Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 24.01.2020 року надійшла заява ДП «Одеський морський торговельний порт» відповідно якої просили вжити заходи забезпечення позову шляхом зобов`язання реєстратора доменного імені «vedomosti.od.ua» - Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український Інтернет-реєстратор» надати дані про реєстранта доменного імені vedomosti.od.ua.; заборонити розповсюдження інформації (в т.ч. комерційної таємниці) щодо ДП «ОМТП» та його керівника в.о. директора ДП «ОМТП» [PERSON] на сайтах: vedomosti.od.ua, grani.info , politica.com.ua , edinaya-odessa.org, шляхом заборони визначеному переліку суб`єктів господарювання в сфері телекомунікацій забезпечувати доступ користувачам Internet на території України до зазначених сайтів; тимчасово припинити роботу сайту vedomosti.od.ua в мережі-Інтернет до моменту винесення судового рішення по цивільній справі за позовом ДП «Одеський порт». Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28.01.2020 року заяву Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» про забезпечення позову (до пред`явлення позовної заяви) - задоволено частково. Забезпечено позов шляхом зобов`язання реєстратора доменного імені «vedomosti.od.ua» - Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український Інтернет-реєстратор» надати дані про реєстранта доменного імені vedomosti.od.ua. представнику заявника Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» або безпосередньо шляхом направлення на адресу Приморського районного суду м. Одеси. В іншій частині заяви - відмовлено. До Приморського районного суду м. Одеси 10.02.2020 року надійшла позовна заява Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» до Реєстранта доменного імені [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] про захист ділової репутації та таємниці кореспонденції. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.02.2020 року позовну заяву залишено без руху. 26.02.2020 року до Приморського районного суду м. Одеси було подано заяву позивача про усунення недоліків позовної заяви. Надано уточнену позовну заяву Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» до Реєстранта доменного імені [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] про захист ділової репутації та таємниці кореспонденції. Відповідно зазначеного позову, представник позивача просить: Визнати недостовірною та зобов`язати Реєстранта доменного імені (власник веб-сайту) vedomosti.od.ua відповідача [PERSON] (без по-батькові) спростувати шляхом розміщення (оприлюднення) на веб-сайті vedomosti.od.ua не пізніше наступного дня після набрання законної сили рішенням суду повідомлення наступного змісту: «СПРОСТУВАННЯ. Веб-сайт vedomosti.od.ua спростовує недостовірну інформацію, поширену [INFO] на сторінці веб-сайту vedomosti.od.ua у публікації під назвою « [INFO] » за посиланням у мережі Інтернет [INFO] «…руками [PERSON] прокручивались все коррупционные схемы в ГП "Одесский порт"»; - «Обращаем Ваше внимание, что [PERSON] - это правая рука и главный разработчик всех планов и стратегий уничтожения ГП "Одесский порт". Без него не было бы организована ни одна коррупционная схема в ГП "Одесский порт"»; - «Как работника, [PERSON] характеризуют его действия - коррупционер, схемщик и мошенник, который использует свой опыт и знания не на благо предприятия и страны в целом, а на свое бесконечное обогащение. Как человека [PERSON] его близки и знакомые характеризуют только негативными отзывами, а именно как нечистого на руки, беспринципного и жадного к деньгам человека, которое кроме последних не интересует в жизни ничего - ни семья, ни человеческие отношения, что говорить, если он [PERSON] стал врагом для собственной матери»; «СПРОСТУВАННЯ. Веб-сайт vedomosti.od.ua спростовує недостовірну інформацію, поширену [INFO] на сторінці веб-сайту vedomosti.od.ua у публікації під назвою « [INFO] » за посиланням у мережі Інтернет [INFO] «…всем известного юриста порта, человека, который лично визировал всю документацию на приобретение «ERP»; - «Будучи на новой должности, [PERSON], вызвав представителей компании-поставщика программы «ERP» ООО «ЕНТЕХЕКО», предложил представителям поставщика передать ему 5 млн. грн. для продолжения сотрудничества и только в таком случае Порт оплатит оставшуюся сумму по договору, а в противном случае договор будет расторгнут». - « - были собраны все начальники служб порта и поставлена задача написать отказ от работы в программе «ERP» под любыми предлогами, поручить сотрудникам подготовить перечень замечаний по работе этой системы; - «совместно со службой безопасности началась травля работников службы информационных технологий с целью заставить последних дискредитировать бывшее руководство, которое якобы за откат и приобрело эту программу»; - «было принято найти «ручную» экспертную организацию, которая подтвердит нецелесообразность применения этой программы в порту»; - «подать в суд на компанию-поставщика ООО «ЕНТЕХЕКО» с требование возврата потраченных на программу средств. Что подтверждается материалами судебных дел, которые приведены ниже»; - «заключительная фаза борьбы - это закупка новой, но такой же программы у своих компаний, которые гарантированно отблагодарят заказчика [PERSON] »»; «СПРОСТУВАННЯ. Веб-сайт vedomosti.od.ua спростовує недостовірну інформацію, поширену [INFO] на сторінці веб-сайту vedomosti.od.ua у публікації під назвою « [INFO] » за посиланням у мережі Інтернет [INFO] »; - «деятельность такого афериста, как [PERSON] »; Заборонити Реєстранта доменного імені (власник веб-сайту) vedomosti.od.ua відповідача [PERSON] (без по-батькові) порушувати право ДП «Одеський порт» на таємницю кореспонденції шляхом заборони публікацій (оприлюднення) копій документів, що відносяться до кореспонденції ДП «Одеський порт». Зобов`язати Реєстранта доменного імені (власник веб-сайту) vedomosti.od.ua відповідача [PERSON] (без по-батькові) видалити з Інтернет-ресурсу «vedomosti.od.ua» статті, що містять недостовірну інформацію про ДП «Одеський порт» та його керівний орган - в.о. директора [PERSON] , а також статті, що порушують таємницю кореспонденції ДП «Одеський порт»: [INFO] [INFO] [INFO] Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 1051,00 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позову в розмірі 3 363,20 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача суму витрат за отримання довідки «Центру компетенції адресного простору мережі інтернет» в розмірі 900,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що у разі поширення недостовірної інформації, що порушує особисті немайнові права юридичної особи або її структурного підрозділу, позов вправі пред`явити орган цієї юридичної особи. Належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (пункт 2 частини другої статті 119 ЦПК). Відповідно до електронного листа ТОВ «Перший Український Інтернет-реєстратор» за № 17 від 05.02.2020 р. реєстрантом доменного імені vedomosti.od.ua є [PERSON], державною мовою - ( [PERSON] (без по-батькові) [ADDRESS] . Факт розміщення Публікацій на веб-сайті, що належить відповідачу ( https://vedomosti.od.ua/) в мережі Інтернет підтверджується скрін-шотами веб-сторінок, на яких розміщені відповідні публікації. [INFO] на веб-сайті що належить відповідачу ( https://vedomosti.od.ua/) було здійснено низку публікацій, що містять недостовірну інформацію про ДП «Одеський порт» та його керівника - в. о. директора [PERSON] , про нібито його причетність до корупційних схем в ДП «Одеський порт», яка порочить ділову репутацію у тому числі і підприємства, посягає на таємницю кореспонденції, інформацію та інші немайнові права ДП «Одеський порт». Крім представлення недостовірної інформації, в порушення п. 1 ст. 94 ЦК України, щодо права юридичної особи на таємницю кореспонденції, до цієї статті автором було додано низку копій документів, що не тільки відносяться до кореспонденції ДП «Одеський порт», а й є комерційною таємницею підприємства, відповідно до «Положення про комерційну таємницю ДП «Одеський порт», затвердженого наказом ДП «Одеський порт» від 29.03.2019 р. № 165: - лист керівнику ДП «АМПУ» Райвісу Вецкагансу від 11.09.2019 р. № 08-19/2627/1727; - лист директору ТОВ «Трексим» Гісь С.М. від 17.01.2020 р. № 41-з/3/4/83. В своїх статтях автор зазначає про наявність в нього інших матеріалів, якими він планує «радовать» читачів, що може призвести до подальшого розголошення комерційної таємниці ДП «Одеський морський торговельний порт». Зазначені публікації було здійснено також на інших веб-ресурсах, без посилання на їх джерело та автора цих публікацій. Також вказані статті містять посилання на конкретну фізичну особу в контексті її зв`язку зі злочином (в. о. директора ДП «Одеський порт» [PERSON] ), що можливе лише у випадку, коли вона перебуває в статусі підозрюваного, обвинуваченого або підсудного. Такий висновок зробив ВС в постанові № 727/8388/17. Зазначена інформація не є оціночним судженням з огляду на наступне. Відповідно до ч.2 ст. 30 ЗУ «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Тобто, у вищезазначених цитатах з публікацій очевидно вбачається поширення недостовірної інформації стверджувального, однозначного характеру без будь-яких використань мовних засобів, які могли б вказувати на неї як оціночне судження. Отже, висловлювання відповідача на адресу в.о. директора ДП «Одеський порт» [PERSON] містить фактичні дані (інформацію) про те, що останній вчиняв кримінальне правопорушення. Ці висловлювання за своїми стилістичними ознаками не можуть вважатись оціночними судженнями, є повідомлення про факти, які можуть бути перевірені на предмет їх достовірності. Зазначена інформація не є оціночним судженням з огляду на наступне. Відповідно до ч.2 ст. 30 ЗУ «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Тобто, у вищезазначених цитатах з публікацій очевидно вбачається поширення недостовірної інформації стверджувального, однозначного характеру без будь-яких використань мовних засобів, які могли б вказувати на неї як оціночне судження. Отже, висловлювання відповідача на адресу в.о. директора ДП «Одеський порт» [PERSON] містить фактичні дані (інформацію) про те, що останній вчиняв кримінальне правопорушення. Ці висловлювання за своїми стилістичними ознаками не можуть вважатись оціночними судженнями, є повідомлення про факти, які можуть бути перевірені на предмет їх достовірності. Вищенаведені факти поширення негативної недостовірної інформації у вищезазначених Публікаціях про [PERSON] , як о в.о. директора ДП «Одеський порт» мають прямий причинно-наслідковий зв`язок з тим, що честь, гідність та ділову репутацію в.о. директора ДП «Одеський порт» - [PERSON] умисно, завідомо було поставлено за мету опорочити, і це було зроблено. Честь і гідність як людини було принижено, а ділову репутацію як керівника ДП «Одеський порт», як юриста знівельовано та кожен раз повинен відповідати на незручні запитання ділових партнерів, контрагентів ДП «Одеський порт», колег та рідних, друзів, та кожного разу страждати від такого приниження за те, чого не робив і до чого немає жодного відношення. З метою запобігання негативних наслідків розповсюдження недостовірної інформації, а також для збереження захисту таємниці кореспонденції та іншої конфіденційної інформації підприємства, 16.01.2020 р. в. о. директора ДП «Одеський порт» [PERSON] звернувся безпосередньо до редакторів Інтернет - видання та адміністратора веб-сайту vedomosti.od.ua з проханням щодо видалення, або спростування недостовірної інформації про підприємство та його керівника. Але, зазначене вище звернення було проігнороване, а на сайті з`явилася нова стаття з долученням до неї та оприлюдненням документів, які віднесені до комерційної таємниці на підставі «Положення про комерційну таємницю ДП «Одеський порт». 20.01.2020 р. ДП «Одеський порт» на платній основі звернулося до ДП «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» з відповідною заявою щодо надання відомостей про власника веб-сайту «vedomosti.od.ua». На зазначений запит було отримано довідку з відповіддю про неможливість встановлення власника веб-сайту https://vedomosti.od.ua/ на підставі наявних ідентифікаторів. Також в зазначеній довідці повідомлялося про можливість в судовому порядку отримати наступні відомості: дані про реєстранта доменного імені vedomosti.od.ua - у реєстратора цього доменного імені - Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український Інтернет-реєстратор"; дані про отримувача послуг хостингу щодо розміщення програмного забезпечення веб-сайту http://vedomosti.od.ua на спеціалізованому веб-сервері та забезпечення доступу до нього з мережі Інтернет - у хостинг-провайдера цього веб- сайту - Р.А.О.М. OU ; дані про володільця облікового запису, що використовується для розміщення веб-сайту: http://vedomosti.od.ua у мережі Інтернет - у реєстранта доменного імені vedomosti.od.ua та/або отримувача послуг хостингу. Оскільки поширена недостовірна інформація, що порочить честь, гідність та ділову репутацію керівника підприємства, автоматично підриває й ділову репутацію самого підприємства, 24.01.2020 р., з метою реалізації права на захист ділової репутації, до Приморського районного суду м. Одеси було направлено заяву про забезпечення позову (справа № 522/1249/20 ). 28.01.2020 р. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси заява ДП «Одеський порт» за № 23-7/14 від 23.01.2020 р. була задоволена частково та забезпечено позов шляхом зобов`язання реєстратора доменного імені «vedomosti.od.ua» - Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший український Інтернет-реєстратор (код ЄДРПОУ 31687463, юридична адреса: 49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна перемоги, буд. 50, кв. 42) надати дані про реєстранта доменного імені vedomosti.od.ua. представнику заявника ДП "Одеський порт» або безпосередньо шляхом направлення на адресу Приморського районного суду м. Одеси. На даний момент відсутнє будь-яке судове рішення, у якому б належним чином було встановлено вину [PERSON] у вчиненні вказаних злочинів, в яких його звинувачують у вищезазначених Публікаціях, розміщених на веб-сайті vidomosti.od.ua. Більше того, на момент подання цього позову проти керівника ДП «Одеський порт» [PERSON] не було порушено жодного провадження стосовно цих фактів. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02.03.2020 року відкрито провадження по справі. 30.03.2020 року до суду третьою особою [PERSON] було подано письмові пояснення відповідно яких підтвердив обставини, що викладені у позову та просив задовольнити позовні вимоги. 30.03.2020 року до суду третьою особою [PERSON] було подано заяву про розгляд справи без його участі. В підготовче засідання 02.04.2020 року сторони по справі не з`явились, у зв`язку з запровадженням карантину на території України, підготовче засідання було відкладено на 20.05.2020 року. В підготовче засідання 20.05.2020 року з`явилась представник позивача Щербина Т.В. , яка підтримала позовну заяву в повному обсязі, підготовче засідання було відкладено у зв`язку з необхідністю сповіщення відповідача за допомогою оголошення на сайті. 19.06.2020 року до суду третьою особою [PERSON] було подано заяву про розгляд справи без його участі. В підготовче засідання 25.06.2020 року з`явились представники позивача Щербина Т.В. та Клочкова І.С. , які підтримали позовну заяву у повному обсязі. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25.06.2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до слухання по суті. 08.07.2020 року представником позивача до суду надано заяву про долучення до матеріалів справи, що підтверджують надсилання (надання) відповідачу копії ухвали суду. 08.07.2020 року до суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи без участі сторони позивача. В судове засідання 08.07.2020 року сторони по справі не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, розгляд справи відкладено на 24.09.2020 року. 23.09.2020 року представником позивача подано заяву про долучення доказів до матеріалів справи про направлення повістки відповідачу. В судове засідання 24.09.2020 року сторони по справі не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомленні належним чином. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 05.10.2020 року. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що в січні 2020 року на веб-сайті (https://vedomosti.od.ua/) було здійснено низку публікацій, що містять інформацію про ДП «Одеський порт» та його керівника - в. о. директора [PERSON] . Відповідно до електронного листа ТОВ «Перший Український Інтернет-реєстратор» за № 17 від 05.02.2020 р. реєстрантом доменного імені vedomosti.od.ua є [PERSON], державною мовою - ( [PERSON] (без по-батькові) [ADDRESS] . Позивач стверджує, що у даній статті наявна недостовірна інформація про ДП «Одеський порт» та його керівника - в. о. директора [PERSON] , про нібито його причетність до корупційних схем в ДП «Одеський порт», яка порочить ділову репутацію у тому числі і підприємства, посягає на таємницю кореспонденції, інформацію та інші немайнові права ДП «Одеський порт», а саме: 1. [INFO] В.о. директора ДП «Одеський порт» не є фігурантом жодної кримінальної корупційної справи, у тому числі і за ст. 190 КК України, неправдивою та взагалі наклепом є наступна інформація: - «…руками [PERSON] прокручивались все коррупционные схемы в ГП "Одесский порт"»; - «Обращаем Ваше внимание, что [PERSON] - это правая рука и главный разработчик всех планов и стратегий уничтожения ГП "Одесский порт". Без него не было бы организована ни одна коррупционная схема в ГП "Одесский порт"»; - «Как работника, [PERSON] характеризуют его действия - коррупционер, схемщик и мошенник, который использует свой опыт и знания не на благо предприятия и страны в целом, а на свое бесконечное обогащение. Как человека [PERSON] его близки и знакомые характеризуют только негативными отзывами, а именно как нечистого на руки, беспринципного и жадного к деньгам человека, которое кроме последних не интересует в жизни ничего - ни семья, ни человеческие отношения, что говорить, если он [PERSON] стал врагом для собственной матери»; 2. [INFO] Представлена в цій статті недостовірна інформація, крім іншої та опущених оціночних суджень автора: - «…всем известного юриста порта, человека, который лично визировал всю документацию на приобретение «ERP»; - «Будучи на новой должности, [PERSON], вызвав представителей компании-поставщика программы «ERP» ООО «ЕНТЕХЕКО», предложил представителям поставщика передать ему 5 млн. грн. для продолжения сотрудничества и только в таком случае Порт оплатит оставшуюся сумму по договору, а в противном случае договор будет расторгнут». - « - были собраны все начальники служб порта и поставлена задача написать отказ от работы в программе «ERP» под любыми предлогами, поручить сотрудникам подготовить перечень замечаний по работе этой системы»; - «совместно со службой безопасности началась травля работников службы информационных технологий с целью заставить последних дискредитировать бывшее руководство, которое якобы за откат и приобрело эту программу»; - «было принято найти «ручную» экспертную организацию, которая подтвердит нецелесообразность применения этой программы в порту»; - «подать в суд на компанию-поставщика ООО «ЕНТЕХЕКО» с требование возврата потраченных на программу средств. Что подтверждается материалами судебных дел, которые приведены ниже»; - «заключительная фаза борьбы - это закупка новой, но такой же программы у своих компаний, которые гарантированно отблагодарят заказчика [PERSON] »; 3. [INFO] - «новые приключения юриста-афериста»; - «…деятельность такого афериста, как [PERSON] »; Крім представлення недостовірної інформації, представник позивача зазначає, що в порушення п. 1 ст. 94 ЦК України, щодо права юридичної особи на таємницю кореспонденції, до цієї статті автором було додано низку копій документів, що не тільки відносяться до кореспонденції ДП «Одеський порт», а й є комерційною таємницею підприємства, відповідно до «Положення про комерційну таємницю ДП «Одеський порт», затвердженого наказом ДП «Одеський порт» від 29.03.2019 р. № 165: - лист керівнику ДП «АМПУ» Райвісу Вецкагансу від 11.09.2019 р. № 08-19/2627/1727; - лист директору ТОВ «Трексим» Гісь С.М. від 17.01.2020 р. № 41-з/3/4/83. Зазначені вище публікації було здійснено також на інших веб-ресурсах, без посилання на їх джерело та автора цих публікацій: [INFO]; [INFO] [INFO] Відповідно довідки Департаменту інформатизації МВС України №20042555600020958674 за обліками МВС громадянин [PERSON] , [INFO] на території України станом на 21.02.2020 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. В матеріалах справи відсутнє будь-яке судове рішення, у якому б належним чином було встановлено вину [PERSON] у вчиненні вказаних злочинів, в яких його звинувачують у вищезазначених Публікаціях, розміщених на веб-сайті vidomosti.od.ua. Також проти керівника ДП «Одеський порт» [PERSON] не було порушено жодного провадження стосовно цих фактів. Вирішуючи спір суд виходить із наступного. Загальною декларацією прав людини 1948 року встановлено, що ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканність його житла, таємницю його кореспонденції або на його честь і репутацію. Кожна людина має право на захист законом від такого втручання або таких посягань (стаття 12). Міжнародним пактом про громадянські і політичні права 1966 року визначено, що ніхто не повинен зазнавати свавільного чи незаконного втручання в його особисте і сімейне життя, свавільних чи незаконних посягань на недоторканність його житла або таємницю його кореспонденції чи незаконних посягань на його честь і репутацію (пункт 1 статті 17). Законодавство України також містить низку нормативних положень, направлених на захист честі та гідності фізичних осіб, а також ділової репутації фізичних та юридичних осіб. Статтею 3 Конституції України закріплено, що людина, її честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. В силу статей 21, 28 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності і правах. Кожен має право на повагу до його гідності. Згідно статті 34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Але даною нормою Конституції України, здійснення вказаних прав може бути обмежене законом для захисту репутації або прав інших людей. Статтею 201 Цивільного кодексу України, честь, гідність та ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Частина 4 статті 32 Конституції України закріплює, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Право на судовий захист честі, гідності та ділової репутації передбачений статтею 297 Цивільного кодексу України, в якій закріплено право фізичної особи на повагу до її гідності та честі, а також право фізичної особи на судовий захист її гідності та честі. Статтею 299 Цивільного кодексу України закріплено право фізичної особи на недоторканність та право на судовий захист своєї ділової репутації. При розгляді спору щодо захисту гідності та честі вирішальне значення має встановлення юридичного складу дій, що становлять порушення відповідних прав. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Згідно п. 18 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України, позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Судом встановлено, що в січні 2020 року на веб-сайті, який є у вільному доступі, що належить відповідачу ( https://vedomosti.od.ua/) було здійснено низку публікацій. Оскільки веб-сайт https://vedomosti.od.ua/ є відкритим для доступу будь-якого користувача мережі Інтернет, слід вважати, що зміст статті було доведено до відома необмеженої кількості осіб. Відповідно до пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет. У зв`язку із тим, що дійсний автор оспорюваної інформації невідомий, належним відповідачем у справі про спростування поширеної негативної недостовірної інформації є власник веб-сайту, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Відповідно до статті 1 закону України «Про авторське право і суміжні права» власником веб-сайту є особа, яка є володільцем облікового запису та встановлює порядок і умови використання веб-сайту. За відсутності доказів іншого власником веб-сайту є особа, яка є володільцем облікового запису та встановлює порядок і умови використання веб-сайту. За відсутності доказів іншого, власником веб-сайту вважається реєстрант доменного імені, яким адресується веб-сайт, та/або отримувач послуг хостингу. Відповідно до ч. 11 ст. 52-1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» власники веб-сайтів та постачальники послуг хостингу, крім фізичних осіб, які не є суб`єктами господарювання, зобов`язані розміщувати у вільному доступі на власних веб-сайтах та (або) в публічних базах даних записів про доменні імена (WHOIS) таку достовірну інформацію про себе: а) повне ім`я або найменування власника веб-сайту та постачальника послуг хостингу; б) повну адресу місця проживання або місцезнаходження власника веб-сайту та постачальника послуг хостингу; в)контактну інформацію власника веб-сайту та постачальника послуг хостингу, в тому числі адресу електронної пошти, номер телефону, за якими з ними можливо оперативно зв`язатися. Фізичні особи, які не є суб`єктами господарювання, розміщують у вільному доступі на веб-сайтах, власниками яких вони є, або в публічних базах даних записів про доменні імена контакту інформацію власника веб-сайту, передбачену пунктом «в» цієї частини. Відповідно до електронного листа ТОВ «Перший Український Інтернет-реєстратор» за № 17 від 05.02.2020 р. реєстрантом доменного імені vedomosti.od.ua є [PERSON], державною мовою - ( [PERSON] (без по-батькові) [ADDRESS] . Таким чином, за відсутності доказів іншого, власником веб-сайту вважається реєстрант відповідного доменного імені, за яким здійснюється доступ до веб-сайту та саме реєстрант доменного імені vedomosti.od.ua є [PERSON], державною мовою - ( [PERSON] (без по-батькові) має відношення до створення та/або функціонування веб-сайту http://vedomosti.od.ua та є власником останнього, якщо інше не визначено умовами договору між [PERSON] та особою, якій передані права щодо користування (управління) доменним іменем vedomosti.od.ua. З урахуванням викладеного, відповідальною особою за розміщення інформації та порушення прав позивача є власник веб-сайту, на якому розміщена недостовірна інформація - [PERSON] . Вирішуючи питання, чи є поширена інформація такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача, суд виходить з наступного. У пункті 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Верховний Суд України наголосив на тому, що оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Також, відповідно до ст. 277 ЦК України, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати. Перед тим як визначати достовірність інформації, суд повинен визначити чи є така інформація фактичним твердженням, тобто чи не є поширена інформація оціночним судженням. Згідно із ч.2 ст. 30 Закону України «Про інформацію», оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири); оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. висловлювання відповідача на адресу в.о. директора ДП «Одеський порт» [PERSON] містить фактичні дані (інформацію) про те, що останній вчиняв кримінальне правопорушення. Ці висловлювання за своїми стилістичними ознаками не можуть вважатись оціночними судженнями, є повідомлення про факти, які можуть бути перевірені на предмет їх достовірності. Відповідно до ч. 2 ст. 302 Цивільного кодексу України, фізична особа, яка поширює інформацію, зобов`язана переконатися в її достовірності. Згідно з п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Недостовірною є розповсюджена відповідачем в статті інформація щодо причетності позивача до захисту організованої злочинної групи Затоки. Наведені відповідачем твердження не підтверджуються належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст. 76-79 ЦПК України. Відповідач не надав жодних підтверджень правдивості перелічених у статті тверджень про причетність позивача до будь-яких кримінальних правопорушень. Так, в матеріалах справи міститься копія довідки Відповідно довідки Департаменту інформатизації МВС України №20042555600020958674 за обліками МВС громадянин [PERSON] , [INFO] на території України станом на 21.02.2020 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Отже, суд погоджується з доводами позивача та приходить до висновку, що інформація яка викладена в публікаціях, є недостовірною. Згідно із п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», крім доведення поширення недостовірної інформації щодо позивача, останній має довести, що поширення інформації порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначено, що чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Позивач стверджує, що поширена відповідачем недостовірна інформація є негативною за змістом та порушує немайнові права ДП «Одеський морський торгівельний порт» та його керівника [PERSON] . Враховуючи викладене, суд погоджується, що розміщення негативної, недостовірної інформації стосовно позивача порушує його особисті немайнові права та принижує честь, гідність та ділову репутацію. Згідно ст. ст. 94, 277 Цивільного кодексу України, а також відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», кожен має право на відповідь, а також на спростування інформації, поширення якої порушує його особисті немайнові права. Відповідно до ч. 4, 7 ст. 277 Цивільного кодексу України та п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. № 1, спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію та у такий же спосіб, у який вона була поширена. Судом встановлено, що порушення особистих немайнових прав позивача відбулося внаслідок поширення про нього недостовірної інформації шляхом опубліковання на веб-сайті vedomosti.od.ua. Тому належним способом захисту є визнання недостовірною та зобов`язання Реєстранта доменного імені (власник веб-сайту) vedomosti.od.ua відповідача [PERSON] (без по-батькові) спростувати шляхом розміщення (оприлюднення) на веб-сайті vedomosti.od.ua не пізніше наступного дня після набрання законної сили рішенням суду повідомлення наступного змісту: «СПРОСТУВАННЯ. Веб-сайт vedomosti.od.ua спростовує недостовірну інформацію, поширену [INFO] на сторінці веб-сайту vedomosti.od.ua у публікації під назвою « [INFO] » за посиланням у мережі Інтернет [INFO] «…руками [PERSON] прокручивались все коррупционные схемы в ГП "Одесский порт"»; - «Обращаем Ваше внимание, что [PERSON] - это правая рука и главный разработчик всех планов и стратегий уничтожения ГП "Одесский порт". Без него не было бы организована ни одна коррупционная схема в ГП "Одесский порт"»; - «Как работника, [PERSON] характеризуют его действия - коррупционер, схемщик и мошенник, который использует свой опыт и знания не на благо предприятия и страны в целом, а на свое бесконечное обогащение. Как человека [PERSON] его близки и знакомые характеризуют только негативными отзывами, а именно как нечистого на руки, беспринципного и жадного к деньгам человека, которое кроме последних не интересует в жизни ничего - ни семья, ни человеческие отношения, что говорить, если он [PERSON] стал врагом для собственной матери»; «СПРОСТУВАННЯ. Веб-сайт vedomosti.od.ua спростовує недостовірну інформацію, поширену [INFO] на сторінці веб-сайту vedomosti.od.ua у публікації під назвою « [INFO] » за посиланням у мережі Інтернет [INFO] «…всем известного юриста порта, человека, который лично визировал всю документацию на приобретение «ERP»; - «Будучи на новой должности, [PERSON], вызвав представителей компании-поставщика программы «ERP» ООО «ЕНТЕХЕКО», предложил представителям поставщика передать ему 5 млн. грн. для продолжения сотрудничества и только в таком случае Порт оплатит оставшуюся сумму по договору, а в противном случае договор будет расторгнут». - « - были собраны все начальники служб порта и поставлена задача написать отказ от работы в программе «ERP» под любыми предлогами, поручить сотрудникам подготовить перечень замечаний по работе этой системы; - «совместно со службой безопасности началась травля работников службы информационных технологий с целью заставить последних дискредитировать бывшее руководство, которое якобы за откат и приобрело эту программу»; - «было принято найти «ручную» экспертную организацию, которая подтвердит нецелесообразность применения этой программы в порту»; - «подать в суд на компанию-поставщика ООО «ЕНТЕХЕКО» с требование возврата потраченных на программу средств. Что подтверждается материалами судебных дел, которые приведены ниже»; - «заключительная фаза борьбы - это закупка новой, но такой же программы у своих компаний, которые гарантированно отблагодарят заказчика [PERSON] »»; «СПРОСТУВАННЯ. Веб-сайт vedomosti.od.ua спростовує недостовірну інформацію, поширену [INFO] на сторінці веб-сайту vedomosti.od.ua у публікації під назвою « [INFO] » за посиланням у мережі Інтернет [INFO] »; - «деятельность такого афериста, как [PERSON] ». З приводу вимоги заборони Реєстранта доменного імені (власник веб-сайту) vedomosti.od.ua відповідача [PERSON] (без по-батькові) порушувати право ДП «Одеський порт» на таємницю кореспонденції шляхом заборони публікацій (оприлюднення) копій документів, що відносяться до кореспонденції ДП «Одеський порт», суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 94 ЦК України: 1. Юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу. 2. Захист особистих немайнових прав юридичної особи у зв`язку із завідомо неправдивим повідомленням або неумисним повідомленням недостовірної інформації щодо її уповноваженої (посадової чи службової) особи про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції" у порядку, передбаченому цим Законом, здійснюється у такому самому обсязі, що і особистих немайнових прав фізичних осіб. Враховуючи ті обставини, що представлення недостовірної інформації, в порушення п. 1 ст. 94 ЦК України, щодо права юридичної особи на таємницю кореспонденції, до цієї статті автором було додано низку копій документів, що не тільки відносяться до кореспонденції ДП «Одеський порт», а й є комерційною таємницею підприємства, відповідно до «Положення про комерційну таємницю ДП «Одеський порт», затвердженого наказом ДП «Одеський порт» від 29.03.2019 р. № 165: - лист керівнику ДП «АМПУ» Райвісу Вецкагансу від 11.09.2019 р. № 08-19/2627/1727; - лист директору ТОВ «Трексим» Гісь С.М. від 17.01.2020 р. № 41-з/3/4/83, тому суд також і задовольняє дану вимогу. Національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року). Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (BRUMARESCU v. ROMANIA, № 28342/95, § 61, ЄСПЛ, від 28 жовтня 1999 року). Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються позивач, як на підставу своїх вимог, перевірених у судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ч. 1 ст. 133 ЦПК України, згідно якої судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. З наявного в матеріалах справи розрахунку судових витрат вбачається, що позивач поніс наступні витрати: судовий збір за подання позовної заяви про захист ділової репутації та таємниці кореспонденції з 4-ма позовними вимогами у розмірі: 840,80 грн х 4 = 3 363,20 грн.; судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 1051,00 грн.; сума витрат за отримання довідки «Центру компетенції адресного простору мережі інтернет» у розмірі 900,00 грн. В матеріалах справи наявні платіжні доручення на зазначені суми, враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі, сума судових витрат також підлягає до стягнення. На підставі викладеного,

Outcome: approved