Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] обґрунтовуючи його тим, що вона та відповідач з 22 березня 2006 року перебувають у шлюбі, про що в Книзі реєстрації шлюбів Відділу реєстрації актів цивільного стану по м. Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 38. У шлюбі мають двох спільних малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] У 2013 році, під час перебування у шлюбі, вони придбали легковий автомобіль Fiat Doblo, 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. А в 2014 році, у шлюбі ними був придбаний мотоблок Зірка GT76D02. На даний час вони з чоловіком не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна, зокрема зазначеного автомобіля та мотоблока. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі суди мають застосовувати положення ч.ч.4,5 ст.71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. На підставі звіту про оцінку №16-03-11 від 09 березня 2016 року, зробленого ТОВ «С-Тиматика», вартість об'єкту оцінки для автомобіля Fiat Doblo, 2013 року випуску складає 381 408 грн. Вартість об'єкту оцінки для мотоблоку Зірка GT76D02, 2014 року випуску складає 11651 грн. Таким чином, загальна вартість об'єктів спільного майна, на підставі звіту про оцінку, з урахуванням округлення складає 393 059 грн. Просить здійснити поділ їх спільного з відповідачем майна; Стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], уродженця смт. Хотимськ Могильовської області Республіки Білорусь на її користь грошову компенсацію, що становить 1/2 вартості легкового автомобіля Fiat Doblo, 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та 1/2 вартості мотоблоку Зірка GT76D02, 2014 року випуску, у розмірі 196529 гривень, згідно загальної вартості, встановленої звітом про оцінку № 16-03-1 1 від 09.03.2016. До початку відкритого судового засідання позивач надала уточнення в який зазначила, що в провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа №191/1690/16-ц за її позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та стягнення з Відповідача [PERSON] на її користь грошової компенсації, що становить 1/2 вартості легкового автомобіля Fiat Doblo, 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та 1/2 вартості мотоблоку Зірка GT76D02, 2014 року випуску, у розмірі 196529 гривень, згідно загальної вартості, встановленої звітом про оцінку №16-03-11 від 09.03.2016. Відповідно до ст.70 ч.З СК України, частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. В зв'язку з тим, що з нею залишаються проживати двоє неповнолітніх дітей, а відповідач офіційно оформлений на мінімальну зарплату і сума стягуваних з нього аліментів є недостатньою для повного матеріального їх забезпечення, вважає за необхідне уточнити свої позовні вимоги та стягнути з відповідача [PERSON] на її користь грошову компенсацію, що становить 2/3 вартості легкового автомобіля Fiat Doblo, 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та 2/3 вартості мотоблоку Зірка ОТ76Б02, 2014 року випуску, у розмірі 262039 гривень. До початку відкритого судового засідання позивач надала уточнення в який зазначила, що в зв'язку з тим, що до початку розгляду справи нею було сплачено відповідачу вартість 1/2 частки легкового автомобіля Fiat Doblo, 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та вартість 1/2 частки мотоблоку у розмірі 196530 гривень, вважає за необхідне уточнити свої позовні вимоги та залишити у моїй власності легковий автомобіль Fiat Doblo, 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та мотоблок Зірка GT76D02, 2014 року випуску, загальна вартість яких складає 393059 гривень. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, підтримала першу уточнену позовну вимогу в частині стягнення з відповідача 2/3 вартості автомобіля Fiat Doblo, 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та 2/3 вартості мотоблоку Зірка ОТ76Б02, 2014 року випуску, у розмірі 262039 гривень. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та просив залишити у його власності автомобіль Fiat Doblo, 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], а мотоблок Зірка ОТ76Б02, 2014 року віддати позивачу, оскільки автомобіль є єдиним джерелом його заробітку та дітям він допомагав матеріально та буде допомагати. Також зазначив, що його щомісячний дохід складає 3000,00 грн. на місяць і сплатити суму грошових коштів, які просить позивач, він не взмозі, може платити щомісячно по 2000,00 грн. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, встановив наступне. Матеріалами справи підтверджується та не заперечувалось сторонами, що вони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22 березня 2006 року та мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] року народження.[INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22 березня 2006 року. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль Fiat Doblo, 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] 28.08.2013 року зареєстрований за [PERSON]. Відповідно до звіту про оцінку колісного транспортного засобу легкового автомобіля Fiat Doblo, 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та мотоблоку Зірка ОТ76Б02, 2014 року, ринкова вартість КТЗ з урахуванням обмежувальних умов і зроблених допущень склала 393059 грн., без урахування ПДВ. Згідно ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" ; земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. У відповідності до ч. 1, ч. 2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст.61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно зі ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім"ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім"ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Згідно ч.1 ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до звіту про оцінку колісного транспортного засобу станом на 04 березня 2016 року, виконаного ТОВ "С-Тиматика" ринокова вартість транспортного засобу, автомобіля Fiat Doblo, 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та мотоблоку Зірка ОТ76Б02, 2014 року становить 393059 грн. В судових засіданнях було встановлено та не заперечувалося сторонами, що спірний автомобіль Fiat Doblo, 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та мотоблок Зірка ОТ76Б02, 2014 року є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, так як був придбаний відповідачем за спільні кошти подружжя. Враховуючи те, що сторони не дійшли згоди щодо вирішення питання компенсації автомобіля і відповідачем не було внесено на депозитний рахунок суду ані 2/3 частини його вартості, ані будь-якої іншої суми, суд вважає за необхідне визнати ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишити майно у їх спільній частковій власності. Пунктом 25 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" передбачено, що вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4,5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Позивачка просить поділити спірний автомобіль між нею та відповідачем, залишивши вказаний автомобіль у власності відповідача та стягнувши на її користь грошові кошти у розмірі 263039,00 грн., що становить 2/3 вартості автомобіля та мотоблоку, тобто фактично вона просить стягнути на її користь компенсацію замість своєї частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль. Так, частинами 4,5 ст.71 СК України передбачено, що присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. З матеріалів справи вбачається, що сторони вимагають поділу спільного сумісного майна подружжя- транспортного засобу та мотоблоку, при цьому ними не досягнуто згоди стосовно поділу рухомого майна, питання щодо компенсації вартості майна сторонами не узгоджено. Крім того, жоден із сторін, не вносив на депозитний рахунок компенсацію вартості 2/3 частини спірного майна. Так, при стягненні грошової компенсації на користь позивачки без внесення на депозитний рахунок суду буде порушено право власності позивачки, оскільки відповідач підтверджували в судових засіданнях, що відповідач не має можливості платити грошові кошти в сумі 262039,00 грн. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вартість майна, що підлягає поділу визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Згідно ч.1,3 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1.2, ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 60 ч.1 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов"язана довесити ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З огляду на вищевикладене, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги , встановленою та приходить до висновку, що позовні вимоги з урахуванням всіх обставин передбачених ст.ст.70,71 СК України, підлягають частковому задоволенню, тобто суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності за позивачем на 2/3 частини автомобіля Fiat Doblo, 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та мотоблок Зірка ОТ76Б02, 2014 року, а за відповідачем на 1/3 частини автомобіля Fiat Doblo, 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та мотоблок Зірка ОТ76Б02, 2014 року, залишивши автомобіль у їх спільній частковій власності. Частиною 1 ст.88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного, та ст.. ст.. 57, 60, 61, 63, 69, 70, 71, п. п. 22, 25 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", ст.ст. 368,372 ЦК України,

Outcome: partial