Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулось до суду у березні 2018 з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.10.2009 р. по 31.10.2010 р., з 01.01.2014 року по 28.02.2018 року в загальній сумі 20 857 грн. 47 коп., інфляційних втрат в сумі 7760 грн. 26 коп. та 3 % річних в сумі 1279 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачі мешкають в кв. [ADDRESS] , КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з централізованого теплопостачання згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Відповідачі не оплачують надані послуги, внаслідок чого виникла заборгованість. Крім того, позивач у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України просить стягнути з боржників за прострочення виконання грошового зобов`язання інфляційні витрати та 3% річних від простроченої суми. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день , час і місце розгляду справи повідомлявся завчасно, належним чином, надав письмову заяву про можливість слухання справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] частково заперечувала проти позову, посилаючись на те, що з 2010 проживає з [PERSON] за іншою адресою в кв. [ADDRESS] , де доглядає за хворими батьками . Тривалий час мешкала за кордоном, комунальними послугами у належній квартирі не користувалась, на оплату не вистачало коштів. Стверджує, що при зверненні до суду позивачем пропущено строк позовної давності, намагається укласти з позивачем договір про реструктуризацію. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, правом на відзив не скористалася. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 18.07.2018задоволені позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» та стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Комунального підприємства заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з 01.10.2009 р. по 31.10.2010 р., з 01.01.2014 року по 28.02.2018 року в загальній сумі 20 857 грн. 47 коп., інфляційні витрати-7760,26 грн., 3% річних-1279 грн. Ухвалою суду від 17.03.2021 задоволена заява [PERSON] , скасовано заочне рішення та справапризначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, вислухавши вступне слово та пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] і [PERSON] є власниками та зареєстровані в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується довідкою з місця проживання, відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання. Як вбачається з відомості нарахувань та сплати за теплову енергію з урахуванням періоду платежу, відповідачі є споживачами послуг теплової енергії шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] та споживачами послуг з централізованого опалення , підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, які надаються КП "Харківські теплові мережі". Заборгованість за надані відповідачам послуги з теплопостачання, за період з 01.10.2009 р. по 31.10.2010 р., з 01.01.2014 року по 28.02.2018 року складає 20 857 грн. 47 грн. Судовим наказом № 2-н-3658/10 від 27.12.2010 стягнута з відповідачів заборгованість за надані послуги з теплопостачання в сумі 1898,34 грн. За заявою [PERSON] , ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 06.03.2015 судовий наказ скасовано. Виходячи з розрахунку заборгованості, представленого позивачем, [PERSON] і [PERSON] взагалі не оплачували надані послуги КП «Харківські теплові мережі» з серпня 2001 року. Заборгованість становить станом на 01.03.2018-33062,22 грн. Між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон) та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630 (надалі Правила). Пунком 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (надалі Закон) індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п.18 «Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (надалі Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Частиною 1 ст.26 Закону встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені у встановленому законом чи договором розмірах. Така ж відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за надання послуг з теплопостачання встановлена і в п.23 Правил, положення якого мають юридично обов`язковий характер і підлягають застосуванню незалежно від того, включені вони до конкретного договору чи ні. Як свідчать матеріали справи, відповідачі не оплачують послуги з теплопостачання, у зв`язку з чим за ними утворився борг. КП «Харківські теплові мережі» просить стягнути заборгованість за період 01.10.2009 р. по 31.10.2010 р., з 01.01.2014 року по 28.02.2018 року в загальній сумі 20 857 грн. Також, позивачем були нараховані по лютий 2018 включно 3% річних від простроченої суми 1279,06 грн. та інфляційні втрати 7760,26грн. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Відповідно до ст. ст. 150, 156, 162 ЖК України власник житлового будинку (квартири), а також члени його сім`ї також зобов`язані утримувати квартиру, сплачувати за комунальні послуги за затвердженими тарифами. За приписами статті 319 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном, власність зобов`язує. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно нормам ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За положеннями ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту ( ч.ч. 3,4,5 ст. 267 ЦК України). Станом на день звернення до суду КП "Харківські теплові мережі" із вказаним позовом у березні 2018, строк позовної давності вимог позивача про стягнення заборгованості за опалення за період з 01.10.2009 по 31.10.2010, а також з 01.01.2014 по 13.03.2015 сплив, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині. З огляду на викладене, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість, яка утворилась за період часу з 14.03.2015 по 28.02.2018, тобто в межах позовних вимог 16098,79 грн., як вбачається з відомості нарахувань. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, зокрема, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Статтею 625 ЦК Українив встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. У зв`язку із простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання, нараховані за період з березня 2015 по лютий 2018 інфляційні витрати становлять 6455,41 грн., 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання-2008,94 грн. Виходячи з встановлених обставин справи суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в межах строку позовної давності. Доводи [PERSON] про те, що тривалий час вона з дочкою [PERSON] не проживає в квартирі, оскільки мешкає у батьків , які потребують сторонньої допомоги, тому не користуються наданими послугами з теплопостачання у своїй квартирі, не впливають на обов`язок відповідачів, як власників, утримувати належне їм майно. Не надано також доказів того, що за цей період часу ( з 2010рок) відповідачі оплачувати такі послуги за фактичною адресою місця проживання і на них така оплата нараховувалась. Відповідно до правил ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом оплатив мінімальну суму судового збору-1762 грн., з відповідачів стягуються на користь позивача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial