Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом і просила постановити рішення, яким визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] такими, що втратили право на користування житлом - приміщенням у будинку [ADDRESS] . Посилається на те, що члени її сім"ї: син, невістка та онук, із 2006 року проживають в м. Севастополь, однак залишаються зареєстрованими у будинку, що належить їй на праві власності, а тому на підставі ст.405 ЦК України є такими, що втратили право на користування її житлом. 3гідно ухвали від 30.07.2019 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі. Судовий розгляд здійснюється в порядку загального позовного провадження. Позивач у судовому засіданні вимоги позову підтримала. Розповіла, що вони вдвох з чоловіком за його життя купили сину, невістці і онуку будинок в м. Севастополь, де відповідачі і проживають з 2006 року. Однак, зареєстрованими залишаються у будинку, який після смерті чоловіка належить одноособово позивачу. Вартість комунальних послуг є непомірним тягарем для позивача, а реєстрація відповідачів у її будинку перешкоджає оформити субсидію. З 2014 року у зв"язку з анексією Криму, відповідачі жодного разу не приїздили до м. Городня. Особистих речей відповідачів у її будинку не має. У них склався усталений побут в їх власному житлі у м. Севастополь. Чоловіки призивного віку (син та онук) не можуть приїхати в Україну. Невістка пропонувала приїхати з оформленою довіреністю з метою зняття з реєстрації місця проживання в м. Городня всіх трьох відповідачів, однак складена довіреність не визнається Україною. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені у порядку вручення судової повістки під розписку повнолітньому члену сім"ї згідно ч.3 ст. 130 ЦПК України (а.с. 23). Відзиву на позов не надали, причини неявки не повідомили. Треті особи, надавши витребовувану судом інформацію, в судове засідання не з"явились. Заявили клопотання про розгляд справи без участі їх представників (а.с. 22,36). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти винесення заочного рішення не заперечує. Дослідивши письмові докази у справі, заслухавши позивача, встановиши правовідносини сторін і норму права, яка підлягає до застосування, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Встановлено, що житловий будинок, об"єкт житлової нерухомості за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину № [NUMBER], від 19.06.2014, та зареєстрований за позивачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.5). Реєстрація відповідачів у будинку позивача підтверджується довідкою Городнянської міської ради Чернігівської області від 12 вересня 2019 року, виданої уповноваженому власнику про зареєстрованих у житловому приміщенні - будинку [ADDRESS] , осіб (а.с.42). За дослідженим актом (а.с.8), складеним представниками органу місцевого самоврядування за місцем розташування житла, відповідачі з 2006 року у наведеному будинку не проживають. Інформація про їх собисті речі в наведеному житлі такий акт не містить. Натомість вказується, що відповідачі постійно з 2006 року проживають в будинку , розташованому в межах ділянки [ADDRESS] Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року, відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 457/967-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, Першого Протоколу та Протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює права власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які правочини, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Тлумачення членів сім"ї міститься у рішенні Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/99. Так, членами сім"ї може бути визнано як дітей і батьків, так і інших пов"язаних осіб. Згідно вимог частини другої ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання - ч.1 ст.15 ЦК України. Враховуючи, що відповідачі за вказаною адресою відсутні більше тринадцяти років, поважність причин відсутності відповідачів у вказаному житлі в судовому засіданні встановлено не було, а отже вони втратили право на користування житлом у будинку [ADDRESS] . При цьому, приймаючи рішення відносно [PERSON] , [INFO] , суд погоджується з висновком органу опіки та піклування від 03.09.2019 року про те, що права цього відповідача розв"язанням спору у справі не порушуються. До того на час постановлення рішення у справі [PERSON] виповнилось 18 років, а саме: 06.09.2019 року він став повнолітнім, обрав місце свого проживання в іншому житлі. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved