Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва 07.09.2018 року позов задоволено частково,судом ухвалено визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни від 04.09.2015 року (індексний номер 24156550) про державну реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (індентифікаційний код 37825968). Вселити [PERSON] ( [INFO] , ІН [NUMBER] ) в квартиру [ADDRESS] . Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (індентифікаційний код 37825968) не чинити [PERSON] ( [INFO] , ІН [NUMBER] ) перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] . Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою, за якою просив ухвалити додаткове рішення, в частині стегнення моральної шкоди в сумі 97 000, 00 грн.. Учасники судового розгляду в суд не з`явились. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Так, дійсно при ухваленні рішення у справі судом не вирішено вимогу про стягнення з Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на користь позивача моральної шкоди в сумі 97 000, 00 грн.. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"-„.Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб". Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зав`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому саме полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Таким чином, моральна шкода є категорією об`єктивною, тому, встановлюючи факт наявності такої шкоди, слід керуватися не лише тими критеріями, які зумовлюють суб`єктивне сприйняття потерпілого (почуття, емоції), а й тими, які характеризують її зовнішній прояв - порушення усталеного для даної особи способу життя, життєдіяльності. Згідно ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтовуючи наявність моральної шкоди, позивач зазначав, що внаслідок протиправних дій відповідача, він з метою відновлення його порушених прав власності, був змушений витрачати значну кількість особистого часу на вивчення положень норм чинного законодавства, складання процесуальних документів та відвідування судових установ, у зв`язку із чим позивач зазнав моральних та душевних страждань, у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього самого та членів його сім`ї. У пункті дев`ятому постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам також роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, №68490/01, §62, ЄСПЛ, від 12 липня 2007 року). При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Зміст понять «розумність» та «справедливість» при визначенні розміру моральної шкоди розкривається і в рішеннях Європейського Суду, який при цьому виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях «Тома проти Люксембургу», «Калок проти Франції» (2000) та «Недбала проти Польщі», Європейський Суд дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З огляду на зміст прийнятого у справі рішення вбачається, що [PERSON] та членів його сім"ї було виселено із житла без вагомої на те підстави, в примусовому порядку, тобто не законно. В зв"язку з цим позивач та члени його сім"ї вимушені були віднаймати житло, оскільки іншого місця проживання не має,тому, з урахуванням обставин повідомлених позивачем, і неоспоране відповідачем, про те, що в примішенні залишились всі особисті речі позивача та членів його сім"ї, суд приходить до висновку, що позивачу дійсно спричинено моральна шкода, а відтак його права є порушеними і підлягаютьзахисти на підставі ст. 23 ЦК України. Суд, знаходить достатньо обгрунтований розмір заявленого позивачем відшкодування моральної шкоди.

Outcome: approved