Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

21 лютого 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог від 26 березня 2019 року, просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за період з березня 2017 року по січень 2019 рік, в розмірі 63797,57 грн., неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 20826,07 грн. Позов обґрунтовано тим, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 17.06.2014 року, з [PERSON] , були стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Відповідач до 2017 року, працював в ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" та сплачував позивачу аліменти. З березня 2017 року відповідач почав сплачувати аліменти періодично та частково. Розмір заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів з березня 2017 року по січень 2019 рік, станом на 01 лютого 2019 рік, складає 63797,57 грн. Відповідач звернувся з відзивом на позовну заяву, в якій зазначив, що в нього були складнощі в працевлаштуванні, він не мав роботи, тим самим, деякий час в нього не було можливості сплачувати аліменти. При тому, з 01.08.2017 року по 07.05.2018 року він повністю сплатив аліменти, однак позивачем це не взято до уваги, наведене підтверджується розпискою позивача. Просить застосувати строк позовної давності. На підставі викладеного, вважає за можливим визнати позовні вимоги в частині стягнення пені за червень 2018 року по січень 2019 року в загальному розмірі 6344,84 грн. Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій зазначила, що не заперечує про задоволення позовних вимог частково з урахуванням сплаченої суми [PERSON] за травень-червень у розмірі 7000 грн., просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій зазначив, що не заперечує про задоволення позовних вимог частково з урахуванням сплаченої ним суми за травень-червень у розмірі 7000 грн., просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ч. 2 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2014 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Лозова Харківської області, на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 27 травня 2014 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Зазначене судове рішення набрало законної сили та сторонами не оскаржувалось. З матеріалів справи вбачається, що заборгованість відповідача по аліментам в сумі 63797 грн 57 коп. утворилась з березня 2017 року до лютого 2019 року, що підтверджується довідкою державного виконавця Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області. З цього ж розрахунку також вбачається, що відповідач протягом усього часу перебування виконавчого листа на виконанні у вказаному відділі ДВС аліменти на утримання сина сплачував частково і не в повному обсязі. Вище наведені факти свідчать про те, що відповідач постійно ухилявся від виконання обов`язків по утриманню дитини, не сплачуючи аліменти в повному обсязі, внаслідок чого і виникла значна заборгованість. Разом з тим судом встановлено, що на примусовому виконанні в Павлоградському МР ВДВС ГТУЮ перебуває відкрите виконавче провадження № 53167330 згідно виконавчого листа № 185/1706/19 від 17.06.2014 року Павлоградського міськрайонного суду про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст., ст. 3, 5, 18 Закону України "Про виконавче провадження" саме на державному виконавцю лежить обов`язок щодо своєчасного і повного виконання виконавчого документа і порядок стягнення аліментів з боржників визначено ст. 71 цього Закону. Дії державного виконавця у разі виникнення заборгованості по аліментах передбачені ч. 9, ч.11-13 ст.71 вище вказаного Закону. З урахуванням того, що позивач в поданій позовній заяві ставить питання про стягнення заборгованості по аліментах, не оспорюючи при цьому її розміру, а заборгованість відповідача по аліментах виникла під час виконання рішення суду і виконавче провадження на час розгляду справи судом не закінчене, повторне звернення про стягнення заборгованості по аліментах законом не передбачено, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів за певний період, то судом встановлено наступне. Згідно ч.1,2 ст.196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 25.06.2019 року у справі № 333/6020/16 "Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %." З письмових пояснень сторін та матеріалів справи вбачається, що в період з 01.03.2017 року по 31.01.2019 року відповідач не сплачував аліменти на утримання сина в повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість по аліментах, яка, як вже зазначалося вище, станом на 01.02.2019 року становить 63797 грн 57 коп. Відповідач на підтвердження сплати аліментів у період з 01.08.2017 року по 07.05.2018 року надає розписку виконану [PERSON] 08.05.2018 року про відмову від аліментів, оскільки [PERSON] сплатив їй усю суму заборгованості з 01.08.2017 року по 07.05.2018 року. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У наданій відповідачем копії розписки не вказано, яку суму було виплачено в рахунок погашення заборгованості та дату погашення заборгованості, на підставі чого суд не приймає в якості доказу розписку під час розгляду даної справи. Таким чином, оскільки відповідач був обізнаний про свій обов`язок сплачувати аліменти й ухилявся від їх сплати протягом даного часу, то суд вважає встановленою наявність вини відповідача у простроченні сплати аліментів. З урахуванням вищезазначеної позиції Верховного Суду розмір пені за період з березня 2017 року по лютий 2019 (із розрахунку: кількість днів прострочення х сума заборгованості х 1%) станом на дату видачі довідки про розмір заборгованості, складає: за березень 2017 року сума заборгованості: 2777 грн, дата початку прострочення: 01.12.2017 , до 31.01.2019 включно, кількість днів прострочки: 702 , пеня за період складає: 19494,54 грн; за квітень 2017 року сума заборгованості: 2777 грн, дата початку прострочення: 01.01.2017 , до 31.01.2019 включно, кількість днів прострочки: 671 , пеня за період складає: 18633,67 грн; за травень 2017 року сума заборгованості: 2888 грн, дата початку прострочення: 01.02.2017 , до 31.01.2019 включно, кількість днів прострочки: 641 , пеня за період складає: 18512,08 грн; за червень2017 року сума заборгованості: 2888 грн, дата початку прострочення: 01.03.2017 , до 31.01.2019 включно, кількість днів прострочки: 610 , пеня за період складає: 17616,80 грн; за липень2017 року сума заборгованості: 1968 грн, дата початку прострочення: 01.04.2017 , до 31.01.2019 включно, кількість днів прострочки: 580 , пеня за період складає: 11414,4 грн; за серпень2017 року сума заборгованості: 2018 грн, дата початку прострочення: 01.05.2017 , до 31.01.2019 включно, кількість днів прострочки: 549 , пеня за період складає: 11078,82 грн; за вересень2017 року сума заборгованості: 1738 грн, дата початку прострочення: 01.06.2017 , до 31.01.2019 включно, кількість днів прострочки: 518 , пеня за період складає: 9002,84 грн; за жовтень2017 року сума заборгованості: 1588 грн, дата початку прострочення: 01.07.2017 , до 31.01.2019 включно, кількість днів прострочки: 488 , пеня за період складає: 7749,44 грн; за листопад2017 року сума заборгованості: 2061,64 грн, дата початку прострочення: 01.08.2017 , до 31.01.2019 включно, кількість днів прострочки: 457 , пеня за період складає: 9421,69 грн; за грудень2017 року сума заборгованості: 4041,41 грн, дата початку прострочення: 01.09.2017 , до 31.01.2019 включно, кількість днів прострочки: 427 , пеня за період складає: 17256,82 грн; за січень2018 року сума заборгованості: 3340,43 грн, дата початку прострочення: 01.10.2017 , до 31.01.2019 включно, кількість днів прострочки: 396 , пеня за період складає: 13228,10 грн; за лютий 2018 року сума заборгованості: 2781,45 грн, дата початку прострочення: 01.11.2017 , до 31.01.2019 включно, кількість днів прострочки: 365 , пеня за період складає: 10152,29 грн; за березень2018 року сума заборгованості: 2546,14 грн, дата початку прострочення: 01.12.2017 , до 31.01.2019 включно, кількість днів прострочки: 337 , пеня за період складає: 8580,49 грн; за квітень2018 року сума заборгованості: 3612,5 грн, дата початку прострочення: 01.01.2018 , до 31.01.2019 включно, кількість днів прострочки: 306 , пеня за період складає: 11054,25 грн; за травень 2018 року сума заборгованості: 1838 грн, дата початку прострочення: 01.02.2018 , до 31.01.2019 включно, кількість днів прострочки: 276 , пеня за період складає: 5072,88 грн; за червень 2018 року сума заборгованості: 1388 грн, дата початку прострочення: 01.03.2018 , до 31.01.2019 включно, кількість днів прострочки: 245 , пеня за період складає: 3400,60 грн; за липень 2018 року сума заборгованості: 1388 грн, дата початку прострочення: 01.04.2018 , до 31.01.2019 включно, кількість днів прострочки: 215 , пеня за період складає: 2984,2 грн; за серпень 2018 року сума заборгованості: 1388 грн, дата початку прострочення: 01.05.2018 , до 31.01.2019 включно, кількість днів прострочки: 184 , пеня за період складає: 2553,92 грн; за вересень 2018 року сума заборгованості: 4154 грн, дата початку прострочення: 01.06.2018 , до 31.01.2019 включно, кількість днів прострочки: 153 , пеня за період складає: 6355,62 грн; за жовтень 2018 року сума заборгованості: 4154 грн, дата початку прострочення: 01.07.2018 , до 31.01.2019 включно, кількість днів прострочки: 123 , пеня за період складає: 5109,42 грн; за листопад 2018 року сума заборгованості: 4154 грн, дата початку прострочення: 01.08.2018 , до 31.01.2019 включно, кількість днів прострочки: 92 , пеня за період складає: 3821,68 грн; за грудень 2018 року сума заборгованості: 4154 грн, дата початку прострочення: 01.09.2018 , до 31.01.2019 включно, кількість днів прострочки: 62 , пеня за період складає: 2575,48 грн; за січень2019 року сума заборгованості: 4154 грн, дата початку прострочення: 01.10.2018 , до 31.01.2019 включно, кількість днів прострочки: 31 , пеня за період складає: 1287,74 грн, а всього - пеня складає 216357 грн 78 коп. Так, розмір пені, значно перевищує розмір заборгованості, який зазначений у довідці Державної виконавчої служби, тобто значно більший ніж 63797,57 грн. Відповідно до ч.1 ст. 196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках На підставі викладеного, стягненню з відповідача підлягає неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів у сумі 20826 грн 07 коп. в межах заявлених позивачем вимог. Відповідно до ч.1 ст.20 СК України, до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу. Таким чином, вимоги відповідача про застосування строку позовної давності не підлягає задоволенню.

Outcome: partial