Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~У зв`язку з тим, що рішенням Рівненського районного суду Рівненської області з відповідача на користь позивачки було стягнуто завдану злочином майнову та моральну шкоду на загальну суму 9500,00 гривень на момент звернення позивачки з даним позовом відповідач не в повній мірі виконав свої зобов`язання перед позивачкою, кошти почав повертати лише з березня 2018 року, що значною мірою порушує її права та законні інтереси, оскільки з моменту прийняття рішення Рівненським районним судом Рівненської області, яким встановлено суми завданих злочином збитків по день подання позову, їх вартість внаслідок інфляційних витрат надто знецінилась, позивачка звернулася з даним позовом до суду і просить стягнути з відповідача заборгованість за несвоєчасне виконання рішення суду, яка складається із 3% річних та інфляційні витрати на загальну суму 14931,66 грн. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила його задоволити, оскільки згідно закону, вона має право на стягнення компенсації за несвоєчасне виконання зобов`язань відповідачем. Пояснила, що спір виник саме з вини відповідача, оскільки він вчинив злочин, якби він не викрав в неї майно, судових справ між ними не було б. Зазначила, що з метою стягнення коштів, вимушена була розшукувати відповідача, який об`явився лише після закінчення строку покарання, а вона лишилася майна. \~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала. Пояснила, що 22 лютого 2012 року відповідач був засуджений, 13 серпня 2012 року рішенням Рівненського районного суду Рівненської області з відповідача на користь позивачки стягнуто 9500,00 гривень майнової та моральної шкоди, 17 лютого 2015 року закінчився строк покарання відповідача, а відшкодував він шкоду лише 29 жовтня 2018 року. Зазначила, що розрахунок проведений пропорційно, тобто за кожен місяць з моменту виникнення зобов`язань і враховуючи постанову Верховного Суду від 16 травня 2018 року. Вважає позов обґрунтованим і просить його задоволити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про слухання справи своєчасно і належним чином. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] , адвокат Ферік Р.М., в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що Верховним Судом узагальнена судова практика по застосуванню ст.625 ЦК України, згідно якої судам слід мати на увазі, що грошові зобов`язання, відповідальність за які встановлена ст.625 ЦК України, передбачають насамперед договірні правовідносини і не застосовується до збитків. Верховний Суд прийшов до висновку, що це подвійна відповідальність і відсотки та інфляційні витрати не повинні нараховуватись. Зазначив також, що відповідач відбував покарання, не мав роботи, тому не міг сплачувати збитки. Після відбуття покарання, працевлаштувався і все відшкодував. Оскільки відшкодування шкоди не є договірними зобов`язаннями, остаточна сума збитків була визначена судом, тому вважає позов безпідставним, в задоволенні якого просить відмовити. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення позивачки, представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що [PERSON] наприкінці вересня 2011 року приблизно о 15-00 годин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи по [ADDRESS] , шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку металевого контейнера вагою 600 кг, який належить [PERSON] , вартістю 1530 гривень, за що вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 22 лютого 2012 року був засуджений до позбавлення волі строком до двох років і шести місяців, що підтверджується вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 22 лютого 2012 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи. \~ \~ \~ \~Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 13 серпня 2012 року позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено повністю, з відповідача на користь позивачки стягнуто 9500,00 гривень, в тому числі 4500,00 гривень - за завдану майнову шкоду та 5000,00 гривень - за завдану моральну шкоду. \~ \~ \~ \~З листа Здолбунівського РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області № 3149 від 06 лютого 2019 року вбачається, що виконавче провадження № 53643246 з примусового виконання виконавчого листа № 1716/1793/2012 від 05 вересня 2012 року, виданого Рівненським районним судом Рівненської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 9500,00 гривень завершене в зв`язку з повним фактичним виконанням рішення, про що державним виконавцем 29 жовтня 2018 року в порядку п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" винесено відповідну постанову. \~ \~ \~ \~Одночасно повідомлено, що згідно матеріалів виконавчого провадження, боржником здійснювалося погашення заборгованості частково з 12 лютого 2018 року по 08 жовтня 2018 року. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.2 ст.509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. \~ \~ \~ \~Отже, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або не грошовим. \~ \~ \~ \~За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). \~ \~ \~ \~Таким чином, у ст.625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. \~ \~ \~ \~Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи ст.625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі. \~ \~ \~ \~Відповідач має грошове зобов`язання перед позивачем, що підтверджує рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 13 серпня 2012 року про стягнення з відповідача на користь позивача 4500 грн. матеріальних збитків та 5000 грн. відшкодування моральної шкоди. \~ \~ \~ \~З огляду на те, що відповідач порушив вказане грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України. А тому відшкодування заподіяної злочином майнової та моральної шкоди є грошовим зобов`язанням, тому наявними є правові підстави для застосування до спірних правовідносин приписів частини другої статті 625 ЦК України. \~ \~ \~ \~Такі висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-113цс14, згідно з якими погодилася Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц. \~ \~ \~ \~Крім того, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц відступила від висновків Верховного Суду України, викладених у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2759цс15, який полягав у тому, що правовідносини, що виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України "Про виконавче провадження", і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України), та висновків викладених у постанові від 2 березня 2016 року у справі № 6-2491цс15, який полягав у тому, що дія статті 625 ЦК України поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду, а частина п`ята статті 11 ЦК України не дає підстав для застосування положень статті 625 ЦК України у разі наявності між сторонами деліктних, а не зобов`язальних правовідносин. \~ \~ \~ \~Згідно ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Аналогічне твердження закріплене і в ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів". \~ \~ \~ \~Тому суд враховує ці висновки при ухваленні рішення в даній справі. \~ \~ \~ \~Суд враховує доводи представника відповідача, який стверджує, що відповідач тривалий час перебував у місцях позбавлення волі і не міг та не мав можливості виконати свої зобов`язання перед позивачкою, проте від часу звільнення з місць позбавлення волі до часу, коли відповідач почав сплачувати грошові кошти за зобов`язанням перед позивачкою пройшло близько трьох років. Це час, протягом якого відповідач уже міг та мав можливість працею заробляти собі на життя і частково сплачувати позивачці борг, проте цього не робив. Доказів того, що відповідач активно працював над пошуками роботи, але через об`єктивні причини такої роботи не знайшов, або через стан здоров`я не міг працювати суду не надано. Більше того, як ствердила позивачка в судовому засіданні і цього не було спростовано стороною відповідача, саме через її наполегливість відповідач став сплачувати кошти, а не з власної ініціативи. Всі ці обставини в сукупності дають підстави вважати, що відповідач неналежно виконував свої обов`язки за грошовим зобов`язанням, за що передбачена відповідальність згідно ст.625 ЦК України. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що через неналежне виконання зобов`язань відповідачем були порушені права позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду, її позов є обґрунтованим, доведеним належними та допустимими доказами, а тому підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~В зв`язку з задоволенням позову з відповідача належить стягнути і судовий збір, як це передбачено ст.141 ЦПК України, від сплати якого була звільнена позивачка при подачі позову до суду. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved