Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

Позивач АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.12.2014 [PERSON] звернулася до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н, відповідно до якої відповідач отримала кредит у розмірі 1740 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком. Пунктом 1.1.3.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку. На підставі 1.1.5.2 Договору, неотримання або несвоєчасне отримання клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє клієнта від виконання його зобов`язань за даним договором. Згідно п.п.1.1.6.1, 1.1.6.2 Договору зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісяця в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів зв`язку. Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг відповідач при укладанні договору про надання банківських послуг дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Позивач зобов`язання за даним договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами договору. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також інших витрат відповідно до умов договору. У зв`язку із порушенням умов договору станом на 28.11.2018 за відповідачем наявна заборгованість за картковим рахунком в сумі 14225,27 грн., яка складається з наступного: 1056,70 грн тіло кредиту; 6039,54 грн нараховано відсотків за користування кредитом; 5975,45 грн нараховано пені; 500,00 грн штраф (фіксована частина); 653,58 грн штраф (процентна складова). Просить стягнути з [PERSON] вказану суму, а також судові витрати у розмірі 1762 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, представник відповідача направив до суду заяву про розгляд справи без його та [PERSON] участі. У задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до п. 1 ч. 2 вказаної статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частини 1, 2 ст. 14 ЦК України передбачає, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. На обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 22.12.2014 [PERSON] звернулася до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву № б/н, відповідно до якої отримала кредит у розмірі 1740 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, на підтвердження чого надало суду копію вказаної анкети-заяви (а.с. 8). Позивач вказує, що відповідач належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання, не вносила щомісячні платежі згідно з умовами договору, внаслідок чого за нею утворилася заборгованість. На підтвердження наявності за відповідачем заборгованості позивачем надано суду розрахунок заборгованості за договором № б/г від 22.12.2014, відповідно до якого заборгованість розраховувалася з 01.06.2015 по 28.11.2018 та в сумі становить 14225,27 грн (а.с.6-7). Згідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною другою статті 1050\~ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом статей 525, 526\~ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Проте, з матеріалів справи судом встановлено, що рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області № 544/409/19 від 26.04.2019 договір № б/н від 22.12.2014 про надання [PERSON] кредиту у розмірі 1740 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку визнано неукладеним (а.с.61-63). Рішення набрало законної сили 17.09.2019. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Факт неукладення між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] кредитного договору, на підставі якого позивач просив стягти заборгованість із відповідача, встановлено судовим рішенням у цивільній справі, у якій брали участь зазначені сторони. Отже ця обставина має преюдиціальне значення для даної справи, тобто вона вважається встановленою, такою, що не потребує нового доведення. Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За фактом неукладеності договору у сторін не виникає жодних цивільних прав та обов`язків. Тому вимоги АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з [PERSON] на підставі статей 526, 629, 1054\~ЦК України заборгованості за кредитним договором, який є неукладеним, не підлягають задоволенню. Разом із цим, загальні положення про повернення майна у зв`язку з його набуттям, збереженням без достатньої правової підстави визначені статтями 1212, 1213 ЦК України. З цих підстав банком позов не заявлявся. Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду № 316/3022/14-ц від 23 січня 2018 року. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позовних вимог позивача відсутні. У зв`язку з відмовою в позові, на підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed