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Поряд із цим вказаний обов`язок виникає лише у разі отримання споживачем певних послуг. Отже, питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для її правильного вирішення. (Відповідна правова позиція сформульована у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15). Враховуючи викладене, вважають доведеними такі обставини як: відсутність факту отримання послуг з централізованого опалення; наявність отриманого Дозволу № 5 від 26.02.2009 року засідання комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання; наявність отримання проектної документації та виконання робіт згідно наданого Дозволу; отримання затвердженого Акту по закінченню робіт; відсутність дій відповідача щодо відключення від централізованого опалення до отримання дозвільної документації - що надавало б можливість вважати дії самовільними; відсутність факту притягнення до адміністративної відповідальності відповідача чи посадових осіб (з приводу спірних відносин щодо неправомірного надання Дозволу, виготовлення проектної документації чи виконання недозволених робіт); відсутність факту оскарження та скасування Дозвільної документації. Крім того зазначають, що фактично, представником позивача зазначається про порушення порядку отримання відповідної документації шляхом заперечення належності одного з підписів членів комісії (проте комісійний Акт затверджений та ставлення під сумнів одного підпису не скасовує комісійний документ). Оспорювання підпису не підтверджено належними доказами та свідчення особи (працівника позивача) мають неоднозначний характер з посиланням на ймовірну схожість підпису та не носять стверджувального характеру. При цьому, до обов`язків відповідача по справі не входило перевірка повноважень представників підприємств, порядку складання документів та їх реєстрації (або порядку розподілу обов`язків між працівниками). За адресою відповідача по справі неодноразово відбувалися відвідування представників служб та складалися Акти. Так, при отриманні технічних умов (на виконання дозволу), одним з яких є «Теплотехнический расчет ограждающих конструкци». Зазначений документ отримується до початку робіт з метою встановлення технічної можливості та визначення технічних показників. На виконання дозволу на автономне опалення, зазначений технічний розрахунок узгоджується з «Криворіжтепломережею». Також, після виконання всіх процедур зазначених вище складався Акт 2 , також представником Позивача. Зазначені документи спростовують твердження Позивача про те, що їм не було відомо про встановлення автономного опалення. За таких обставин вважають позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки до суду не повідомили. Допитана в судовому засіданні свідок Ільченко С.В. пояснила, що з 1996 року вона працює на підприємстві позивача. З 2008 по теперішній час працює у відділі приладового обліку. До вересня 2020 року була на посаді інженера, а зараз провідний інженер цього ж відділу. В її посадові обов`язки входило контроль, облік і нарахування по приладам обліку теплових носіїв всіх категорій споживачів. З 2008 року в її обов`язки не входило складання актів про відсутність або наявність централізованого опалення. Підпис в акті від 19.08.2014 року (а.с.76) їй не належить і на вказану квартиру вона не виходила. Складання таких актів не входить і не входило в її обов`язки, по квартирам вони розносили тільки борги. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши свідка, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Як встановлено судом, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є власниками квартири за адресою: [ADDRESS] , де й зареєстровані (а.с. 5, 23-25). Відповідно до витягу з протоколу №5 засідання комісії з розгляду питання щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання від 26.02.2009 вирішено: для розгляду питання щодо влаштування додаткового індивідуального опалення (газовий котел з виведенням продуктів згоряння в димохідний канал) [PERSON] , який мешкає в 3-х кімнатній квартирі [ADDRESS] необхідно: забезпечити обстеження стану димовентканалів; отримати технічні умови від постачальників газу, тепла, холодної води; замовити в проектній організації, яка має відповідні ліцензії та узгодити з вищевказаними підприємствами, які видали технічні умови: проект індивідуального теплопостачання; технічне рішення з розрахунками щодо реконструкції існуючої системи теплопостачання будинку (заміна елеваторних вузлів) тощо; розрахунок теплових навантажень квартири; проект термоізоляції зовнішніх та внутрішніх огороджувальних конструкцій. По закінченню робіт скласти акт про відключення приміщення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання і в десятиденний термін надати до комісії на затвердження. Приймати участь в утриманні внутрішньобудинкових мереж будинку згідно діючого законодавства. Після виконання вищезазначеного, виконавець послуг з теплопостачання та гарячої води має право внести зміни до діючого договору згідно чинного законодавства (т.1. а.с. 53). 22 листопада 2012 року [PERSON] були надані технічні умови ПАТ «Криворіжгаз» на реконструкцію системи газопостачання додаткова установка обладнання опалювального котла за адресою: [ADDRESS] в приміщенні кухні та надано робочий проект (т.1 а.с. 55-72). Згідно акту від 20 липня 2014 року, комісійно, в складі майстра дільниці №4 КП «ЖЕО №35» [PERSON], майстра дільниці №4 ЖЕО №35 [PERSON], сантехніка дільниці №4 КП «ЖЕО №35» [PERSON] в присутності мешканця гр. [PERSON] квартири [ADDRESS] провели технічне дослідження вищезазначеної квартири по заяві [PERSON] на предмет відключення квартири від централізованого опалення та наступним автономним опаленням. Мешканцями були надані документи: проект і акт вводу в експлуатацію автономного опалення на газовий котел. В ході дослідження встановлено, що квартири [ADDRESS] знаходиться на 4-му поверсі, чотирьох поверхового будинку в 2 під`їзді, квартира загальною площею 79,5 кв.м. В квартирі централізоване опалення відсутнє, стояки централізованого опалення проходять транзитом з технічного поверху, в квартиру [ADDRESS] розташованої безпосередньо під квартирою [ADDRESS] мають теплоізоляцію та закриті в коробах вводи. Квартира [ADDRESS] відключена від системи центрального опалення будинку та має автономне газове опалення (т.1 а.с.54). Згідно Акту про відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання від 19.08.2014 року, який виданий КПТМ "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА", зазначено про відключення квартири відповідача за адресою: [ADDRESS] від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання (т.1 а.с. 76). 28.08.2014 року [PERSON] було надано акт приймання в експлуатацію газифікованого об`єкту за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.73). Відповідно до акту №2 КПТМ «Криворіжтепломережі» від 04.09.2014 року встановлено, що при обстеженні квартири [ADDRESS] мається видимий розрив в системі центрального опалення та видимий розрив горячої води виконаний, стояки углублені, система горячого водопостачання демонтована, пакет документів в наявності, в приміщення встановлено автономне опалення, акт опломбування газового лічильника 02.09.2014. Запропоновано зняти навантаження (т.1 а.с.75). Згідно акту від 22 червня 2018 року ТОВ «Житлосервіс-КР» комісійно в складі майстра дільниці №5 [PERSON] , майстра дільниці №5 [PERSON] , спільно з мешканцем квартири [ADDRESS] [PERSON] провели дослідження вищезазначеної квартири на предмет відсутності централізованого опалення. В ході дослідження встановлено, будинок [ADDRESS] чотирьох поверховий, має три під`їзди, обладнаний централізованим опаленням з верхньою розводкою, центральним водопостачанням. В квартирі [ADDRESS] централізоване опалення відсутнє, нагрівальні прилади відрізані від системи центрального опалення та стояки централізованого опалення проходять транзитом з технічного приміщення, в квартиру розташованої безпосередньо під квартирою [ADDRESS] транзитні стояки утеплені та закриті в коробах з можливістю обслуговування. Квартира [ADDRESS] обладнана автономним опаленням з газовим котлом (т.1 а.с.74). Відповідно до відомостей з Департаменту розвитку інфраструктури міста Виконкому Криворізької міської ради, підтверджено, що відповідачу надано дозвіл щодо влаштування додаткового індивідуального опалення та гарячого водопостачання (т.1 а.с. 140-145). Крім того, при отриманні технічних умов (на виконання дозволу), відповідачем надано «Теплотехнический расчет ограждающих конструкци» в квартирі за адресою: [ADDRESS] (автономне опалення), який 01.12.2009 року узгоджено з «Криворіжтепломережею» (т.2 а.с. 16-38). Суд критично відноситься до показів свідка Ільченко С.В. , котра зазначена в Акті від 19.08.2014 року, яка в своїх поясненнях зазначала, що дійсно на той час та на сьогодні є працівником позивача. Працювала в різних відділах, але стверджує що такого акту не підписувала, та за адресою відповідача не виходила, так як в той час виконувала роботу пов`язану з абонентами-боржниками та чому зазначено її прізвище не може пояснити, так як свідок є залежним від позивача, так як являється працівником позивача до цього часу, її твердження про неможливість виходу за адресою відповідача нічим не підтверджується, так як відсутній облік таких виходів. Крім того, твердження свідка про неналежність їй підпису - не скасовує автоматично затверджений Акт комісії та не спростовує виконання умов Дозволу засідання комісії на встановлення опалення та відключення від мереж централізованого опалення. Акти індивідуальної дії є чинними, якщо вони не скасовані в установленому законом порядку. З вимогами про скасування Дозволу № 5 від 26.02.2009 року засідання комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, визнання Акту від 19.08.2014 року нечинним, або про зобов`язання привести систему централізованого опалення до попереднього стану зацікавлені особи не зверталися. Отримання висновків експертів як доказу по справі необхідно в межах предмету позову, та наразі відсутні такі вимоги як оскарження (скасування ) Дозволу, затвердженого Акту комісії. Тому пояснення свідка з цього приводу не стосуються заявленого предмету позову та не скасовують надані суду офіційні документи. Таким чином, суд приймає як доказ копію акту КПТМ «Криворіжтепломережі» №2 від 04.09.2014 року та копію акту від 19.08.2014 року про відключення квартири відповідачів від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання. Тому факт відсутності у квартирі відповідачів централізованого опалення підтверджується матеріалами справи, а тому твердження позивача, що відключення відповідача від системи центалізованого опалення є самовільним не відповідає дійсності та спростовується вищевказаними доказами. Відповідно до п.