Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про поновлення на роботі, відшкодування моральної шкоди, вказуючи, що 30.09.2014 р. його було звільнено з посади інженера-програміста відділу канцелярії ПАТ "Лекхім-Харків" за наказом №73-К від 30.09.2014 р. за скороченням штату, ч.1 ст.40 КЗпП України. Зазначений наказ він не визнає. На підприємстві працював з 01.02.2013 р. З січня 2014 р. голова правління ПАТ "Лекхім-Харків" [PERSON] відсторонив його від роботи програміста та вимагав від позивача звільнення за власним бажанням всупереч бажання позивача працювати на підприємстві та вимог надати йому роботу за фахом. На місце позивача відповідач з 01.01.2014 р. прийняв іншу людину - програміста [PERSON], оформивши його як консультанта, поза штатом. Крім того, з січня 2014 р. відповідач перевів [PERSON] з посади програміста на посаду системного адміністратора. Ці дії, на думку позивача, вказують на те, що влітку 2014 р. підприємство готувалось його звільнити. Також зазначає, що з 12.05.2014 р. позивача було переведено на тимчасову роботу, яка відповідача праці вантажника, у відділ контролю якості. Оскільки він був відсторонений від займаної посади, позивач був змушений погодитись з цією пропозицією та виконував цю роботу до 16.07.2014 р., після чого подав заяву про повернення його до основної роботи за спеціальністю. Після цього позивача ознайомили з наказом №53-К від 22.07.2014 р. про скорочення його, як програміста, з окладом 3000 грн., без надання іншої роботи, з чим він не погодився. З наказом №43-К від 19.96.2014 р., винесеному відповідачем одноособово, про зменшення окладу позивача з 6000 грн. до 3000 грн., він також не погодився. З 07.07.2014 р. на вимогу керівництва з робочого столу позивача був забраний комп'ютер та переданий в інший відділ, що ускладнило його роботу. Крім того, за вказівкою [PERSON], позивачеві було відмовлено у наданні йому копії колективного договору та в ознайомленні з його змістом Діями відповідача, вираженими в порушенні колективного договору, трудового законодавства, позивачеві завдана моральна шкода. Просить суд визнати незаконним наказ №73-К від 30.09.2014 р. та поновити позивача на посаді програміста у відділі канцелярії, з окладом 6000 грн., стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду у розмірі 30 000,00 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та пояснив, що вважає причиною свого звільнення виявлену до нього дискримінацію, яка полягала у відсутності у нього особистої відданості керівництву. Приклади висловлювань в бік позивача щодо його релігійних переконань відсутні, його ніхто не докоряв щодо належності до певної церкви. Його роботу на підприємстві виконують [PERSON] та [PERSON]. Позивач не є членом профспілки підприємства. Представник відповідача та третьої особи - [PERSON] проти позову заперечував, вважає позовні вимоги недоведеними. Пояснив, що про наступне скорочення позивача попередили завчасно, йому пропонували іншу роботу, але не за спеціальністю (вантажником), і позивач не погодився на неї, а інших вакансій на підприємстві немає. У відповідача відсутня потреба мати інженера-програміста як вузького спеціаліста. Оскільки [PERSON] був прийнятий для виконання конкретної роботи - впровадження програми 1С, яка у грудні 2013 р. перестала фінансуватись, тому виникло питання про скорочення цієї посади. В разі виникнення потреби інженера-програміста, його функції виконують або [PERSON] , або [PERSON], які мають необхідну кваліфікацію та досвід. При цьому [PERSON] не є штатним співробітником підприємства, діє як консультант на підставі строкового трудового договору, та надає широке коло послуг, у тому числі з програмування та адміністрування. [PERSON], як системний адміністратор, є спеціалістом більш широкого профілю, ніж позивач, та має більший, ніж у позивача, досвід та стаж роботи на підприємстві, тому він має переважне право на залишення на роботі. Дискримінаційних дій відносно позивача ніхто не проявляв. Суд, дослідивши надані докази, допитавши свідка, дійшов висновку про наступне. Згідно п.1 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений термін, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його дії, можуть бути розірвані власником чи уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідації, реорганізації чи перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності чи штату працівників. Згідно ст.42 КЗпП України, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається, зокрема: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; Статтею 43-1 КЗпП України передбачено, що розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках звільнення працівника, який не є членом первинної профспілкової організації, що діє на підприємстві. Відповідно до ст.49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] був прийнятий на роботу до ПАТ "Лекхім-Харків" інженером - програмістом канцелярії, з окладом 6000,00 грн. згідно наказу №9-к від 01.02.2013 р. (а.с.20, 44, 99). Згідно посадової інструкції інженера-програміста, до його обов'язків належить: -Консультувати адміністрацію компанії з питань застосування засобів обчислювальної техніки і комп*ютерних інформаційних технологій; -Розробляти та впроваджувати прикладні програми; -Проводити комп*ютерні антивірусні заходи; -Усувати аварійні ситуації, пов*язані з пошкодженням програмного забезпечення; -Організовувати тестування та навчання співробітників підприємства основам комп*ютерної грамотності на роботі з прикладними програмними засобами; -Забезпечувати технічний супровід застосовуваних локальних мереж і програмного забезпечення; -Здійснювати систематичний аналіз ринку апаратних засобів і програмного забезпечення; -Підготовляти пропозиції про придбання, розробки або обміні апаратного забезпечення; (а.с.16). 12.05.2014 р. [PERSON], за його згоди, був переведений на іншу роботу - вантажником у відділ контролю якості, із збереженням заробітної плати, проте 16.07.2014 р. позивач відмовився від цієї роботи, у зв'язку з чим його було повернуто на попереднє місце роботи (а.с. 11). Вказана обставина сторонами визнана та не оспорюється. Наказом № 43-К від 19.06.2014 р. внесені зміни до штатного розкладу АТ "Лекхім-Харків", а саме встановлено посадовий оклад інженера - програміста канцелярії [PERSON] у розмірі 3000,00 грн. (а.с.9). Згідно наказу голови правління [PERSON] № 53-К від 22.07.2014 р., з метою підвищення ефективності та оптимізації управління та переходу підприємства на автоматизовану систему програмного забезпечення, внаслідок чого виявилась незатребуваною штатна одиниця інженера-програміста, начальника планового відділу та відділу кадрів зобов'язано, відповідно, внести зміни до штатного розкладу про виключення з нього посади інженера-програміста із заробітною платою 3000, 00 грн. та підготувати наказ про попередження інженера-програміста [PERSON] про його майбутнє звільнення з роботи з 30.09.2014 р. у зв'язку з скороченням його посади та неможливістю його подальшого працевлаштування (а.с.14). Згідно наказу голови правління [PERSON] №54-К від 23.07.2014 р., з яким [PERSON] було ознайомлено того ж дня, його попереджено про майбутнє звільнення через два місяці після попередження, про відсутність вільних вакансій і не можливість його подальшого працевлаштування (а.с.15). 30.09.2014 р. на підставі наказу № 73-К [PERSON] був звільнений з роботи з посади інженера-програміста канцелярії, за скороченням штату згідно ч.1 ст.40 КЗпП України, з виплатою компенсації за невикористану відпустку та вихідної допомоги у розмірі посадового окладу (а.с.45). Таким чином, при звільненні позивача відповідачем було дотримані вимоги ст. 49-2 КЗпП України щодо попередження працівника про наступне звільнення за два місяці після попередження. Звільнення [PERSON] відбулось без згоди виборного органу первинної профспілкової організації , що діє на підприємстві, оскільки позивач не є її членом, що ним не оспорюється, тобто відповідно до вимог ст. 43-1 КЗпП України. Також судом встановлено, що у штатному розклад підприємства станом на 08.01.2014 р. були передбачені дві посади інженера-програміста канцелярії, які обіймали [PERSON] з окладом 3960,00 грн. та [PERSON] з окладом 6000,00 грн. (а.с.101). У штатному розкладі, затвердженому 01.10.2014 р., ці дві посади відсутні, тобто відбулось реальне скорочення посад інженерів-програмісті. Натомість, введена посада адміністратора системи, яку з 01.07.2014 р. (тобто ще до попередження [PERSON] про наступне звільнення) займає [PERSON] з окладом 4360,00 грн. (а.с.47). [PERSON], який має сертифікат із застосування програми "1С:Бухгалтерія 8" для України" від 15.11.2012 р., та сертифікат про знання основних механізмів платформи " 1С:Підприємство 8.2", які свідчать про його рівень кваліфікації, не був і не є працівником ПАТ "Лекхім-Харків". Його правовідносини з відповідачем врегульовані договорами підряду про надання консультативно-інформаційних послуг, у тому числі надання консультацій з адміністрування сайту та мережі підприємства, з програм, задіяних на підприємстві, написання додаткових програм (а.