Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із даним позовом, свої вимоги мотивувала тим, що 18 грудня 2004 року між нею, [PERSON] (прізвище "[PERSON]" змінено на "[PERSON]" на підставі свідоцтва про розірвання шлюбу від 27.11.2007 року, а прізвище "[PERSON]" змінено на прізвище "[PERSON]" на підставі свідоцтва про шлюб від 19.09.2010 року) та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований 18.12.2004 року; від даного шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка в даний час проживає з нею. Вказує, що 27 листопада 2007 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано і з цього часу відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язку утримання дитини та коштів на її утримання не надає. Дитина перебуває повністю на її утриманні, а також проживає разом із нею, усі обов'язки щодо утримання та виховання дитини несе вона самостійно. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати свою малолітню дитину. Інших дітей у відповідача немає, стягнення за виконавчими документами не проводиться. Оскільки її чоловік не погоджується добровільно виділяти кошти на утримання, тому вона змушена звернутися до суду із даним позовом. Договір щодо здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов'язків між ними не укладався. Позивачка просила стягнути з відповідача [PERSON], [INFO] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] щомісячно у розмірі 25% з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON], але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття; відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу, встановлених законом. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутності, позов підтримує та не заперечує проти заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, в зв'язку із чим суд, враховуючи письмову заяву позивачки, вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК України. Суд, вивчивши по справі письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано у встановленому законом порядку; від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Встановлено, що фактично дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач систематичної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, аліменти іншим особам не сплачує. Зазначені вище обставини підтверджуються матеріалами справи. В зв'язку з вищевикладеним суд вважає, що із [PERSON] на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення нею повноліття. Крім того суд вважає, що із відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. Таким чином позов знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і він підлягає до задоволення .

Outcome: approved