Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який підтримала в судовому засіданні, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб 28.08.2004 року. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей, які на даний час неповнолітні. Причиною розірваня шлюбу негативна поведінка відповідача в сім"ї, який постійно тзловживає спиртними напоями, в нетверезому стані влаштовує сварки, дебоші, зовсім не цікавиться інтересами сім"ї. Крім цього позивачка пояснила, що відповідач наносить побої її синові, який хворіє та має вкороченні ноги, у зв"язку із чим син дуже боїться батька. Вона втратила до відповідача почуття поваги та любові і такі вже не відновити, просить шлюб розірвати та не надавати термін для примирення, так як таке вже неможливе. На даний час сторони проживають окремо один від одного не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Просить їй залишити теперішнє прізвище. Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, свого відношення до позову не висловив жодним іншим чином, заява про розгляд справи у його відсутності до суду не поступала. Оскільки відповідач який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи не з"явився в судове засідання і від нього не надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи, так як проти такого не заперечує позивачка. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з"ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 28.08.2004 року в міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції (актовий запис № 1967), що стверджується свідоцтвом про шлюбю. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей, які на даний час є неповнолітніми. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є небажання позивачки будувати у подальшому сімейні стосунки із відповідачем внаслідок його негативної поведінки в сім"ї, позивачка втратила до відповідача почуття поваги та любові і такі вже не відновити. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Із пояснень позивачки даних в судовому засіданні відомо, що сторони фактично тривалий час, як припинили подружні стосунки та ведення спільного господарства, і поновлювати такі як пояснила позивачка не має наміру, так як втратила до відповідача почуття поваги та любові. З позовної заяви позивачки та пояснень її в судовому засіданні відомо, що вона остаточно визначились і збереження шлюбу не бажають, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не прибув, свого відношення до позову не висловив жодним іншим чином, а тому суд вважає, що в такий спосіб відповідач виявив байдужість до свого висновку щодо збереження сім»ї чи розірвання шлюбу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім"ї носить стійкий характер, сторони припинили подружні стосунки та ведення спільного господарства, позивачка втратила почуття поваги та любові до відповідача, сім"я фактично не існує, примирення між сторонами не можливе, так як проти такого категорично заперечує позивачка. А відтак, на думку суду, позов слід задовольнити та розірвати шлюб. Оскільки позивачка виявила бажання залишити прізвище "[PERSON]", то суд прийшов до переконання, що після розірвання шлюбу позивачці слід залишити її теперішнє прізвище.

Outcome: approved