п. 2.1 та 2.2 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживача від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутись до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. Рішення Комісії оформляється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові. Враховуючи викладене, суд вважає доведеними ті обставини як: відсутність факту отримання послуг з централізованого опалення; наявність отриманого Дозволу № 5 від 26.02.2009 року засідання комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання; наявність отримання проектної документації та виконання робіт згідно наданого Дозволу; отримання затвердженого Акту по закінченню робіт; відсутність дій відповідача щодо відключення від централізованого опалення до отримання дозвільної документації - що надавало б можливість вважати дії самовільними; відсутність факту притягнення до адміністративної відповідальності відповідача чи посадових осіб (з приводу спірних відносин щодо неправомірного надання Дозволу, виготовлення проектної документації чи виконання недозволених робіт); відсутність факту оскарження та скасування дозвільної документації. Натомість з боку позивача не надано належних доказів щодо обґрунтування позовних вимог, а саме суми заборгованості та надання послуг КПТМ "Криворіжтепломережа" саме відповідачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Правовідносини у сфері житлово-комунальних послуг регулюються Конституцією України, Житловим Кодексом, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» Законом України «Про теплопостачання», іншими нормативно-правовими актами. Згідно преамбули Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІV від 24.06.2004 року цей Закон визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Згідно п. 6 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом. Згідно ст.24 Закону України «Про теплопостачання» № 2633-ІV від 02.06.2005 року споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. Згідно п.24 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» №630 від 21.07.2005 року, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Таким чином, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, при вирішенні даного спору підлягає застосуванню саме Закон України «Про житлово-комунальні послуги» та Закон України «Про теплопостачання», а не Наказ Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України «Про затвердження Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води» при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, тому вимоги споживачів на встановлення індивідуального опалювального приладу та відключення від мереж централізованого опалення в квартирі є законними Відповідно до ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. В порушення вказаних норм закону позивач заявляє позовну вимогу про стягнення коштів за те, чого особа не отримувала, та про що навіть не домовлялась. Згідно рішення ВСУ у справі № 6-2951 цс 15 від 20.04.2016 року зазначено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично надавалися постачальником визначеним рішенням, споживачі (абоненти) користувалися (отримували). Однак жодного рішення про надання послуг позивачу не надано до суду. На той час чинне в України законодавство пов`язує виникнення обов`язку з оплати послуг з централізованого опалення виключно з умовою їх фактичного споживання. Так згідно ч. 2 п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМ України від 08.10.1992 р. №572, власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги. У свою чергу виходячи з системного аналізу ст.ст. 901 та 903 ЦК України слідує, що послуги оплачуються за умов їх надання, а не наданою послуга вважається виключно за умови її споживання. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Виходячи з фактичних даних, письмових доказах, заяв сторін та правових норм, послуга з централізованого опалення не надається. А отже не відбувається господарської операції, яка відповідно до ст.1 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» викликала б зміни в структурі активів та зобов`язань Відповідача. Відповідач не має статусу споживача у розумінні ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст.1 Закону України «Про теплопостачання», де набуття такого статусу споживача пов`язаний та напряму залежить від факту отримання, або наміру отримання ж/к послуги. Однак, Відповідач не є споживачем послуги з централізованого опалення, зокрема і у розумінні наведеної норми закону, та не отримує послугу, та не має наміру її отримувати. Незважаючи на зазначені факти та норми права Позивач намагається стягнути кошти за не існуючу послугу. Проте, жодний нормативно-правовий акт України не містить норм, які б зобов`язували власників, сплачувати за не спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі вартості послуги, яка могла б була бути спожита при користуванні послугою. Крім того відповідно до вимог ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Так, поряд з цим вказаний обов`язок виникає лише у разі отримання споживачем певних послуг. Згідно підпункту 9 п. 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України № 630 від 21.07.2005 споживач звільняється від плати за послуги у разі їх не надання. Отже, питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для її правильного вирішення. В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, місто Венеція, 25-26 березня 2011 року). Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін. Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів» («Dombo Beheer B. V. v. the Netherlands») від 27 жовтня 1993 року, заява № 14448/88, § 33). Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). Отже суд приходить до висновку, що відповідачі мають індивідуальне опалення, в їх квартирі відключені стояки централізованої системи теплопостачання, і воно законне, а отже вони не є споживачами КПТМ "Криворіжтепломережі" і не зобов`язані сплачувати за послуги, які вони не отримували та за теплопостачання якого позивач йому не надавав, а отже не вбачається підстав для задоволення позову. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК Україним судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed