Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

25 червня 2014 року Публічне акціонерне товариство "АКЦЕНТ-БАНК" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що відповідно до укладеного договору від 12 вересня 2008 року відповідачка отримала кредит в розмірі 3000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення ст.ст.526, 527, 530 ЦК України та умов договору відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, в зв'язку з чим відповідачка станом на 27 березня 2014 року має заборгованість на загальну суму 20225,18 гривень, яка складається з наступного: заборгованості за кредитом - 2699,82 гривень; заборгованості по процентам за користування кредитом - 9750,93 гривень; заборгованості по комісії за користування кредитом - 6335,14 гривень; штрафу (фіксована частина) - 500,00 гривень; штрафу (процентна складова) - 939,29 гривень. Посилаючись на ст.ст. 3, 15, 107 ЦПК України, ст.ст.526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача на користь ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК" заборгованість за кредитним договором від 12 вересня 2008 року у розмірі 20225,18 гривень, та судові витрати у розмірі 243,60 грн. Представник позивача надіслав до суду клопотання про можливість розгляду справи за відсутності представника ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК" і підтримання позовних вимог в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала повністю, посилаючись на те, що вона не укладала кредитний договір з ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК", отримувала кредитну картку в Брусилівському відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк». Після отримання кредиту написала заяву про відрахування коштів на погашення кредиту з її пенсії. Банк не повідомляв її про заборгованість. В квітні 2014 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» Шепель Д.С. в рахунок заборгованості забрав у неї мобільний телефон і знищив кредитну картку. Вислухавши пояснення відповідачки, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з слідуючих підстав: Вказані в позовній заяві обставини спірних правовідносин підтверджені в судовому засіданні наданими позивачем письмовими доказами: розрахунком заборгованості, копіями заяви-анкети позичальника, умов і правил надання банківських послуг. Так, твердження відповідачки про неукладення кредитного договору з ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК" спростовуються змістом заяви-анкети на отримання кредиту в розмірі 3000 гривень, заповненої власноручно відповідачкою на типовому бланку банку, підписаному відповідачкою та представником ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК" 12 вересня 2008 року. Відповідно до наданого суду розрахунку станом на 27 березня 2014 року заборгованість відповідача за договором від 12 вересня 2008 року становить 20225,18 гривень, яка складається з наступного: заборгованості за кредитом - 2699,82 гривень; заборгованості по процентам за користування кредитом - 9750,93 гривень; заборгованості по комісії за користування кредитом - 6335,14 гривень; штрафу (фіксована частина) - 500,00 гривень; штрафу (процентна складова) - 939,29 гривень. Надана відповідачем заява від 24.04.2014 року про передання [PERSON] у заклад мобільного телефону представнику ПАТ КБ «ПриватБанк» Шепелю Д.С. не спростовує наданого позивачем розрахунку заборгованості. Інших доказів на підтвердження заперечення позову відповідачем суду не надано. Частиною третьою статті 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно зі ст.ст.549-551 ЦК України кредитор має право на неустойку (штраф, пеню), розмір якої встановлюється договором, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст.ст.1050, 1054 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] як позичальником не виконані зобов'язання, передбачені пунктами умов та правил надання банківських послуг щодо погашення кредиту, сплати процентів, дострокового повернення кредиту, неустойки та інших платежів у разі невиконання або неналежного виконання позичальником умов договору. Вказані обставини, які встановлені судом, є достатніми підставами для визнання обгрунтованими позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст.88 ЦПК України відшкодування судових витрат по оплаті судового збору присуджується позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог з відповідача у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved