Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини [PERSON] , який народився [INFO] , мотивуючи вимоги тим, що дитина проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні, відповідач у добровільному порядку кошти на її утримання не надає, хоча є працездатним та матеріально забезпеченим. Просить стягувати на її користь з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дитини: [PERSON] у розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, подала до суду заяви, в яких позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, провести розгляд справи у її відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача в судове засідання (а.с. 23, 24). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно. Згідно даних телефонограми № 5204 від 15 жовтня 2020 року [PERSON] повідомлено про виклик у суд на 23 жовтня 2020 року (а.с. 14). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, видано Барською міською радою Вінницької області № 2005 від 06 жовтня 2020 року, [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] (а.с. 9). За вказаною адресою надіслано судові повістки про виклик у суд на 16 листопада 2020 року та 17 грудня 2020 року, однак до суду повернулися конверти з рекомендованими повідомленнями з відміткою поштового відділення про неможливість вручення повістки адресату з зазначенням причини невручення "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 17-19, 29-31). За таких підстав відповідач [PERSON] вважається належно повідомленим про дату, час і місце судового засідання. З урахуванням вимог, передбачених ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, враховуючи заяви позивача, суд дійшов такого висновку. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , видано 15 січня 2018 року виконавчим комітетом Каришківської сільської ради Барського району Вінницької області (а.с. 5). Дитина [PERSON] проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Це підтверджується довідкою № 471, видано 26 листопада 2020 року виконавчим комітетом Каришківської сільської ради Барського району Вінницької області (а.с. 25). Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з п. 17 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку, та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Ненадання відповідачем в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини є підставою для задоволення позову. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких підстав, суд дійшов висновку, що аліменти на утримання дитини слід визначити в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи їх стягнення з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 01 жовтня 2020 року, і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 840 грн 80 коп. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в частині стягнення розміру аліментів за один місяць. На підставі ч. 1 ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 2 ст. 182, частин 1-3 ст. 183 Сімейного кодексу України, пунктів 15, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів",

Outcome: approved