Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до Короольовського районного суду м. Житомир з указаним позовом, в якому в його обґрунтування зазначив, що 04 липня 2014 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений агентський договір № 1 на здійснення дій щодо придбання обєкта нерухомого майна. Згідно п.1.1 укладеного договору [PERSON] ([PERSON]) доручив [PERSON] (Агенту) здійснювати дії щодо пошуку та сприяння у придбанні відповідачем або його Доручителя у третьої особи обєкта нерухомого майна, який необхідний був відповідачу. Також позивач зобовязаний був сприяти відповідачу в оформленні необхідних документів для укладення договору купівлі-продажу обєкта нерухомого майна та забезпечити юридичний супровід даного договору. [PERSON] зазначив, що ним були у повному обсязі виконані взяті на себе договірні зобовязання і відповідачу [PERSON] знайдено обєкт нерухомого майна, а саме, будівля навчального корпусу загальною площею 1\~332,70 кв. м. по майдану Путятинському, 4 у м. Житомирі, підготовлено усі необхідні документи, здійснено юридичний супровід, що стало наслідком укладення договору купівлі-продажу вказаного обєкта нерухомого майна, де представником покупця був відповідач [PERSON] За фактом надання агентських послуг за договором 04.08.2014 між позивачем та відповідачем [PERSON] був підписаний акт приймання виконаних робіт (наданих послуг) за агентським договором. Згідно вказаного акту [PERSON] підтвердив, що отримав від [PERSON] у повному обсязі передбачені договором послуги і зобовязався виплатити винагороду за договором в сумі 3\~348\~800, 00 грн. Проте, оплату послуг позивача [PERSON] не здійснив. Позивач вважає, що відповідачі всупереч умов договору та вимог діючого законодавства порушили його права і просив суд стягнути з [PERSON] на його користь 3\~348\~000, 00 грн. боргу за надані послуги та з [PERSON] і ПАТ УкрСиббанк в солідарному порядку 3\~000\~000,00 грн. штрафу за порушення умов договору.\~\~\~\~\~\~\~ Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали з наведених у ньому підстав та просили його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, та подала зустрічний позов про визнання договору недійсним, який прийнято судом до спільного розгляду з первісним позовом. В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] посилався на те, що відповідно до агентського договору № 1 від 04.07.2014, а саме п.1.2 [PERSON] ([PERSON]) діє в інтересах Доручителя Товариства з обмеженою відповідальністю «Сітібілдком», тобто не від власного імені, а за дорученням юридичної особи, у звязку з чим він є неналежним відповідачем по даній справі. Крім цього, [PERSON] зазначив, що укладаючи спірний договір він помилявся щодо його суті та наслідків. Зокрема, він вважав, що при його укладенні він діє виключно в інтересах ТОВ «Сітібілдком», як представник вказаної юридичної особи, тому всі зобовязання майнового характеру несе товариство, представником якого він був. Дослідивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, суд частково задовольняє первісний позов та відмовляє у задоволенні зустрічного з наступних підстав. Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст.11 ЦПК України закріплено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом достовірно встановлено, що 04 липня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений агентський договір № 1 на здійснення дій щодо придбання обєкта нерухомого майна. Відповідно до п.1.1 укладеного договору [PERSON] ([PERSON]) доручив [PERSON] (Агенту) здійснювати дії щодо пошуку та сприяння у придбанні відповідачем або його доручителем у третьої особи обєкта нерухомого майна, який необхідний був відповідачеві. Також позивач зобовязаний був сприяти відповідачу в оформленні необхідних документів для укладення договору купівлі-продажу обєкта нерухомого майна і забезпечити юридичний супровід даного договору. Позивачем були у повному обсязі виконані умови договору та його зобовязання, і відповідачу [PERSON] знайдено обєкт нерухомого майна, а саме будівлю навчального корпусу загальною площею 1\~332,70 кв. м. по майдану Путятинському, 4 у м. Житомирі, підготовлено усі необхідні документи, здійснено юридичний супровід, що стало наслідком укладення договору купівлі-продажу вказаного обєкта нерухомого майна, де представником покупця був відповідач [PERSON] Це підтверджується копією договору купівлі-продажу нерухомого майна від 04.08.2014, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] і зареєстровано за № 2461 (т.1 а. с. 9-10). За фактом надання агентських послуг за договором 04.08.2014 між позивачем та відповідачем [PERSON] був підписаний акт приймання виконаних робіт (наданих послуг) за агентським договором. Згідно вказаного акту [PERSON] підтвердив, що Агентом [PERSON] виконано роботи (надано послуги) щодо пошуку та сприяння укладення договору купівлі-продажу про придбання Доручителем [PERSON] [PERSON] ТОВ Сітібілдком обєкта нерухомого майна - будівлі навчального корпусу загальною площею 1\~332, 70 кв. м. по майдану Путятинському, 4 у м. Житомирі, здійснено сприяння позивачем у оформленні необхідних документів для укладення договору купівлі-продажу вказаного обєкта нерухомого майна та забезпечено юридичний супровід даного договору. [PERSON] підтвердив власним підписом в акті приймання виконаних робіт від 04.08.2014, що придбаний обєкт нерухомого майно відповідає параметрам, вказаним у пункті 1.1 Агентського Договору, позивачем виконані роботи у повному обсязі, претензій і зауважень [PERSON] до [PERSON] не має. У звязку з цим [PERSON] зобовязався сплатити позивачу обумовлену Агентським Договором від 04.08.2014 винагороду в сумі 3\~348\~000,00 грн. (т.1 а. с. 8). Місце та порядок проведення розрахунку з позивачем відповідач [PERSON] визначив наступним чином: [PERSON] ([PERSON]) підтверджує, що сума в розмірі 3\~348\~800,00 грн. знаходиться в індивідуальному сейфі відповідача ПАТ УкрСиббанк, у його відділенні № 580 по вул. В. Бердичівська, 48 у м. Житомирі, згідно договору від 21.07.2014 [PERSON] передає [PERSON] ключі від вказаного банківського сейфу та зобовязується видати довіреність на право користування цим сейфом. Після видачі довіреності [PERSON] підтверджує, що не має права самостійно користуватися вищевказаним банківським сейфом. На виконання зобовязання, передбаченого ч.4 акту прийняття виконаних робіт від 04.08.2014, [PERSON] 04 серпня 2014 року видав [PERSON] довіреність, якою надав йому повноваження користуватися індивідуальним банківським сейфом на підставі договору № 2622529394301 майнового найму, що знаходився у відділенні № 580 відповідача ПАТ УкрСиббанк по вул. В. Бердичівська, 48 у м. Житомирі. Довіреність була видана строком на 1 рік, за умови, якщо вона не буде скасована відповідно до вимог цивільного законодавства України (т. 1 а. с. 8). Всупереч договору та погодженому порядку розрахунку [PERSON] 05 серпня 2014 року подав до відділення № 580 ПАТ УкрСиббанк у м. Житомирі заяву, якою відкликав повноваження позивача за довіреністю у доступі до індивідуального сейфу у банківському відділені. Того ж дня, 05.08.2014 [PERSON] прийшов до відділення банку, щоб отримати обумовлені Агентським Договором та актом приймання виконаних робіт кошти із сейфу, проте не зміг їх забрати. Позивач не був допущений працівниками ПАТ УкрСиббанк та [PERSON] до вказаного сейфа через відкликання останнім повноважень позивача на користування індивідуальним банківським сейфом № 48 шляхом подачі заяви від 05.08.2014, адресованої начальнику відділення ПАТ УкрСиббанк у місті Житомирі (а. с. 11-12). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] не отримав обумовлену Агентським Договором № 1 від 04.07.2014 та актом прийняття виконаних них робіт від 04.08.2014 винагороду за надані ним послуги з вини відповідача [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оп Відповідно до ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Всупереч зазначеним правовим нормам, відповідач [PERSON] не виконав взяті на себе договірні зобовязання і не здійснив розрахунок з позивачем за отримані від нього послуги. Ці обставини підтверджуються Агентським Договором № 1 від 04.07.2014, актом приймання виконаних робіт від 04.08.2014, довіреністю від 04.08.2014., виданою на імя [PERSON] на користування банківським індивідуальним сейфом, договором купівлі-продажу нерухомого майна від 04.08.2014 та заявою [PERSON] від 05.08.2014, якою він, всупереч умов договору та акту приймання виконаних робіт, відкликав повноваження позивача на користування індивідуальним банківським сейфом, що унеможливило отримання останнім винагороди в розмірі 3\~348\~000,00 грн. за надані ним послуги. Також, суд встановив на підставі достовірних доказів, що відповідач [PERSON] умисно вчинив відносно позивача дії, які містять ознаки шахрайства, оскільки без встановленого порядку скасування або відкликання нотаріально посвідченої довіреності, обмежив доступ [PERSON] до індивідуального банківського сейфу лише на підставі заяви, не довівши до відома банку про наявність у позивача прав на користування сейфом на підставі діючої станом на 04.08.2014 довіреності. Факт вчинення шахрайства підтверджений самим відповідачем, який у п.4 акту приймання виконаних робіт від 04.08.2014 зазначив, що у разі самостійного користування ним індивідуальним банківським сейфом або відкликання виданої позивачеві довіреності, він підтверджує, що вчинив шахрайство по відношенню до [PERSON], у звязку з такими діями зобовязується сплатити штраф в сумі 3\~000\~000 (три мільйони) грн. 00 грн. Отже, суд\~ приходить до висновку, що права позивача були порушені діями відповідача [PERSON], який не виконав договірні зобовязання в частині проведення розрахунку за отримані послуги, у звязку з чим, порушені права [PERSON] підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] боргу в розмірі 3\~348\~000,00 грн. Щодо вимоги про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] та ПАТ УкрСиббанк в особі відділення у м. Житомирі № 580 штрафу в розмірі 3\~000\~000,00 грн., то вона підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.\~ Згідно ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частиною 1 ст.510 ЦК України закріплено, що сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор. Відповідно до ст.511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. Проаналізувавши встановлені обставини в системному звязку із зазначеним нормами суд встановив, що сторонами Агентського Договору від 04.07.2014 були позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] Після виконання договору та підписання акту приймання виконаних робіт від 04.08.2014, позивач набув статусу кредитора, а відповідач статус боржника. У договорі від 04.07.2014 не вказано, що ПАТ УкрСиббанк чи його відділення також є стороною договору. Крім цього, обовязок зі сплати штрафу у разі невиконання умов Агентського Договору від 04.07.2014, покладено на замовника послуг, тобто на відповідача [PERSON], про що вказано в останньому реченні п.4 акту приймання виконаних робіт від 04.08.2014, у якому відповідач особисто розписався. Позивачем не доведено належними доказами, що відповідач ПАТ УкрСиббанк в особі відділення у м. Житомирі № 580, допустив порушення його прав і має нести за це цивільно-правову відповідальність. Предметом позову є спірні правовідносини, що виникли з Агентського Договору, сторонами якого є виключно [PERSON] та [PERSON] Отже,\~ відповідач ПАТ УкрСиббанк в особі відділення у м. Житомирі № 580, не несе відповідальності за договірними зобовязаннями перед позивачем, а отже вимога про стягнення штрафу ПАТ УкрСиббанк не підлягає задоволенню. Відповідно до умов договору вказаний штраф підлягає стягненню з відповідача [PERSON] З урахуванням встановлених обставин та правовідносин, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню. Суд вважає безпідставним посилання позивача за зустрічним позовом, на те, що стороною агентського договору був не [PERSON], а ТОВ\~ «Сітібілдком». Так, в преамбулі агентського договору № 1 чітко зазначено, що він укладався між фізичною особою [PERSON] та фізичною особою [PERSON] В даному договорі не було зазначено, що його сторони - це ТОВ "Сітібілдком" в особі [PERSON], який діє від імені даного підприємства та відсутні посилання на відповідну довіреність, яка б давала право [PERSON] укладати агентський договір від імені ТОВ "Сітібілдком" чи іншого Доручителя (а. с. 7). Крім цього, пункт 1.4. спірного договору передбачає, що за надані послуги виключно [PERSON] ([PERSON]М.) зобов'язаний сплатити Агентові ([PERSON]О.) винагороду в сумі, яка вказується в акті приймання виконаних робіт. Пунктом 2.1 агентського договору також визначено, що саме [PERSON], а не інша особа, зокрема, ТОВ "Сітібілдком", зобов'язується сплатити Агентові винагороду, встановлену п.1.4. цього Договору. У п.2.3 договору вказано, що Агент залишається відповідальним саме перед [PERSON], а не перед іншою особою чи Доручителем [PERSON]. Частиною 4 акту приймання виконаних робіт від 04.08.2014 чітко зазначено та підписано [PERSON], що розмір винагороди встановлений Сторонами (Агент та [PERSON], а не ТОВ "Сітібілдком") в сумі 3 348 000,00 грн., яка сплачується саме [PERSON] ([PERSON] М.), а не ТОВ "Сітібілдком". Користувачем банківського сейфу також зазначено у договорі фізичну особу [PERSON], а не представника ТОВ "Сітібілдком". [PERSON] [PERSON], а не ТОВ "Сітібілдком" чи його інші уповноважені особи, видавав позивачу довіреність від 04.08.2014 на користування банківським сейфом, з якого він повинен був отримати свою винагороду. Саме [PERSON], як [PERSON], визнав та підписався під тим, що уразі порушення ним умов розрахунку, він підтверджує, що вчинив відносно [PERSON] шахрайство, а також зобов'язується сплатити на його користь, у зв'язку з цим, штраф в сумі 3 000 000,00 грн. Також, суд вважає недоведеною обставину помилки [PERSON] щодо суті на наслідків договору. Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 за № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним. Так, послідовність дій [PERSON], а саме укладення договору, підписання акту приймання виконаних робіт, де сторонами заначений він та [PERSON], відкриття індивідуального сейфу в банку, надання довіреності позивачу на користування банківським сейфом, укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна 04.08.2017, в якому він виступив представником покупця. А також, подання заяви про відкликання повноважень [PERSON] на доступ до сейфу, свідчать про усвідомлення відповідачем природи укладеного ним агентського договору (суті та наслідків) та бажання укласти саме такий договір та на таких умовах. Більш того, виключення можливості скористатися індивідуальним сейфом шляхом подання відповідної заяви, де за умовами договору повинні були знаходитись кошти в рахунок оплати за надані послуги, свідчить про прямий умисел [PERSON] уникнути від оплати послуг за договором. На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про безпідставність вимог [PERSON] за зустрічним договором, у звязку з чим відмовляє в їх задоволенні. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 6 890 гривень.\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial