Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

[PERSON] звернувся з заявою, в якій просить визнати його усиновлювачем малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , змінивши її прізвище та по батькові, а також записати його батьком у актовому записі про народження дитини. Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що певний час він проживав з [PERSON] , без реєстрації шлюбу, а з жовтня 2020 року перебуває з нею у зареєстрованому шлюбі та ведуть спільне господарство, виховують дитину. До реєстрації шлюбу [PERSON] перебувала у шлюбі (фактичних шлюбних відносинах-проживала однією сім`єю) з [PERSON] . Від даного шлюбу у дружини є дочка [PERSON] , [INFO] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, а малолітню дочку залишено на проживання з матір`ю, яка перебуває на утриманні матері, батько участі у вихованні та утриманні дитини не бере. З моменту спільного проживання з [PERSON] її дочка весь час проживає разом з ними, а тому він вважає її дочкою і має намір усиновити. За час спільного проживання у них склалися гарні стосунки з дитиною, він бере участь у її вихованні та догляді, разом проводять час, грають у ігри, гуляють. Дитина вважає його своїм батьком, зі станом здоров"я дитини ознайомлений . Як мати дитини, так і батько дитини [PERSON] , не заперечили, щоб він усиновив дочку [PERSON] , що підтверджується нотаріально засвідченою згодою, а згідно Висновку органу опіки та піклування про доцільність усиновлення він може бути усиновлювачем [PERSON] 29 червня 2021 року відкрито провадження та прийнято матеріали заяви до розгляду. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, на адресу суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.32). Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. За таких обставин, судова повістка з викликом до суду на 9 год. 15 липня 2021 року вважається такою, що вручена [PERSON] , 09 липня 2021 року з дня поставлення у поштовому відділенні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження. Відтак, його неявка згідно ст. 223 ЦПК УКраїни, не перешкоджає розгляду заяви судом. Заслухавши вступне слово заявника та заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.20,21 Конвенції про права дитини дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення і яка в її власних найкращих інтересах не може залишатись в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надається державою. Одним із проявів піклування про таку дитину є можливість її усиновлення, тобто прийняття усиновлювачем (усиновлювачами) у свою сім`ю усиновлюваної особи на правах доньки чи сина (ст.207 СК України). Відповідно до ст.3, 4, 5, 7 СК України, кожна особа має право на проживання в сім"ї, яка створюється, зокрема, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України. Згідно зі ст.8 Європейської конвенція про усиновлення дітей (ETS N58), компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч.ч.1 - 3 ст.218 СК України щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Європейський суд з прав людини надає особливого значення при вирішенні справ про усиновлення принципу пріоритету інтересів дитини (Рішення у справі «Піні і Бертані і Атрипальді проти Румунії» від 22 червня 2004 року)». Так, в своєму Рішенні від 22 червня 2004 року у справі «Піні і Бертані і Атрипальді проти Румунії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «при вирішенні питання, чи вжили національні органи влади всіх заходів, яких підставно можна було вимагати від них, заради возз"єднання дитини зі своїми батьками, особливе значення має з"ясування того, що відповідає основним інтересам цієї дитини. У справах про усиновлення ще набагато важливішим є забезпечення переваги інтересів дитини над інтересами батьків, адже усиновлення/удочеріння означає «надання сім"ї для дитини, а не надання дитини для сім"ї». У відповідності до ст. 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно ст. 211 СК України, усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті. Встановлено, що заявник [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 2020 року. Після укладення шлюбу подружжя обрало прізвище « [PERSON] » (а.с.7) та з ними проживає малолітня дочка [PERSON] , народжена [INFO] від першого шлюбу [PERSON] , укладеного з [PERSON] (а.с.13,15). А також в них народилася спільна дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.35). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 10 червня 2021 року, подружжя [PERSON] проживають у двохкімнатній квартирі на 4 поверсі 5 поверхового будинку по [ADDRESS] . За результатами обстеження встановлено, що умови проживання сім`ї задовільні, зроблено ремонт, кімнати облаштовані меблями та побутовою технікою. Дитина має окреме спальне місце, шафу для одягу, стіл для навчання, іграшки, забезпечена одягом, взуттям, продуктами. Зберігають традиції та звичаї рідного краю, сім`ї (а.с.14). Як вбачається з висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини [PERSON] , здорова (а.с.9). Згідно висновку про стан здоров`я особи від 18 травня 2021 року, [PERSON] , є здоровим та може бути опікуном (а.с.8). А з довідки Департаменту інформатизації МВС України встановлено, що [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.10). З огляду на положення статей 211, 212 Сімейного кодексу України, суд не вбачає перешкод для визнання [PERSON] усиновлювачем. Так, згідно ст. 219 СК України, усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: 1) невідомі; 2) визнані безвісно відсутніми; 3) визнані недієздатними; 4) позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється; 5) протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу. Усиновлення дитини може бути проведено без згоди повнолітніх батьків, якщо судом буде встановлено, що вони, не проживаючи з дитиною понад шість місяців без поважних причин, не проявляють щодо неї батьківської турботи та піклування, не виховують та не утримують її. Як встановлено судом, дочка [PERSON] народилася [INFO] до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, який був укладений між [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). Так, свідоцтвом про розірвання шлюбу засвідчено, що 08 вересня 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано і після розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно дошлюбне прізвище [PERSON] Таким чином, відомості про батька [PERSON] у актовому записі про народження № 17 [PERSON] , складеному 02 травня 2018 року Болехівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно- західного управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) зазначено на підставі ст. 122 СК УКраїни. Мати дитини [PERSON] в зв"язку з укладанням шлюбу змінила прізвище на [INFO] . Згідно ч. 1 ст 217 СК України, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Заявою від 28 квітня 2021 року посвідченої приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Барабаш Р.С. та зареєстрованої в реєстрі за №491, мати дитини [PERSON] підтверджує свою згоду на усиновлення малолітнього дочки [PERSON] чоловіком [PERSON] (а.с.11). Таку згоду вона підтвердила і в судовому засіданні, вказавши, що рідного батька дитина взагалі не знає, оскільки народилася після розірвання шлюбу і батько жодного разу її не відвідав. Заявник [PERSON] , проживаючи разом з нею, проявляє турботу до дитини, яка кличе його батьком. Також, письмовою заявою від 23 березня 2021 року посвідченої приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Барабаш Р.С. та зареєстрованої в реєстрі за № 342 батько дитини [PERSON] не заперечив, щоб [PERSON] усиновив його дочку [PERSON] (а.с.12). Згідно ст. 218 СК України, для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Як встановлено судом, дитина проживає разом з заявником, називаючи його батьком, і як зазначено у висновку № 1/08.3-04/21 від 14 червня 2021 року, Болехівська міська рада вважає, що усиновлення малолітньої [PERSON] , громадянином України [PERSON] , є доцільним і таким, що відповідає виключно інтересам дитини (а.с.16-18). Із станом здоров`я дитини та правовими наслідками усиновлення [PERSON] ознайомлений. Враховуючи, що заявник являється повнолітньою дієздатною особою, старший за дитину, яку бажає усиновити малолітню дитину, перебуває у шлюбі з матір`ю дитини, яку бажає усиновити, не має перешкод до усиновлення, його стан здоров`я та матеріальне становище, умови проживання, ставлення до виховання дитини, мотиви усиновлення, наявність у подружжя новонародженої дитини [INFO] , суд дійшов висновку про здатність заявника забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини. Отже, в силу статей 211, 213 Сімейного кодексу України, [PERSON] може бути усиновлювачем малолітньої [PERSON] і це буде відповідати інтересам дитини. Відповідно до статті 229 Сімейного кодексу України, особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини ( ст. 231 СК України). З урахуванням викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення вимог заявника в повному обсязі, тобто оголошення [PERSON] усиновлювачем та зміни відомостей про дитину та батька у записі акту про народження дитини . Відповідно до вимог ч.7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати заявнику не відшкодовуються.

Outcome: approved