Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про визнання останньої такою, що втратила право на користування належним їй (позивачці) жилим приміщенням - будинком по [ADDRESS] , в якому відповідачка зареєстрована. Заявлені вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що є власником зазначеного житлового будинку, який вона отримала у спадок від своєї тітки [PERSON] . Оскільки покійна проживала одна, була самотньою, дітей у неї не було, тому дала згоду на те, щоб до її господарства зареєстрували відповідачку. Однак [PERSON] легковажно ставилась до [PERSON] , фактично з нею не проживала, вела кочовий спосіб життя. Отримавши у спадок житловий будинок вона (позивачка) дізналась, що в ньому зареєстрована відповідачка. Однак остання в житловому будинку не проживає вже більше року, місцезнаходження [PERSON] їй не відоме. Реєстрація місця проживання відповідачки в будинку, що по [ADDRESS] , порушує її (позивачки) право на вільне розпорядження належним їй майном, значно обмежує її законні права, перешкоджає оформити субсидію. З огляду на викладене, [PERSON] просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житлом за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, пояснила, що [PERSON] зареєстрована в будинку, який належить їй на праві приватної власності. В родинних відносинах вони з відповідачкою не перебувають. З вересня 2017 року [PERSON] не проживає за зареєстрованим місцем проживання по [ADDRESS] . Встановити її місце проживання на даний час немає можливості, оскільки стосунки з відповідачкою вона не підтримує. Позивачка не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення. Просила стягнути з відповідачки понесені нею судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в сумі 768 грн. 40 коп. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася засобами поштового зв`язку. До суду повернулися повідомлення про виклик до суду на 09 квітня, 19 квітня, 10 травня, 23 травня, 13 червня, 26 червня 2019 року з відмітками "за закінченням терміну зберігання" та "не проживає". Повідомлення відповідачки про розгляд справи здійснено шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Судової влади України. Відзив на позовну заяву [PERSON] у встановлений судом строк не надала. Причини неявки суду не повідомила. З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши позивачку, свідка, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст.319 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, це право закріплено в Конституції України та в ч.1 ст.321 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 Житлового кодексу УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до положень статей 64, 156 Житлового кодексу УРСР, до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №153708751 від 24 січня 2019 року підтверджується, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Згідно довідки, виданої Солотвинською селищною радою Богородчанського району Івано-Франківської області №374 від 05 березня 2019 року, у вищевказаному житловому будинку зареєстрована [PERSON] , 1990 року народження (а.с.16). Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] не належить до членів сім`ї власника будинку. За змістом ст.7 Закону України №1382-IV від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, провадиться в судовому порядку внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців без поважних причин. Факт відсутності відповідачки понад один рік в житловому будинку, в якому вона зареєстрована, підтверджений актами обстеження, складеними комісією Солотвинської селищної ради від 05 лютого 2018 року, 30 березня 2018 року, 12 червня 2018 року, 05 березня 2019 року, згідно з якими [PERSON] зареєстрована в будинку [ADDRESS] , однак за вищевказаною адресою більше року не проживає (а.с. 17,18, 19, 20). Окрім того, факт відсутності відповідачки за місцем реєстрації підтвердив свідок [PERSON] , який в судовому засіданні пояснив, що проживає по сусідству з позивачкою у справі [PERSON] по [ADDRESS] . [PERSON] не перебуває у родинних стосунках з [PERSON] та не проживає за вказаною адресою з вересня 2017 року. Оскільки власником будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є позивачка [PERSON] , відповідачка не належить до членів сім`ї позивачки, не є наймачем будинку та за адресою місця своєї реєстрації з вересня 2017 року не проживає, з огляду на те, що перебування відповідачки на реєстраційному обліку у вказаному будинку порушує та обмежує права і охоронювані законом інтереси його власника, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимоги позивачки про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житлом за вказаною адресою. Судові витрати, які складаються зі сплаченого позивачкою судового збору, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, слід стягнути на її користь з відповідачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved