Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Городоцької міської ради Городоцького району Хмельницької області, про визнання права на земельну частку (пай), пояснивши суду, що він отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 2.40 умовних кадастрових га, розташована на землях бувшого КСП "ім. Мічуріна", с. Кузьмин Городоцького району Хмельницької області. Однак сертифікат серії [NUMBER] ним було втрачено, що є перешкодою для виготовлення технічної документації на земельну ділянку, а дублікати сертифікатів не видаються. В судове засідання позивач не з`явився, проте його представник подав до суду заяву про слухання справи за їх відсутності та просить позов задовольнити, визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 2.40 умовних кадастрових га, розташована на землях бувшого КСП "ім. Мічуріна", с. Кузьмин Городоцького району Хмельницької області. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, однак до суду надійшла заява про те, що останній - позов визнає в повному обсязі і просить справу розглянути за його відсутності. Ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін (їх представників). В ч.3 ст.200 ЦПК України визначено, що: За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З врахуванням того, що представник відповідача подав письмову заяву, у якій вказав про визнання позову, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. Суд, оголосивши заяви сторін (їх представників), перевіривши матеріали справи в межах наданих суду доказів, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що [PERSON] набув право на земельну частку (пай) розміром 2.40 умовних кадастрових га, розташована на землях бувшого КСП "ім. Мічуріна", с. Кузьмин Городоцького району Хмельницької області. Однак, позивач втратив оригінал сертифікату і на даний час не має можливості виготовити технічну документацію на земельну ділянку для оформлення права власності на неї. Дублікати сертифікатів не видаються, що підтверджується довідкою Городоцького районного відділу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області (а.с.8). На підтвердження факту втрати сертифіката про право на дану земельну частку (пай) долучено витяг із газети "Городоцький вісник" із текстом оголошення відповідного змісту (а.с.10). Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського товариства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснив, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта… Відповідно до ст. 2 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай)... Крім того, суд бере до уваги і позицію представника відповідача, який згідно поданої заяви позовні вимоги визнав у повному обсязі, що згідно положень ч.4 ст.206 ЦК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права третіх осіб. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Крім того, оскільки визнання позову відповідачем мало місце до початку розгляду справи судом по суті, то у порядку, визначеному ч.1 ст.142 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved