Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] та її малолітніх дітей, про визнання осіб такими, що втратили право на проживання у житловому приміщенні, посилаючись на те, що останні більше року не проживають за зареєстрованим місцем проживання - по [ADDRESS], добровільно його заливши. Той факт, що відповідачі більше року не проживають за даною адресою, не несуть спільні витрати на утримання житла, тощо - порушує права позивача, як власника даного житлового приміщення. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином у порядку, передбаченому ч.9 ст.74 ЦПК України. Представник органу опіки та піклування Городоцької районної державної адміністрації в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечує. Представник Городоцького районного сектору управління ДМС України у Хмельницькій області подав на адресу суду заяву про слухання справи за його відсутності, при вирішенні спору покладається на думку суду. Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі на її розгляд за відсутності відповідача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Заслухавши пояснення сторін, оголосивши заяву представника Городоцького районного сектору управління ДМС України у Хмельницькій області, вивчивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи із наступного. Судом об'єктивно встановлено, що [PERSON] є одноосібним власником будинковолодіння [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності (а.с.8). Як вказує позивач, вона тривалий період часу (25 років) проживала у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON], який помер у січні 2010 р. Оскільки позивач є одинокою людиною, остання дозволила проживати у її будинку онукові померлого - [PERSON] та зареєструвала його за вказаною адресою. У подальшому [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON], яка на час одруження мала дитину від першого шлюбу - [PERSON] Позивач, з власної волі дозволила проживати вищевказаним особам у її будинку, була здійснена офіційна реєстрація місця проживання останніх у даному будинку. В подальшому у [PERSON] та [PERSON] народилась спільна дитина - [PERSON], яка, зі слів позивача, також була зареєстрована у її будинку. Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 31.10.2012 р. шлюб між вищевказаними громадянами було розірвано і [PERSON] виїхала з даного будинку разом із двома малолітніми дітьми (а.с.14). Встановити дійсне місце проживання відповідача та її дітей на даний час неможливо, будь-яка інформація з цього приводу відсутня. Як на підставу до задоволення даного позову позивач посилається на те, що [PERSON] та її малолітні діти не проживають в [ADDRESS] більше року, що підтверджується актом №11 від 08.05.2014 р. та довідкою №394 від 08.05.2014 р. Юринецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області, що долучені до матеріалів справи (а.с.10-11). Факт відсутності більше року за даною адресою [PERSON] та її малолітніх дітей в судовому засіданні підтвердили і свідки : [PERSON] (соціальний працівник, що відвідує [PERSON] мінімум два рази на тиждень) та [PERSON] (сусідка) , які підтвердили той факт, що останню та її дітей не бачили за зареєстрованим місцем проживання починаючи з листопада 2012 р., про місце її перебування їм нічого не відомо. Таким чином, відповідач залишаючись зареєстрованою у даному будинку в порушення ч.1 ст. 319 ЦК України, згідно якої : "Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд", - чинить перешкоди дійсному власнику, оскільки остання не може вільно розпоряджатися своїм майном, що створює для неї ряд незручностей. Також, відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України : "Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою ... про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню ". Ч.2 ст. 405 ЦК України визначено, що член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині визнання [PERSON] та її малолітньої доньки - [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Щодо вимог позивача про визнання такою, що втратила право на користування житловим приміщенням малолітньої [PERSON], суд приходить до висновку про їх безпідставність з наступних причин. Право користування житловим приміщенням у особи, яка не є його власником, виникає, у даному випадку, на підставі реєстрації місця проживання фізичної особи у конкретному житловому приміщенні у визначеному законом порядку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що :реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду(про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Як вбачається із довідки Городоцького районного сектору управління Державної міграційної служби України у Хмельницькій області від 20.05.2014 р. №411, зареєстрованими у буд. [ADDRESS] значаться [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], тоді як [PERSON] [INFO] - у даному будинку не зареєстрована (а.с.17). А тому, за даних обставин, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог в цій частині, оскільки малолітня [PERSON] - не набула права користування житловим приміщенням, а отже її не можна визнати такою, що таке право втратила. Крім того, в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial