Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник позивача [PERSON] - адвокат Пипа А.О. звернулася до Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовом, в якому просить суд визнати вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною про стягнення з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ) на користь ТОВ "Вердикт Капітал" (код платника податків згідно з ЄДРПОУ 36799749, місцезнаходження: 04053, місто Київ, вулиця Кудрявський узвіз, будинок 5Б, п/р: [NUMBER] , в ПАТ АБ "Південний", МФО: 328209) заборгованості за Кредитним договором № 500943572 від 28.05.2014 року в розмірі 33 663,26 грн., таким, що не підлягає задоволенню; стягнути понесені судові витрати по справі - сплачений судовий збір в сумі 1362 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 7000 грн. з відповідача на користь позивача. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що наприкінці 2020 року [PERSON] отримав листа Постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області, Русецької Оксани Олександрівни, про відкриття виконавчого провадження від 25.09.2020 року (ВП № 63137730), Постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 25.09.2020 р., Постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 25.09.2020 р., та Постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 02.10.2020 р. Із Постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.09.2020 р. виконавче провадження № 63137730, вбачається, що виконавче провадження відкрито з примусового виконання виконавчого напису № 600 від 04.09.2020 р., виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 33663,26 гривень. З метою з`ясування обставин справи, Позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, Секістової Т.І., щодо надання копій всіх документів, які були надані для вчинення виконавчого напису про стягнення коштів з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал». Однак, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Т.І., відповіді на заяву Позивача, станом на дату подання позовної заяви, не надала. За допомогою електронного ресурсу «Автоматизована система виконавчого провадження», за реєстраційним номером виконавчого провадження та ідентифікатором доступу, Позивач ознайомився з документами, наявними у матеріалах виконавчого провадження, на підставі яких відкрито виконавче провадження №63137730. Отже, з`ясовано, що виконавче провадження відкритого на підставі Виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, Секістової Т.І., за № 600 від 04.09.2020 року, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованості за Кредитним договором № 500943572 від 28.05.2014 р., в розмірі 33 663,26 грн. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 липня 2021 року задоволено заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Пипа Альони Олегівни про забезпечення позову. Зупинено стягнення у виконавчому провадженні ВП №63137730 з примусового виконання виконавчого напису № 600 виданого 04.09.2020 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною про стягнення з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ) на користь ТОВ "Вердикт Капітал" (код платника податків згідно з ЄДРПОУ 36799749, місцезнаходження: 04053, місто Київ, вулиця Кудрявський узвіз, будинок 5Б, п/р: [NUMBER] , в ПАТ АБ "Південний", МФО: 328209) заборгованості за Кредитним договором № 500943572 від 28.05.2014 року в розмірі 33 663,26 грн., до набрання законної сили рішення суду у справі.(а.с.35) Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 липня 2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.(а.с.36) Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. 09 вересня 2021 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача Пипа А.О. в судове засідання не з`явилася, письмово просила суд провести розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник ТОВ "Вердикт Капітал" в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Т.І. в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином. Третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька О.О. в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 28.05.2014 року між [PERSON] та ПАТ "Альфі-Банк" був укладений Кредитний договір №500943572, що підтверджується копією кредитного договору.(а.с.14) 04 вересня 2020 року вчинений виконавчий напис приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною № 600 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованість в розмірі 33663,26 грн.(а.с.13) Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №63137730 від 25.09.2020 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №600 виданий 04.09.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованість в розмірі 33663,26 грн.(а.с.15) Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 25.09.2020 р.; постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 25.09.2020 р.; та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 02.10.2020 р.(а.с.16-19) Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора -заставодержателя вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат», нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Законодавством не визначений вичерпний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Надані нотаріусом документи не дають можливості встановити дійсний розмір заборгованості та період, за який проводиться стягнення заборгованості за кредитним договором, бо серед документів, що були надані відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній розрахунок заборгованості з детальним описом формування заборгованості за щомісячними платежами, а виписка з рахунку, фактично є довідкою про розмір заборгованості, яка не підтверджується іншими наданими відповідачем доказами про безспірність заборгованості. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» №2 від 31.01.1992 року (зі змінами та доповненнями) при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус Секістова Т.І. не врахувала та не перевірила факти наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушила вимоги ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» про безспірність заборгованості, належних доказів протилежного останнім суду не надано. В свою чергу, про існування зазначеної заборгованості та підстав її нарахування позивач дізналася після вчинення нотаріусом виконавчого напису, доказів протилежного відповідачем суду не надано. Відповідно до ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оскільки, на момент вчинення спірного виконавчого напису нотаріусом існували підстави, які свідчили про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами, зокрема й щодо строків звернення до нотаріуса з такою вимогою, суд доходить до висновку, що спірний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, а тому позов слід задовольнити повністю. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 8, ч. 10 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. В матеріалах справи наявні копія Договору про надання правової допомоги від 26 квітня 2021 року між позивачем [PERSON] та адвокатом Пипа А.О. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованим та підлягає стягненню з відповідача в розмірі 7000 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає, що з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1362 грн. 00 коп., оскільки судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved