Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - служба у справах дітей Лубенської районної адміністрації про визначення місця проживання дитини з нею. Вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували в шлюбі, від шлюбу мають сина, [PERSON] (надалі - [PERSON] ), [INFO] , який залишився проживати з позивачкою. В січні 2020 року [PERSON] забрав документи дитини з Войнихівської ЗОШ 1-3 ступенів, де останній навчався та влаштував його до Березотіцької ЗОШ. На даний час відповідач проживає із сином в с. Луки Лубенського р-ну із співмешканкою та заборонив позивачу спілкуватись з дитиною. Позивачка вважає, що відповідач незаконно і безпідставно забрав їхнього сина [PERSON] , без її відома змінив йому місце навчання та заборонив спілкуватись. Оскільки проживання сина [PERSON] з позивачкою, найкраще забезпечить інтереси дитини, прохає визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Войниха Лубенського р-ну з матір`ю дитини, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відповідача судовий збір. [PERSON] звернувся до [PERSON] із зустрічним позовом, в якому просив визначити місце проживання з ним. Позов мотивований тим, що після народження сина сторони проживали разом в с.Войниха Лубенського району Полтавської області. Спільне життя не склалося, а тому з липня 2019 року він разом із сином за домовленістю з відповідачем переїхав проживати до своєї матері, яка також проживала в с.Войниха Лубенського району Полтавської області. 01.09.2019 року [PERSON] пішов до першого класу Войнихівської загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ступенів Засульської сільської ради. В січні 2020 року позивач разом із сином переїхали в [ADDRESS] , де почали проживати однією сім`єю з [PERSON] та її трьома дітьми. В свою чергу [PERSON] пішов до Березотіцької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів. Весь цей час основну увагу сину приділяв позивач, натомість відповідач лише епізодично брала участь у вихованні дитини. Наразі сину створені умови для гармонійного розвитку, виховання, а тому вважає за доцільне визначити місце проживання дитини з ним. У відзиві на зустрічну позовну заяву [PERSON] проти задоволення позову заперечила. Вказала, що періодичні побачення з сином протягом останніх двох років відбувалися через протиправні дії [PERSON] , який самостійно змінив місце проживання сина та не допускав її до спілкування з ним. Крім того, зазначила, що наразі позивач проживає з [PERSON] в будинку, який на праві власності належить її колишньому чоловікові [PERSON] , який в будь-який момент може пред`явити претензії на цей будинок. Натомість за місцем її проживання створені належні умови для розвитку дитини. Просила в задоволенні зустрічного позову відмовити. В судовому засіданні [PERSON] та його представник первісний позов підтримали, прохали його задовольнити, в задоволенні зустрічного позову прохали відмовити. В судовому засіданні [PERSON] та його представник підтримали свій позов. В задоволенні первісного позову прохали відмовити. Представниця служби у справах дітей Лубенської районної адміністрації в судовому засіданні в судовому засіданні підтримав свій письмовий висновок по суті спору та прохала визначити місце проживання дитини з батьком. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що первісний позов не підлягає задоволенню, а зустрічний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.06.2013р. по 19.10.2020 року (а.с. 10). Від шлюбу мають сина, [PERSON] , [INFO] (а.с. 9) Ще до розірвання шлюбу через неприязні стосунки в сім`ї в липні 2019 року [PERSON] разом із сином, [PERSON] , переїхали проживати до матері [PERSON] в с.Войниха Лубенського району Полтавської області. 01.09.2019 року [PERSON] пішов до першого класу Войнихівської загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ступенів Засульської сільської ради (а.с.50,51, 66). В січні 2020 року [PERSON] разом із сином, [PERSON] , змінили місце проживання та переїхали в [ADDRESS] , де почали проживати однією сім`єю з [PERSON] та її трьома дітьми (а.с.68). Після цього [PERSON] пішов до Березотіцької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів (а.с.54, 70). За час окремого проживання батьки періодично організовували зустріч [PERSON] з сином за місцем її проживання, зокрема, в період карантину в квітні-травні 2020 року та в липні 2020 року на день народження матері. Крім того, мати 4 рази приїжджала до сина за місцем його проживання. Ці обставини не заперечуються сторонами у справі. В 2021 році [PERSON] ініціювала питання про визначення місця проживання дитини з нею в судовому порядку. В свою чергу в травні 2021 року батько дитини звернувся до суду з зустрічним позовом при визначення місця проживання дитини з ним. При вирішенні цього спору, суд виходить з наступного нормативного регулювання. Щодо питання визначення місця проживання дитини. Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно з частинами першою, другою статті 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статей 18, 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. В силу частини першої статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі статтею 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі "Хант проти України" зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі "Олсон проти Швеції" (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13 у справі "М.С. проти України", йдеться про визначення "інтересів дитини", її місця у взаємовідносинах між батьками. У цьому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Аналіз наведених норм права, практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи з об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які наділяли б будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Щодо терміну «найкращі інтереси дитини». Єдине визначення цього терміну в законодавстві України зустрічається в ст.1 ЗУ «Про охорону дитинства», за якою забезпечення найкращих інтересів дитини - це дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити. Більш широке тлумачення цього терміну можна зустріти в нормах міжнародного права та практиці ЄСПЛ. Зокрема, найбільш глибокий аналіз проведено Комітетом з прав дитини ООН в Зауваженнях загального порядку № 14 (2013) «Про право дитини на приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню її інтересів» (надалі - Зауваження). У разі виникнення труднощів із застосуванням міжнародних договорів України суди при здійсненні правосуддя можуть використовувати акти та рішення міжнародних організацій, спеціалізованих органів, які мають повноваження щодо тлумачення відповідних міжнародних договорів або врегулювання спорів щодо тлумачення (п.11 Постанови Пленуму ВССУ від 19.12.2014 року № 13 «Про застосування судами міжнародних договорів України при здійсненні правосуддя»). Відповідно до Зауваження процедура оцінки та визначення найкращих інтересів дитини вимагає від суду на підставі конкретних обставин у справі визначити, в чому полягають елементи оцінки найкращих інтересів дитини, наповнити їх змістом і визначити значимість кожного з них у співвідношенні з іншими. Невичерпний базовий перелік елементів оцінки найкращих інтересів: - Погляди дитини - Збереження сімейного оточення і підтримання відносин - Піклування, захист і безпека дитини. - Право дитини на освіту. - Право дитини на здоров`я - Індивідуальність дитини - Уразливе становище Повертаючись до обставин цієї справи, суд виходить з того, що спір виник щодо малолітнього [PERSON] , якому виповнилося 8 років, тобто суть спору стосується місця його проживання протягом наступних 6 років (оскільки відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самостійно). Погляди [PERSON] . Відповідно до частини першою та другою статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання. Таким чином, з досягненням віку 10 років у дитини з`являється право не тільки бути вислуханою і почутою, але й право брати активну участь у вирішенні своєї долі, зокрема, у визначенні місця проживання. Лише в разі збігу волі трьох учасників переговорного процесу - матері, батька, дитини можна досягти миру і згоди. Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) (далі - Конвенція) згідно з якою держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. В судовому засіданні [PERSON] пояснив, що пам`ятає як жив з мамою, а потім почав жити з батьком та бабусею. Потім вони переїхали жити до т. [PERSON] та він змінив школу. З т. [PERSON] у нього скалися непогані стосунки. Вона займається його вихованням, купляє одяг та вони разом роблять уроки. Також у нього добрі стосунки з її дітьми [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які також допомагають йому робити уроки та водять до школи. Також вказав на те, що нова школа йому подобається більше, оскільки в ній більше друзів. З батьком у нього гарні стосунки, він проводить з ним багато часу, купляє іграшки. Однак на жаль, він часто їздить на роботу до м.Києва, де працює будівельником. Що стосується матері, то він періодично її відвідує, зокрема, був в період карантину. Хотів би її відвідувати частіше, однак, тато не дозволяє, оскільки вказує на те, що там він нічого не робить. В свою чергу за 2 роки мати 4 рази приїжджала до нього. Вважає, що т. [PERSON] та матір до нього відносяться однаково. Обираючи між батьками просить визначити проживання з батьком, який, на його думку, краще ним опікується. Збереження сімейного оточення і підтримання відносин З огляду на те, що розлучення з батьками має тяжкий вплив на дитину, воно повинно проводитися лише в крайньому випадку, наприклад, коли існує небезпека неминучого заподіяння дитині шкоди. Матеріальні труднощі не можуть служити виправданням для розлучення дитини зі своїми батьками. Завдання збереження сімейного оточення охоплює також і збереження зв`язків дитини в більш широкому сенсі. Йдеться про зв`язки з членами розширеної сім`ї, такими як бабусі і дідусі, дядьки / тітки, а також з друзями, школою і більш широким оточенням (61,65, 67, 70 Зауважень). Встановлено, що з липня 2019 року по цей час [PERSON] проживає з батьком. За цей період вони протягом 6 місяців проживали в бабусі, а [PERSON] відвідував Войнихівську загальноосвітню шкоду І-ІІІ ступенів Засульської сільської ради. З січня 2020 року [PERSON] разом із сином, [PERSON] , проживають однією сім`єю з [PERSON] та її трьома дітьми в с.Лука. З того часу [PERSON] пішов до Березотіцької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів (а.с.68). Відповідно до довідки-характеристики [PERSON] від 23.04.2021 року № 18-4/16/30, виданої виконкомом ЛМР та керівником ТОВ «АТБ-маркет» остання працює продавцем в ТОВ «АТБ-Маркет». Виховує трьох дітей та [PERSON] , є доброю та люблячою мамою, в повному обсязі виконує материнські обов`язки. Зарекомендувала себе позитивно, як відповідальний та сумлінний працівник, дисциплінарних скарг не мала. За характером спокійна та врівноважена. В колективі користується повагою, має позитивні відгуки (а.с.73, 74). В судовому засіданні [PERSON] підтвердив те, що з т. [PERSON] та її дітьми у нього склалися доброзичливі стосунки. Відповідно до характеристики директора Березотіцької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів від 18.03.2021 року № 01-20/60 [PERSON] підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. В судовому засіданні [PERSON] підтвердив, що має багато друзів в новій школі. В свою чергу встановлено, що [PERSON] проживає в іншому населеному пункті - с.Войниха. Як зазначено вище [PERSON] періодично відвідував матір за місцем її проживання. Відповідно до довідки про склад сім`ї 05.11.2020 року виконкому Засульської сільської ради Лубенського району до складу її сім`ї входять: [PERSON] (мати), [PERSON] (брат), [PERSON] (вітчим) (а.с.14). З пояснень [PERSON] під час перебування за місцем проживання матері [PERSON] та [PERSON] ним не займалися. Однак, до нього увагу проявляв дядько [PERSON] . Піклування, захист і безпека дитини. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду повідомила, що є сусідкою [PERSON] і [PERSON] зазначені особи живуть однією сім`єю та мають гарні стосунки. [PERSON] доглянутий. Співмешканці опікуються його здоров`ям. [PERSON] . [PERSON] називає матір`ю. Про рідну матір не згадує. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду повідомила, що є рідною сестрою [PERSON] . Вказала, що [PERSON] самовільно забрав [PERSON] . В розмові з нею вказав, що хоче жити з мамою і що в новій сім`ї на нього не звертають увагу. Відповідно до характеристик [PERSON] від 29.04.2021 року № 18-4/31, виданої виконкомом ЛМР та директором ТОВ «Грейд-плюс», останній ніяких скарг від жителів села, проявів аморальних явищ не має. Ввічливий, добрий, працьовитий, із сусідами перебуває в дружніх стосунках. Спиртними напоями не зловживає. На роботі проявив себе старанний, дисциплінований, уважний працівник. Також встановлено, що з 19.03.2021 року [PERSON] працював оператором автоматичних та напівавтоматичних ліній ТОВ «Грейд-плюс», а наразі працює в м.Києві будівельником. Рідних відвідує по кілька днів на тиждень. Відповідно до характеристик [PERSON] , виданої виконкомом Засульської сільської ради Лубенського району та ФОП [PERSON] , остання має спокійний, урівноважений характер. У відносинах з сусідами, односельцями не конфліктує, завжди готова прийти на допомогу. Працює у неї на посаді кухаря та отримує заробітну плату - 6200 грн на місяць (а.с.13, 88) Відповідно до пояснювальної записки щодо участі батьків у вихованні [PERSON] від 17.03.2021 року № 01-03/55, виданої Войнихівською ЗОШ І-ІІІ ступенів, навчанням та вихованням хлопчинка опікувався батько: приходив до школи, телефонував, цікавився проблемами сина або шляхами їх вирішення. В період його відсутності хлопчиком опікувалася рідна сестра батька, яка проживала з ними. Мати проявляла інтерес до сина епізодично, в переважній більшості після звернення класного керівника (а.с.67). Відповідно до акту директора Березотіцької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів від 05.05.2021 року № 01-20/90 [PERSON] цікавиться навчанням та поведінкою сина, приділяє належну увагу його вихованню, систематично спілкується з керівником. Мати учня інтересу до шкільного життя сина не виявляє, не цікавиться дитиною, її успіхами, досягненнями, станом здоров`я, контакту із школою не підтримує (а.с.56). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 29.04.2021 року, затвердженого начальником служби у справах дітей виконкому ЛМР умови проживання за адресою: [ADDRESS] - задовільні: в будинку тепло, прибрано, кімнати умебльовані, відповідно до потреб родини, в наявності необхідна побутова техніка. Продукти харчування в достатній кількості. У [PERSON] є окреме спальне місце для навчання, розвитку та дозвілля. Одяг та взуття відповідає віку та сезону. Хлопчик забезпечений шкільним приладдям та іграшками (а.с. 49). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї від 22.12.2020 року. Затвердженого директором КЗ «Центр надання соціальних послуг Засульської сільської ради» будинок, в якому проживає матір, за адресою: [ADDRESS] , газифікований, опалення газом та дровами. В кімнатах чисто, тепло, прибрано. Запас продуктів харчування достойний. Продукти в основному придбавають батьки. Для дитини є окреме ліжко, стіл, шафа з одягом. Облаштоване місце для навчання. Окремої кімнати немає (а.с.15) Право дитини на освіту. Освіта - це не тільки інвестиції в майбутнє, але і можливість для діяльності, яка приносить радість, виховання поваги, широкого залучення і реалізації прагнень. Задоволення цих потреб і підвищення відповідальності дітей за подолання будь-яких чинників, що психологічно стримують, відповідає їх найкращим інтересам (текст Зауважень). Встановлено, що з вересня 2019 року [PERSON] відвідував Войнихівську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів. Однак з 2020 року [PERSON] навчається в Березотіцькій ЗОШ І-ІІІ ступенів (а.с.70). З характеристик, виданих навчальними закладами слід дійти висновку, що під час навчання в Войнихівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів [PERSON] демонстрував низьку працездатність, швидко стомлювався, у нього була відсутня допитливість та цікавість до навчання. В свою чергу в Березотіцькій ЗОШ І-ІІІ ступенів відмічається достатня успішність на предметах. [PERSON] проявляє активність на уроці, реагує на вимоги вчителя (а.с.51, 55). В судовому засіданні [PERSON] підтвердив прагнення залишитися в Березотіцькій ЗОШ І-ІІІ ступенів. Право дитини на здоров`я Право дитини на здоров`я (стаття 24) і його стан здоров`я є ключовими факторами при оцінці якнайкращих інтересів дитини. Стан здоров`я дитини і наявні можливості для лікування можуть також враховуватися при оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини в зв`язку з прийняттям значущих рішень і з інших питань(п.п.77, 78). Встановлено, що [PERSON] з 2020 року тричі на рік з метою лікування відвідує відділення пульмонології. Поїздки з дитиною здійснює батько, що не заперечується [PERSON] . Відомості про індивідуальність дитини (інвалідності, приналежності до того чи іншого меншини, до числа біженців або прохачів притулку, жертв зловживань, безпритульності та інше) або ж її уразливе становище (стать, сексуальна орієнтація, національність, релігійні переконання, культурна самобутність, особисті якості), які б могли істотно вплинути на результати розгляду справи, суду не надано. Оцінюючи наведені докази у справі, суд приходить до висновку, що в найкращих інтересах [PERSON] є визначення місця його проживання з батьком. Перш за все, суд зазначає, що батько та мати мають позитивні характеристики з місця проживання та місця роботи. При цьому аналіз матеріалів справи вказує на те, що вони можуть забезпечити [PERSON] приблизно рівні умови проживання. Суд відхиляє доводи представника [PERSON] відносно того, що [PERSON] проживає в будинку [PERSON] , з якою проживає однією сім`єю, а тому існують ризики втрати права на житло [PERSON] . Судом встановлено, що сторони у справі не є власниками житлових приміщень, в яких вони проживають. [PERSON] проживає в будинку батьків, [PERSON] з [PERSON] - в будинку [PERSON] , з якою проживає однією сім`єю (а.с.14, 52, 53, 68). Оцінити перспективи подальшого проживання [PERSON] та [PERSON] в їхніх оселях не видається можливим, однак можливість втрати житла [PERSON] ґрунтується виключно на припущеннях представника [PERSON] . При цьому суд враховує той факт, що [PERSON] вже протягом 2 років проживає в будинку [PERSON] та аналізуючи інші докази у справі, приходить до висновку про відсутність обґрунтованих ризиків погіршення житлових умов [PERSON] у найближчі 6 років. Також суд відхиляє посилання представника [PERSON] на недопустимість таких доказів у справі, як актів обстеження житлово-побутових умов. Такі заперечення не містять достатніх обґрунтувань. Разом із тим, суд виділяє активну участь батька в усіх сферах життя [PERSON] . Так, протягом двох років після фактичного припинення спільного проживання [PERSON] за добровільною згодою сторін проживає з батьком, який взяв на себе основну роль у фізичному і духовному розвитку дитини, її навчанні, підготовці до самостійного життя, зокрема: забезпеченні необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, створенням умови для отримання нею освіти. За цей період мати лише епізодично брала участь у житті [PERSON] у формі побачень та нетривалого спільного проживання. Інші обов`язки були перекладені на чоловіка, що підтверджується довідками зі школи (в тому рахунку і школи за місцем проживання матері), документами щодо лікування дитини. Такі обставини не заперечувала і сама мати в судовому засіданні. При цьому суд відхиляє посилання [PERSON] на те, що вона проти її волі була усунута від можливості піклуватися про [PERSON] , оскільки в січні 2020 року [PERSON] самовільно забрав дитину і виїхав до іншого населеного пункту. Перш за все судом встановлено, що в липні 2019 року [PERSON] разом із сином, [PERSON] , за спільною згодою сторін переїхали проживати до матері [PERSON] в с.Войниха Лубенського району Полтавської області. Таким чином, проживання сина з батьком після припинення фактичних шлюбних відносин було добровільно погоджене сторонами. Після того, як в січні 2020 року [PERSON] разом із сином, [PERSON] , змінили місце проживання та переїхали в с.Лука [PERSON] дійсно зверталася до Лубенського ВП. Листом Лубенського ВП від 10.02.2020 року № 1235/115/117/04-2020 їй повідомили, що подія не містить ознак кримінального та адміністративного правопорушення, а спір між батьками щодо місця проживання дитини повинен вирішуватися в судовому порядку. Однак, в матеріалах справи відсутні докази того, що отримавши таку відповідь Лубенського ВП, [PERSON] одразу ж вжила заходи щодо звернення до органів опіки та піклування або ж суду. Навпаки встановлено, що в квітні-травні 2020 року та в липні 2020 року, на день народження матері, батько добровільно привозив [PERSON] до матері, після чого без зауважень матері забирав його до місця свого проживання. Наведене свідчить про те, що питання зміни місця проживання [PERSON] в іншу місцевість дійсно викликало спір між сторонами, однак в наступному він добровільно був вирішений на користь проживання сина з батьком в с.Лука. Версія щодо самовільного відібрання дитини спростувала в судовому засіданні і сама позивач, яка визнала, що основною причиною проживання [PERSON] з батьком протягом двох років була відсутність у неї постійної роботи та відповідно коштів для утримання дитини, які однак були у батька дитини. Таким чином, слід дійти висновку, що саме батько за взаємною згодою сторін протягом тривалого часу здійснює основне піклування дитиною, що вказує на те, що в інтересах дитини продовження проживання саме з батьком. Своїм завданням у цій справі суд вбачає і збереження сімейного оточення [PERSON] в широкому сенсі. Так, з січня 2020 року [PERSON] проживає в [ADDRESS] з батьком, [PERSON] та трьома її дітьми. Між членами сімей виникли доброзичливі стосунки. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , її троє дітей ідентифікують себе як члени однієї сім`ї. При цьому матеріали справи свідчать про те, що в місці проживання батька у [PERSON] сформувалося соціальне оточення з друзів зі школи. Натомість за місцем проживання [PERSON] , крім самої матері, у [PERSON] відсутні міцні соціальні зв`язки. З допиту [PERSON] судом встановлено, що за час проживання у матері баба, дід не проявляли до нього достатньої уваги, а увагу проявляв лише дядько. Таким чином, на думку суду, саме в [ADDRESS] , у [PERSON] проживає більша частина його сімейного оточення в широкому сенсі. Шкода, яка може бути завдана [PERSON] внаслідок його чергового переїзду за місцем проживання матері в с.Войниха Лубенського району Полтавської області, істотно переважає переваги від такого переїзду. Суттєвим при розгляді цієї справи є питання реалізації [PERSON] права на освіту. Так, матеріали справи свідчать про те, що саме в Березотіцькій ЗОШ І-ІІІ ступенів у нього покращилася успішність на предметах. [PERSON] почав проявляти активність на уроці, реагувати на вимоги вчителя та має значну кількість друзів. Таким чином, в інтересах [PERSON] є продовження навчання саме в цьому навчальному закладі, який знаходиться за місцем проживання батька. При цьому суд враховує думку і самого [PERSON] , який в своїх поясненнях однозначно виявив бажання проживати з батьком за місцем його проживання. Суд переконався в тому, що [PERSON] , враховуючи вік і зрілість, здатен обґрунтовано висловлювати свої погляди. Також суд враховує висновок служби у справах дітей Лубенської районної адміністрації, за яким місце проживання дитини слід визначити з батьком. В матеріалах справи наявні письмові пояснення представника служби у справах дітей Лубенської районної адміністрації, поданої до оформлення висновку, з протилежною думкою. Однак, оцінюючи ці документи, суд надає перевагу висновку, якому передував ґрунтовний аналіз ситуації, який є допустимим доказом у справі, а тому переважає думку представника служби. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в найкращих інтересах дитини буде визначити місце проживання з батьком. При цьому суд зазначає, що матір дитини безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку дитини, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, стан її розвитку, незалежно від того з ким дитина буде проживати. Судові витрати, які поніс [PERSON] підлягають стягненню з [PERSON] . На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved