Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на його користь суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 30.12.2007 року в розмірі 9167грн. 44 коп., судові витрати в розмірі 2102 грн. 00 коп.. В обґрунтування позовних вимог, позивач вказує, що 30.12.2007 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 30.12.2007 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 15500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв`язку з невиконанням [PERSON] умов кредитного договору утворилася заборгованість у розмірі 9167,44 грн. Однак, [INFO] позичальник\~ [PERSON] помер,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~смерть від\~24\~листопада 2016\~року.\~ Спадкоємцем за законом після його смерті є [PERSON] , оскільки остання проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. На виконання вимог ч. 2\~ст. 1281 ЦК України, 26.01.2019 року позивачем направлена претензія кредитора до Восьмої державної нотаріальної контори. Згідно отриманої відповідіз Восьмої державної нотаріальної контори,претензію кредитора переслало до Дванадцятої нотаріальної державної контори. 30.09.2019 року до спадкоємця, [PERSON] , було направлено лист претензія, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій виконано не було. Позивач вважає, що відповідач прийняв спадщину, до складу якої, у тому числі, входять кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч. 3ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені законодавством строки.Посилаючись на вказані обставини, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 30.12.2007 року у розмірі 9167,44 грн. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12 травня 2020 року провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31 серпня 2020 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано з територіального підрозділу Центру надання адміністративних послуг Немишлянського району довідку про склад сімї та реєстрацію осіб за адресою: [ADDRESS] станом на дату смерті [PERSON] , а саме 22.11.2016 року. Витребувано з Дванадцятої державної нотаріальної контори належним чином засвідчені матеріали спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Представник позивача разом з позовом надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до положень ч. 11\~ст. 128 ЦПК України, а також з урахуванням постанови Верховного Суду від 27.03.2019 року (у справі №201/6092/17, провадження №61-48215св18), відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст.ст. 280,287,288 ЦПК України\~- заочно. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України\~суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Як встановлено з матеріалів справи, 30.12.2007 року відповідач підписав анкету-позичальника і отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Матеріали справи свідчать про те, що між ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] , 30.12.2007 року був укладений кредитний договір № б/н, що складається із заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку. За умовами договору [PERSON] отримав кредит в розмірі 510 грн. строком на 6 місяців (строк з 30.12.2007 року по 29.06.2008 року включно) у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків у розмірі 1,0% на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 6,89 грн. та единоразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 58,00 грн. в обмін на зобов`язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в Заяві та Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) строки. Як вбачається з Довідки наданої позивачем, відповідачу було надано кредитні картки, а саме: дата відкриття 30.12.2007 року, термін дії 10/09, остання дата відкриття 16.07.2015 року, термін дії 07/19. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на [PERSON] вбачається, що 11.04.2013 року кредитний ліміт збільшено до 15500 грн. Позичальник [PERSON] [INFO] помер. Сума заборгованості за кредитом станом на 10.11.2019 року складає 9167,44 грн., з яких: 9167,44 грн.заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 9167,44 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту. Вказана заборгованість не сплачена. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). При цьому за правилами ч. 1 ст. 608 ЦК Українизобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Частою 1 ст. 1281 ЦК Українипередбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. За вимогами частин другої та третьої цієї статті, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою та третьою цієї статті, позбавляються права вимоги (ч. 4 ст. 1281 ЦК України). Відповідно до положеньстатті 1282 ЦК Україниспадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбаченихст. 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Таким чином, при вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 332/2936/16-ц (провадження № 61-9193св18), у постанові від17 липня 2019 року у справі № 562/2411/16-ц (провадження № 61-34931св18),у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № 306/486/17 (провадження № 61-34520св18). Відповідно до ч.4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно листа Департаменту адміністративних послуг та споживчого ринку Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області від 25.09.2020 року, зазначено, що дана установа не є розпорядником щодо надання довідки про склад сімї та реєстрацію осіб за адресою: [ADDRESS] , оскільки реєстр територіальної громади м. Харкова автоматизована база даних, призначена для зберігання, обробки, використання визначеної Законом інформації, що створюється, ведеться та адмініструється органом реєстрації для обліку осіб, які проживають на території міста Харкова, розпорядником якої є Департамент реєстрації Харківської міської ради. Відповідно до копії спадкової справи № 982/2016, заведеної Дванадцятою Харківською державною нотаріальною конторою на майно [PERSON] , що помер [INFO] , [INFO] [PERSON] (син спадкодавця) та [INFO] [PERSON] (донька спадкодавця) подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї та прописку від 18 серпня 2017 року, яка міститься в спадковій справі, зазначено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , з відміткою про виписку 29.12.2016 року, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з матеріалів спадкової справи АТ КБ «ПриватБанк», дізнавшись про смерть позичальника, 23.06.2017 року направив до Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори претензію кредитора з проханням повідомити спадкоємців про наявність заборгованості спадкодавця перед банком у розмірі 9266,39 грн. та включити ці вимоги до спадкової маси. Згідно відповіді № 1936/02-14 від 23.06.2017 року завідувача Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори Хвисун О.В. повідомила, що претензія кредитора до спадкоємців [PERSON] , померлого [INFO] , прийнята, зареєстрована по книзі обліку і реєстрації спадкових прав за № 1102, та додано до заведеної спадкової справи № 982/2016. Свідоцтво про право на спадщину спадкоємцям ще не видавалося. Крім того, спадкова справа містить претензію кредитора від 29.12.2018 року, яка була направлена АТ КБ «ПриватБанк» до Восьмої Харківської нотаріальної контори з проханням повідомити спадкоємців про наявність заборгованості спадкодавця перед банком у розмірі 9167,44 грн. та включити ці вимоги до спадкової маси, зареєстрована 31 січня 2019 року по книзі обліку та реєстрації спадкових справ. Відповідно до\~відповіді Завідувача\~Восьмої Харківської\~нотаріальної контори\~ Лакіза\~І.В.,\~зазначено,\~що дана\~претензія кредитора\~надійшла до нотаріальної контори 28.01.2019 року та зареєстрована у журналі реєстрації вхідних документів за № 132/02/14, до спадкоємців [PERSON] , померлого [INFO] , пересилається за територіальністю по місцю заведення та зберігання спадкової справи Дванадцятої Харківської нотаріальної контори (спадкова справа № 982/2016). Згідно ч.1\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.3ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу(шість місяців від дня відкриття спадщини) він не заявив про відмову від неї. З наданих позивачем копії паспорта [PERSON] , виданого Фрунзенським РВХМУ УМВС України в Харківській області 02.09.2003 року, вбачається, що місцем реєстрації її проживання зазначена адреса: [ADDRESS] . У зв`язку із чим АТ КБ «Приватбанк» відповідно до вимог ч.2ст. 1281 ЦК України\~пред`явив вимоги до спадкоємця [PERSON] , надіславши відповідачу [PERSON] лист-претензію від 12.09.2019 року на суму 9167,44 грн., однак до теперішнього часу заборгованість за кредитним договором не погашена. Між тим реєстрація боржника [PERSON] та відповідача [PERSON] за однією адресою не є безумовною підставою для висновку про обов`язок відповідача задовольнити вимоги кредитора без з`ясування наявності інших спадкоємців після смерті [PERSON] , які прийняли спадщину після нього. Разом з тим, паспорт спадкодавця [PERSON] , вбачається, містить відмітку про наявність двох дітей: [PERSON] та [PERSON] . Також позивачем не надано до суду доказів наявності, об`єму та вартості спадкового майна після смерті позичальника [PERSON] , між тим відповідно до вимог\~ст.\~1282\~ЦК України задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись лише у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. Згідно\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст.1218, ч. 3 ст.1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця. Оскільки боржник помер, то відповідати перед АТ КБ "Приватбанк" на підставі ст.ст.\~1281,\~1282ЦК України\~за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Аналогічні роз`яснення надані в абз.2 пункту 32 Постанови Пленуму "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення ст.1282ЦК України\~спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Коло спадкоємців за законом, черговість спадкування ними визначена ст. ст.1258, 1261-1255 ЦК України. Згідно ч.1 , ч.2 ст.1258ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За ст. ст.\~1261,\~1263,\~1264,\~1265ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом переконливості своїх вимог є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом . Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (частина 6\~статті 81ЦПК України\~). Відповідно до ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, позивач, АТ КБ "Приватбанк", зобов`язаний довести, що саме відповідач [PERSON] є спадкоємцем померлого [PERSON] , прийняла після нього спадщину, а вартість майна, прийнятого спадкоємцем у спадщину, є такою що відповідає сумі боргу або перевищує її. Крім того при розгляді справи у суді, позивач зазначає, що спадкоємцем [PERSON] у порядку ч.3ст. 1268 ЦК України, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідач [PERSON] . На підтвердження даної обставини позивач посилається на копію паспорта позичальника та відповідача, де зазначено одну й ту саму адресу зареєстрованого місця проживання. Обґрунтовуючи позовні вимоги обов`язком спадкоємця сплатити заборгованість в межах вартості спадкового майна, АТ КБ «ПриватБанк» не зазначив та не надав жодного доказу про наявність у спадкодавця на праві власності за життя будь-якого рухомого/нерухомого майна та щодо його вартості. При цьому позивач не заявляв суду відповідних клопотань про витребування відомостей щодо наявності у спадкодавця будь-якого рухомого/нерухомого майна та його вартості. Окрім того зі змісту дослідженої у судовому засіданні спадкової справи вбачається, що позивачем не вірно було визначено коло спадкоємців, які залучені до участі у справі, адже спадкоємцями померлого [PERSON] , які звернулись із заявами про прийняття спадщини є син [PERSON] та донька [PERSON] , при цьому позивач вимоги висунув тільки до [PERSON] . Також, не надано позивачем і відомостей про існування перешкод для отримання банком доказів про коло спадкоємців та обсягу отриманого ними у спадщину майна. Проте, судом встановлено, що в матеріалах спадкової справи міститься відповідь з філії - Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» від 28.01.2017 року, в якій зазначено, що на ім`я [PERSON] , 1954 року народження, в ТВБВ № 10020/2029 м. Харкова даної установи в 1997 році відкрито компенсаційні рахунки: № [NUMBER] сума залишку становить 2414,35 грн., заповідальне розпорядження відсутнє, та № 9155/16687 сума залишку становить 2043,67 грн.заповідальне розпорядження відсутнє. Також, з відповіді ПАТ КБ «ПриватБанк», вбачається, що на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] у ПАТ КБ «ПриватБанк» відкритий депозитний рахунок № [NUMBER] , дата відкриття 05-12-2013 року, залишок суми становить 806 грн., заповідальне розпорядження відсутнє. Крім того, зазначено про наявність карти № [NUMBER] , дата відкриття 16-03-2013 року, залишок суми становить - 6264,18 грн. заповідальне розпорядження відсутнє. Однак [PERSON] не оформляла спадщину на майнові права, які належали спадкодавцю, тобто на день ухвалення рішення суду, ніякі свідоцтва про право на спадщину видані не були, тому суд позбавлений можливості визначити вартість спадкового майна і розмір заборгованості за кредитним договором, який підлягає стягненню з відповідача. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, з принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Згідно ст.ст.\~12,\~13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Клопотання про уточнення позивних вимог чи уточнення складу відповідачів, позивачем не заявлено, оскільки його представник в судові засідання не з`являвся та подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заявляючи таке клопотання про розгляд справи за його відсутності особа усвідомлює, погоджується та несе ризики неможливості вчасно відреагувати на обставини, які будуть з`ясовані в ході проведення судового засідання, надати відповідні пояснення та додаткові докази або ж заявити клопотання. Отже, наведеним вище спростовуються доводи позивача про те, що відповідач прийняв спадщину боржника, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому він має відповідати перед кредитором. Крім того, докази щодо наявності грошових коштів на рахунках банків, які є спадковою масою, в межах якого має відповідати спадкоємець та за рахунок якого можливо задовольнити вимоги банку,складають загальний розмірі 5262,02 грн., що є меншою сумою, аніж заявлені вимоги позивача. Враховуючи вище\~викладені обставини,\~суд приходить\~до висновку,\~що в\~даному випадку відсутні правові підстави для задоволення позову, а тому суд відмовляє в його задоволенні в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України. Оскільки позов про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягає, не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення на його користь сплаченого судового збору в сумі 2102 грн.

Outcome: dismissed