Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

У серпні 2013 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім" (надалі - відповідач1) про стягнення суми страхового відшкодування, в якому просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 14 585,82 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000 грн., судові витрати покласти на відповідача. Пізніше позовні вимоги були уточнені, а саме доповнено склад відповідачів Приватним акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" (далі - відповдіач2) та позивач просив матеріальну шкоду у розмірі 14 585,82 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. стягнути на свою користь з відповідачів солідарно, а судові витрати покласти на відповідачів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04 жовтня 2012 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобілів «ВАЗ», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] (далі - третя особа), та «Suzuki Grand Vitara», номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON]. Винним у скоєнні ДТП визнано [PERSON], страхова відповідальність якого на час скоєння ДТП була застрахована у ПАТ "Київський страховий дім". 03 грудня 2012 року позивач потрапляє до ДТП, у скоєнні якого винним визнано [PERSON], страхова відповідальність останнього на час скоєння ДТП застрахована у ПАТ «АСК «ІНГО Україна». Загальний збиток власнику автомобілю в результаті його пошкодження при ДТП складає 14 585,82 грн. Так, відповідачем1 суму страхового відшкодування [PERSON] не було виплачено, а відповідач2 своїм листом відмовив позивачеві у виплаті суми страхового відшкодування у зв'язку з наданням недостовірних відомостей. На підставі викладеного позивач звернувся з відповідним позовом до суду. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги, з урахуванням уточнень, підтримали у повному обсязі та просили позов задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у ньому. Представник відповідача1 проти позовних вимог у судовому засіданні заперечував та просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі з тих підстав, що неможливо встановити обставини настання ДТП та розмір заподіяння шкоди. Відповідач2 у судове засідання викликався, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Третя особа у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином. Судом встановлено і це вбачається із матеріалів справи, що постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 01 листопада 2012 року [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП, що сталась 04 жовтня 2012 року за участю автомобіля «Сузукі», номерний знак [NUMBER], та автомобіля «ВАЗ», номерний знак [NUMBER]. Відповідно до полісу страхування № АВ/1157663 цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «Київський страховий дім», у зв'язку з чим [PERSON] заявою звернувся до останнього про перерахування матеріального збитку та виплату страхового відшкодування. Згідно звіту №7844 про оцінку автомобіля «Suzuki Grand Vitara», державний номер [NUMBER], складеного 13 грудня 2012 року, загальний збиток, завданий власникові автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП, складає 14 585,82 грн. Варто врахувати, що 03 грудня 2012 року позивач знову потрапляє до ДТП, у скоєнні якого постановою Печерського районного суду м. Києва від 14 січня 2013 року винним визнано [PERSON], страхова відповідальність останнього на час скоєння ДТП застрахована у ПАТ «АСК «ІНГО Україна» відповідно до полісу АВ/8150345 від 01 листопада 2012 року. ПрАТ «Київський страховий дім» виплату страхового відшкодування здійснено не було. Як вбачається із листа ПАТ «АСК «ІНГО Україна» позивачеві відмовлено у виплаті суми страхового відшкодування на підставі ст. 32.1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» через надання [PERSON] недостовірної інформації з приводу обставин ДТП та завданому збитку, адже всі заявлені пошкодження були отримані раніше при ДТП, що мало місце 04 жовтня 2012 року. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. П. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, позивач отримав право на відшкодування збитків, яких він зазнав унаслідок ДТП 04 жовтня 2012 року від [PERSON] та ДТП 03 грудня 2012 року від [PERSON], проте цивільно-правова відповідальність останніх на час скоєння ДТП була застрахована у ПрАТ «Київський страховий дім» та ПАТ «АСК «ІНГО Україна» відповідно. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Положення статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст. 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Згідно з ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. У відповідності до Звіту №7844 про оцінку автомобіля «Suzuki Grand Vitara», державний номер [NUMBER], складеного 13 грудня 2012 року загальний збиток, завданий власникові автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП, складає 14 585,82 грн. Варто зазначити, що сума загального збитку згідно Звіту №7844 від 13 грудня 2012 року визначена у результаті отримання автомобілем «Сузукі», номерний знак [NUMBER], пошкоджень після двох ДТП, що мали місце 04 жовтня 2012 року та 03 грудня 2012 року. У своїх позовних вимогах позивач просить стягнути з відповідачів суму завданого матеріального збитку солідарно. У відповідності до ч. 1 ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Враховуючи, що позовні вимоги, заявлені [PERSON], стосуються суми завданого збитку внаслідок двох ДТП, що мали місце в різний час та винними у скоєнні яких визнано різних осіб, обов'язок виплати суми страхового відшкодування не може вважатись солідарним обов'язком страхових компаній, адже предмет зобов'язання, тобто відшкодування суми завданого збитку, не є неподільним. Страховик відшкодовує страхове відшкодування в межах страхової суми у результаті кожного окремого страхового випадку. Варто зазначити, що у процесі розгляду справи судом було двічі задоволено клопотання позивача про призначення у справі авто-технічної експертизи з метою визначення розміру збитків, що було завдано автомобілю «Сузукі», номерний знак [NUMBER], внаслідок кожного з ДТП, проте через нереагування ПАТ «АСК «ІНГО Україна» на прохання суду надати необхідні документи для проведення експертного дослідження, експертами двічі було направлено повідомлення про неможливість надання висновку. З матеріалів справи вбачається, що 03 грудня 2012 року, тобто в період між ДТП 04 жовтня 2012 року та оглядом транспортного засобу, що належить позивачу 13 грудня 2012 року і складанням звіту № 7844 по оцінку автомобіля від 13 грудня 2012 року, мала місце ще одна ДТП, винним у скоєнні якої визнано [PERSON] З урахуванням викладеного вбачається, що розмір заявлених позовних вимог становить матеріальний збиток, завданий позивачеві в результаті пошкодження в двох ДТП 04 жовтня 2012 року та 03 грудня 2012 року. Таким чином, є безпідставною вимога про солідарне відшкодування відповідачами шкоди, завданої внаслідок ДТП, адже ПрАТ "Київський страховий дім" не повинен нести відповідальність за спричинення шкоди [PERSON], а ПАТ «АСК «ІНГО Україна» не має відповідати за шкоду, спричинену [PERSON] Судом було роз'яснено позивачеві його право про уточнення позовних вимог, проте останній такою можливістю не скористався. З огляду на зазначене позовна вимога з приводу солідарного відшкодування шкоди у розмірі 14 585,82 грн. є безпідставною, необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає. Позовна вимога з приводу стягнення з відповідачів моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. не підлягає задоволенню з наступних підстав. За ст. 22.1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст. 23.1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Таким чином, законом передбачено, що відшкодування моральної шкоди можливо у разі отримання особою каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, однак позивач зазначає, що його моральні страждання полягали у незручностях, які він зазнав у зв`язку з неможливістю керувати транспортним засобом та проведення процедури стягнення коштів з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, а тому у позові слід відмовити.

Outcome: dismissed