Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Малого підприємства «ПМК» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що наказом №67 від 14.12.2012 року [PERSON] був прийнятий з 14.12.2012 року на посаду директора Малого підприємства « ПМК» з з окладом згідно штатного розпису в розмірі 1800, 00 грн. Відповідно до наказу №19 від 23 вересня 2014 року позивача було звільнено з роботи за власним бажанням. Таке звільнення позивач вважає, незаконним , оскільки заяви на звільнення він не писав, а про існування наказу йому стало відомо від працівників міліції , куди [PERSON], засновник ПП «ПМК» , подав заяву на нього. Крім того, з наказом про звільнення він не був ознайомлений та свій підпис у ньому не ставив. Заробітна плата позивачу не була нарахована, та не була виплачена , по тій причині, як пояснив бухгалтер, засновник підприємства заборонив виплатити зарплату з метою економії коштів. Таким чином , за період з 01.04.2014 року по 23.09.2014 року позивачу нараховано заробітну плату в сумі 10\~800, 00 грн., яка повністю не виплачена. Окрім цього, позивачу не видано трудову книжку із записами про роботу на підприємстві за період з 14.12.2012 року по 23.09.2014 року ні про прийом, ні про його звільнення з займаної посади. Таким чином , затримка видачі трудової книжки становить 8 місяців, що відповідно до закону тягне стягнення заробітної плати за весь період затримки видачі трудової книжки працівнику. Таке стягнення складає 14\~100, 00 грн. Позивач зазначає, що крім цього, відповідач заборгував йому кошти по авансових звітах, тобто кошти, які він особисто сплачував на потреби підприємства будучи на посаді директора, на які подав авансові звіти до бухгалтера підприємства. Сума таких не виплачених авансових звітів складає 77\~629, 84 грн. В результаті таких неправомірних дій відповідача, позивачу заподіяно моральну шкоду яку він оцінює в суму 10\~000, 00 грн. \~\~\~ Позивач просить стягнути з відповідача малого підприємства "ПМК" , в його користь , заробітну плату за період з 01.04.2014 року по 23.09.2014 року в сумі 10\~800, 00 грн. середній заробіток за час затримки виплати зарплати за період 23.09.2014 року по 15.05.2015 року в сумі 14\~100, 00 грн., моральну шкоду в розмірі 10\~000, 00 грн.та просить покласти на відповідача судові витрати та витрати на правову допомогу. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 22.06.2015 року позовну вимогу в справі за позовом [PERSON] до Малого підприємства «ПМК» про стягнення заробітної плати в частині стягнення з Малого підприємства «ПМК» коштів по авансових звітах, які він особисто сплачував на потреби підприємства на посаді директора, та на які подавав авансові звіти до бухгалтера підприємства в сумі 77\~629,84 грн., залишено без розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не зявились. Представник позивача попередньо подала суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутності. Просить стягнути з Малого підприємства « ПМК» заборгованість по заробітній платі 10\~800, 00 грн. середній заробіток за затримку розрахунку в сумі 14\~100, 00 грн. та 10\~000, 00 грн. за завдану моральну шкоду. Представник відповідача Малого підприємства «ПМК» в судове засідання не зявився, хоча належним чином та завчасно був повідомлений про час та місце слухання справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення частково. Відповідно до ч.2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. [PERSON] працював директором ПМ «ПМК» з 14.12.2012 року, що стверджується наказом №67 засновника ПМ «ПМК» [PERSON] від 14.12.2012 року.\~\~\~ \~ Як вбачається із записів трудової книжки [PERSON] звільнено з посади директора на підставі ч.1 ст.36 КЗпП України. \~\~\~\~ Як передбачено ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. \~\~\~\~ Позивач просить стягнути з відповідача в його користь заробітну плату за період з 01.04.2014 року по 23.09.2014 року в сумі 10\~800, 00 грн. \~\~\~\~ Згідно ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільну справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~\~\~\~ Суд вважає, що позивач у встановленому законом порядку звернувся в суд за захистом порушених своїх прав, надала докази про роботу на МП "ПМК" , і нарахування йому за цю роботу заробітної плати, а відповідач ці докази не спростував. \~\~\~ \~ Тому, вимога позивача стягнути з відповідача малого підприємства "ПМК" , в його користь заробітну плату за період з 01.04.2014 року по 23.09.2014 року в сумі 10\~800,00 грн. є підставною і підлягає до задоволення в межах заявленої ним вимоги. \~\~\~\~\~\~ Суд виходячи із положень ст.11 ч.1 ЦПК України прийшов до висновку, що вимога позивача [PERSON] про стягнення боргу по заробітній платі за період з 01.04.2014 року по 23.09.2014 року в сумі 10\~800, 00 грн. підлягає до задоволення повністю, в межах заявленої позивачкою вимоги, тобто з МП "ПМК" в користь [PERSON] слід стягнути 10\~800, 00 грн.\~\~\~\~ \~\~\~\~ Відповідно до ст.116 Кодексу Законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. \~\~\~\~ В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] був звільнений з робот з 23.09.2014 року, що стверджується наказом №19 засновника МП «ПМК» [PERSON] від 23.09.2014 року. Відповідач не надав доказів, що провів з позивачем повний розрахунок. \~\~\~ \~ Згідно ст.117 ч.1 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу , при відсутності спору про їх розмір підприємство , установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. \~\~\~\~ Позивач просить стягнути з відповідача МП "ПМК" в його користь середній заробіток за час затримки виплати зарплати за період з 23.09.2014 року по 15.05.2015 року в сумі 14\~100, 00 грн. \~\~\~\~ Із наданих суду доказів вбачається, що позивач [PERSON] пропрацював на підприємстві відповідача з грудня 2012 року по 23 вересня 2014 року і його середній заробіток за відпрацьований період складає 1800, 00 грн. \~\~\~\~ Отже, заробіток позивачки за час затримки розрахунку з 01.04.2014 року по 23.09.2014 року становить 10\~800, 00 грн. \~\~\~\~ Суд виходячи із положень ст.117 КЗпП України прийшов до висновку, що вимога позивача [PERSON] про стягнення заробітку за час затримки розрахунку за період з 23.09.2014 року по 15.05.2015 року в сумі 14\~100, 00 грн. підлягає до задоволення повністю, в межах заявленої позивачем вимоги, тобто з МП "ПМК" в користь [PERSON] слід стягнути 14\~100, 00 грн. \~\~\~ \~ Позивачем заявлено вимогу до МП "ПМК" про стягнення в його користь моральної шкоди, яку він оцінив в 10000,00 грн. \~\~\~ \~ Моральну шкоду позивач [PERSON] обґрунтувала тим, що в результаті неправомірних дій відповідача йому спричинено моральну шкоду. В даний час вона не працює , намагається отримати свої зароблені кошти, однак відповідач відмовився надати їй навіть документи про розрахунок зарплати та довідку про те, що кошти невиплачені. \~\~\~ Такі дії відповідача спричинили йому душевні страждання, а в даний час ще приниження тим , що він має в правоохоронних органах писати пояснення, а в суді випрошувати свою заробітну плату. \~\~\~\~ Згідно ст. 237 - 1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають додаткових зусиль для організації свого життя. \~\~\~\~ Суд вважає, що своїми діями відповідач порушив законні права позивача [PERSON], що призвели до його моральних страждань і вимагають додаткових зусиль для організації свого життя. \~\~\~\~ Разом з тим, суд виходячи із засад розумності, поміркованості і справедливості, враховуючи характер та обсяг моральних страждань прийшов до висновку, що розмір відшкодування відповідачем МП "ПМК" позивачу [PERSON] моральної шкоди слід визначити в сумі 1500,00 грн. , яку слід стягнути з МП "ПМК" в користь [PERSON] \~\~\~\~\~\~\~\~У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України слід\~\~стягнути з Малого підприємства "ПМК" в користь держави судовий збір в сумі 486 (чотириста вісімдесят шість) грн.20 коп., оскільки позивач [PERSON] був звільнений при подачі позовної заяви від сплати судового збору, а ним заявлені вимоги майнового і немайнового характеру , вимоги позивача майнового характеру задоволені повність, немайнового характеру частково, тому до сплати відповідачу слід визначити розмір судового збору\~\~за вимоги майнового характеру в сумі 243,60 грн. і за вимоги немайнового характеру в сумі 243,60 грн. \~\~\~\~

Outcome: partial