Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 06.09.2018 року близько 18 год. 35 хв. у м. Харків по проспекту Науки, 45/2 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю [PERSON] (власник автомобіля [PERSON] ), яка керувала транспортним засобом\~BMW 540 д.н.з. [NUMBER] , та [PERSON] , який керував транспортним засобом FORD FUSION д.н.з. [NUMBER] . Винним у скоєнні ДТП згідно з постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.11.2018 року визнаний [PERSON] та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Просив стягнути з відповідача шкоду, заподіяної внаслідок\~дорожньо-транспортної\~пригодив розмірі 43720,92 грн. та судові витрати по справі. [PERSON] надав відзив на позов, у якому просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що його відповідальність застрахована у ПрАТ «СК ВАН КЛІК», яку він у триденний термін повідомив про ДТП. Позивач пропустив строк звернення до страхової компанії для отримання страхового відшкодування; оскільки сума страхової вимоги не перевищувала розміру страхового відшкодування, тому він не повинен відповідати за завдану шкоду. Представник позивача у судовому засіданні надав пояснення, що за змістом аналогічні тим, які викладені у позові, заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач та його представник у судовому засіданні надали пояснення, що за змістом аналогічні тим, які викладені у відзиві на позов, просили відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Представник третьої особи ПАТ «Страхова компанія «Ван Клік» - у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надав. Суд, заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав. Встановлено,\~що 28.02.2018 року між [PERSON] та АТ «СК «АХА Страхування» укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 52056Га/05АВ, відповідно до умов якого застрахований автомобіль BMW 540 д.н.з. [NUMBER] (а.с 28-34). 06.09.2018 року близько 18 год. 35 хв. у м. Харків по проспекту Науки, 45/2 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю [PERSON] (власник автомобіля [PERSON] ), яка керувала транспортним засобом\~BMW 540 д.н.з. [NUMBER] , та [PERSON] , який керував транспортним засобом FORD FUSION д.н.з. [NUMBER] . Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.11.2018 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.(а.с.16). [PERSON] 19.09.2018 року звернулась до АТ «СК «АХА Страхування» із повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку, та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу BMW 540 д.н.з. [NUMBER] (а.с.26-27). Згідно із страховим актом № АХА2411452 від 25.09.2018 року, розмір матеріального відшкодування власнику транспортного засобу BMW 540 д.н.з. [NUMBER] [PERSON] склав 43720 грн. 92 коп. (а.с. 18). Відповідно до рахунку на оплату за № 1291 від 12.09.2018 року та розрахунку страхового відшкодування вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу BMW 540 д.н.з. [NUMBER] складає 43720 грн. 92 коп. (а.с. 19, 20). Згідно із платіжним дорученням № 499180 від 26.09.2018 року АТ «СК «АХА Страхування» виплатило ТОВ «Баварія Моторс» страхове відшкодування згідно з актом № АХА2411452, рахунку за № 1291 від 12.09.2018 року [PERSON] у сумі 43720,92 грн.(а.с.15). Відповідно до роздруківки з бази МТСБУ транспортний засіб FORD FUSION д.н.з. [NUMBER] застрахований у ПрАТ СК «Саламандра-Україна» згідно з полісом серії АК №7957208 (діючий на 06.09.2018 року) встановлена страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну у розмірі 100\~000 грн. (а.с.34,74). [PERSON] 07.09.2018 року повідомив ПрАТ СК «Саламандра-Україна» про дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулась 06.09.2018 року (а.с.13-14). АТ «СК «АРКС» (правонаступник АТ «СК «АХА Страхування») 18.02.2020 року звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Ван Клік» із заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі 43720,92 грн., у якій зазначив, що звертається повторно, оскільки перша заява була направлена 15.11.2018 року (а.с.35). Як вбачається з відповіді ПрАТ «Страхова компанія «Ван Клік», позивачу на підставі пункту 37.1.4 статті 37 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відмовлено у відшкодуванні зазначеної суми у зв`язку із пропуском річного строку для звернення із заявою про страхове відшкодування; також заперечували щодо отримання заяви від 15.11.2018 року, посилаючись на відсутність доказів направлення позивачем зазначеної заяви (а.с.37-38). АТ «СК «АРКС» (правонаступник АТ «СК «АХА Страхування») 23.06.2020 року звернувся до [PERSON] із претензією про регресні вимоги потягом 7 днів з моменту її отримання у добровільному порядку сплатити на рахунок АТ «СК «АХА Страхування» суму боргу у розмірі 43720,92 грн. (а.с.9). [PERSON] 13.07.2020 року надав відповідь, у якій відмовив у задоволенні претензійних вимог(а.с.12). Предметом позову є вимога про відшкодування завданої майнової шкоди у вигляді сплати страхового відшкодування у розмірі 43720,92 грн. Встановлено, що між учасниками справи виникли декілька зобов`язань: договірне зобов`язання між позивачем і потерпілим - за договором добровільного майнового страхування; деліктне зобов`язання між потерпілим та відповідачем - із завдання шкоди внаслідок ДТП; договірне зобов`язання між відповідачем і третьою особою - за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. На виконання договору добровільного майнового страхування позивач сплатив потерпілому страхове відшкодування у розмірі 43720,92 грн. Відповідно до частини першої статті 1191\~ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 38\~Закону України\~"Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів" передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов. Згідно зі статтею 27\~Закону України\~"Про\~страхування" та статтею 993\~ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Стаття 1191\~ЦК України та стаття 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з одного боку, і стаття 993\~ЦК України та стаття 27 Закону України "Про страхування", з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України\~"Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист. Вимога позивача (страховика потерпілого) до завдавача шкоди не є регресною та заснована на інших приписах законодавства. Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою. Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпілий) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої. Згідно зі статтями 993\~ЦК України та 27 Закону України\~"Про\~страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілого у деліктному зобов`язанні. Відповідно до статті 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи. За загальним правилом, викладеним у пункті 5 частини першої статті 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків. Закон України\~"Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів" передбачає спеціальні правила щодо наслідків невиконання страхувальником обов`язку перед страховиком. Відповідно до статті 1194\~ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України\~"Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Суд вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993\~ЦК України та 27 Закону України "Про страхування", шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Зазначена позиція суду повністю узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 04.07.2018 року по справі N 755/18006/15-ц. Зазначене вище повністю спростовує доводи позивача і узгоджується з доводами відповідача, який заперечував проти відшкодування вже виплаченого позивачем страхового відшкодування. Проаналізувавши і дослідивши всі надані сторонами докази у сукупності з правовими нормами, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні заявлених позовних вимог. Судові витрати по справі відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на позивача. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: dismissed