с.73-98). Також судом встановлено, що згідно посадової інструкції адміністратора системи, яку займає [PERSON], до його обов'язків належить: -Консультувати адміністрацію компанії з питань застосування засобів обчислювальної техніки і комп*ютерних інформаційних технологій; -Здійснювати підключення і заміну зовнішніх пристроїв, проводити тестування засобів обчислювальної техніки; -Проводити комп*ютерні антивірусні заходи; -Приймати участь в адмініструванні локальної обчислювальної мережі; -Організовувати супровід договорів зі сторонніми організаціями, що надають послуги з комунікаційному, програмному та апаратному оснащення підприємства. -Проводити тестування та ремонт окремих пристроїв, засобів обчислювальної техніки, кабельних ліній локальної мережі; -Усувати аварійні ситуації, пов*язані з пошкодженням програмного забезпечення та баз даних; -Організовувати тестування та навчання співробітників підприємства основам комп*ютерної грамотності на роботі з прикладними програмними засобами; -Здійснювати програмну підтримку та розробку компонентів системи документообігу; -Здійснювати підтримку працездатності системи ІТ-Enterprise та створення додаткових інтерфейсів та друкованих форм; -Забезпечувати технічний супровід застосовуваних локальних мереж і програмного забезпечення; -Виконувати профілактичні роботи з підтримки працездатності засобів обчислювальної техніки; -Організовувати ремонт засобів обчислювальної техніки із залученням спеціалізованих установ; -Здійснювати систематичний аналіз ринку апаратних засобів і програмного забезпечення; -Підготовляти пропозиції про придбання, розробки або обміні апаратного забезпечення; (а.с.204) Таким чином, обов'язки адміністратора системи є ширшими, ніж у інженера-програміста та частково охоплюють обсяг обов'язків останнього. Допитаний у якості свідка, [PERSON] підтвердив суду, що на підприємстві відсутня потреба у послугах постійного інженера-програміста. Після звільнення [PERSON] , в разі виникнення такої потреби, у рідких випадках, свідок або [PERSON] можуть виконати роботу інженера-програміста. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] має диплом спеціаліста, виданий Харківським державним університетом радіоелектроніки, де здобув кваліфікацію інженера-електроніка-конструктора-технолога, працює інженером-програмістом та адміністратором системи з 01.03.1999 р., у тому числі у відповідача з 09.07.2007 р. - інженером-програмістом, а з 01.07.2014 р. (тобто до попередження [PERSON] про наступне звільнення) - адміністратором системи, має сертифікат про підвищення кваліфікації по ERP-системі IT-Tnterprise, виданий Спеціалізованим центром навчання НВП "Інформаційні технології" (а.с.47, 181,207, 208 ). У свою чергу, [PERSON] закінчив Харківський державний університет, де отримав спеціальність радіофізика, та Українську інженерно-педагогічну академію, де отримав спеціальність інженера-спеціаліста. За даними трудової книжки, до прийняття на роботу у ПАТ "Лекхім-Харків" [PERSON] працював інженером-програмістом лише з 16.04.1996 р. по 27.07.1997 р., після чого тривалий час працював податковим інспектором та бухгалтером (а.с.20,134), таким чином, його досвід роботи як інженера-програміста значно менший, ніж у [PERSON] Наявність у позивача на утриманні трьох неповнолітніх дітей є підставою для надання переваги позивачеві на залишення на роботі перед [PERSON] лише за умови рівної продуктивності праці і кваліфікації з останнім, однак матеріали справи свідчать про те, що [PERSON] має більш вищу кваліфікацію, ніж позивач, більший безперервний стаж роботи на підприємстві, у зв'язку з чим суд вважає, що при звільненні позивача вимоги ст.42 КЗпП України відповідачем не були порушені. Вимоги ст.47 КЗпП України щодо проведення розрахунку та видачі трудової книжки при звільненні позивача відповідачем також були виконані. Враховуючи, що суду не було надано доказів порушення процедури звільнення [PERSON], передбаченої трудовим законодавством, суд вважає позовні вимоги недоведеними, у зв'язку з чим відмовляє у задоволенні вимог про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі. Оскільки суд відмовив у задоволенні основної вимоги, вимоги про стягнення середнього заробітку та відшкодування моральної шкоди також не підлягають задоволенню за їх безпідставністю.

Outcome: dismissed