Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

[PERSON] в серпні 2016 року звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом мотивуючи його тим, що 15 червня 2016 року на сайті «Обозреватель.UA», за доменним іменем «www.obozrevatel.com», в розділі «кримінал» шбула опублікована стаття - «Только Acura в Киеве «прописалась» группировка, угоняющая японские авто» наступного змісту: «В Киеве участились случаи угона японских автомобилей премиум-класса. В течение суток, 14 мая в столице было угнано два автомобиля маркиAcura, рассказали "Обозревателю" источники в правоохранительньїх органах. Один автомобиль - Acura MDX 2008 года выпуска, принадлежавший гражданину Польши, преступники увели со стоянки возле супермаркета "Фуршет" на улице Инженерная. Еще одно авто такой же марки 2007 года выпуска злоумышленники угнали со двора дома [ADDRESS] Как выснил "Обозреватель", зто не единичные случаи. АвтомобилиAcura угоняют в столице по нескольку раз в неделю. Зто обусловлено тем, что в столице действует преступная группировка (по другим данных таких группировок - две), которая располагает аппаратурой, настроенной именно на автомобили Acura. Приблизительно полгода назад полиция вышла на след одних из таких угонщиков, но ее лидер, 40-летний грузин, по имени [PERSON], сумел скрыться. Как рассказали "Обозревателю" правоохранители, две недели назад полиции все же удалось задержать [PERSON], однако его, не арестовали якобы из-за болезни и отпустили под залог 270 тысяч гривен. Сами оперативники утверждают, что аппаратура, которую используют угонщики, зффективна только к автомобилям 2008-2012 годов выпуска, которьые не оборудованы никакой дополнительной сигнализацией или средствами противоугона. Отметим, что лидер группировки [PERSON], раньше "работал" в Донецке, но затем переехал в Харьков, где его не раз задерживали местные опера. Одного из них [PERSON] даже травмировал, когда уходил от погони на своем BMW X6. После [PERSON] и его команда "прописались" в Киеве. Как сообщал "Обозреватель", 13 июня в столице преступники угнали из салона два злитных внедорожника». Через відомості надані у статті «Только Acura в Киеве «прописалась» группировка, угоняющая японские авто», опублікованої на сайті «Обозреватель.UA», було поширено відповідну інформацію, що безпосередньо стосувалась позивача. Зазначена інформація була доведена до відома невизначеного кола осіб - користувачів мережі Інтернет. У той же час, відповідач, поширивши вищевказану інформацію через мережу Інтернет та довівши у такий спосіб її до відома необмеженій кількості осіб, грубо порушили права, свободи і законні інтереси позивача, а також основні принципи інформаційних відносин, оскільки: 1) повідомили інформацію щодо позивача, яка не відповідає дійсності та 2) допустили під час поширення інформації грубі порушення вимог чинного законодавства. Будь-які твердження про винуватість позивача у вчиненні кримінально караних дій могло мати місце виключно за наявності судового рішення (вироку суду), що набрало законної сили, яким встановлено наявність у діяннях позивача складу певного кримінального правопорушення. Однак, ні станом на момент поширення інформації, ні станом на момент подання даної позовної заяви не існує жодного судового рішення, яким було б встановлено, що позивачем вчинено будь-яке діяння, що містить склад кримінального правопорушення (злочину) вказаного у статті. При цьому, позивачем категорично заперечується будь-яка причетність до незаконного заволодіння транспортних засобів, вказаних у статті. Поширена відповідачами в мережі Інтернет інформація, яка стосується позивача, є недостовірною, оскільки містить відомості про події, які не відповідають дійсності. Крім того, повідомляючи інформацію нижчевикладеного змісту: «После [PERSON] и его команда "прописались" в Киеве. Как сообщал "Обозреватель", 13 июня в столице преступники угнали из салона два злитньїх внедорожника» фактично містить у собі твердження про порушення позивачем законодавства України. Опублікована відповідачем через Інтернет мережу недостовірна інформація вказує на порушення останнім норм чинного законодавства, допущення неетичної поведінки у суспільстві для особистого збагачення, є негативною та має ознаки наклепу. Це, у свою чергу, призвело до формування у представників громадянського суспільства хибного негативного уявлення про особистісні якості позивача, переслідування останнім мети власного збагачення. Поширена відповідачем негативна та недостовірна інформація принижує соціальну оцінку суспільства позивача. Тому, позивач просив суд: -визнати недостовірною інформацію та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON], поширену через сайті «Обозреватель.UA»: «Приблизительно полгода назад полиция вышла на след одних из таких угонщиков, но ее лидер, 40-летний грузин, по имени [PERSON]….»; -визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON], інформацію поширену через сайт «Обозреватель.UA»: «лидер группировки [PERSON], раньше "работал" в Донецке, но затем переехал в Харьков, где его не раз задерживали местные опера. После [PERSON] и его команда "прописались" в Киеве. Как сообщал "Обозреватель", 13 июня в столице преступники угнали из салона два злитных внедорожника»; -зобов'язати ТОВ «Золота середина» протягом 10 днів з дня набрання рішення законної сили на сайті «Обозреватель.UA» опублікувати відомості про ухвалене рішення суду у справі за позовом [PERSON] до ТОВ «Золота середина», власника домена «www.obozrevatel.com», ЄДРПОУ 32611564, про захист честі, гідності і ділової репутації та спростування недостовірної інформації. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечувала, у задоволенні позову просила відмовити. Суд, заслухавши осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи та зібрані в ній докази, приходить до висновку що позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 4, 6, 7 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Якщо відповідь та спростування у тому ж засобі масової інформації є неможливими у зв'язку з його припиненням, така відповідь та спростування мають бути оприлюднені в іншому засобі масової інформації, за рахунок особи, яка поширила недостовірну інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Як встановлено в судовому засіданні, 15.06.2016 року на сайті «Обозреватель.UA», за доменним іменем «www.obozrevatel.com», в розділі «кримінал» була опублікована стаття - «Только Acura в Киеве «прописалась» группировка, угоняющая японские авто», наступного змісту: «В Киеве участились случаи угона японских автомобилей премиум-класса. В течение суток, 14 мая в столице было угнано два автомобиля маркиAcura, рассказали "Обозревателю" источники в правоохранительньїх органах. Один автомобиль - Acura MDX 2008 года выпуска, принадлежавший гражданину Польши, преступники увели со стоянки возле супермаркета "Фуршет" на улице Инженерная. Еще одно авто такой же марки 2007 года выпуска злоумышленники угнали со двора дома [ADDRESS] Как выснил "Обозреватель", зто не единичные случаи. АвтомобилиAcura угоняют в столице по нескольку раз в неделю. Зто обусловлено тем, что в столице действует преступная группировка (по другим данных таких группировок - две), которая располагает аппаратурой, настроенной именно на автомобили Acura. Приблизительно полгода назад полиция вышла на след одних из таких угонщиков, но ее лидер, 40-летний грузин, по имени [PERSON], сумел скрыться. Как рассказали "Обозревателю" правоохранители, две недели назад полиции все же удалось задержать [PERSON], однако его, не арестовали якобы из-за болезни и отпустили под залог 270 тысяч гривен. Сами оперативники утверждают, что аппаратура, которую используют угонщики, зффективна только к автомобилям 2008-2012 годов выпуска, которые не оборудованы никакой дополнительной сигнализацией или средствами противоугона. Отметим, что лидер группировки [PERSON], раньше "работал" в Донецке, но затем переехал в Харьков, где его не раз задерживали местные опера. Одного из них [PERSON] даже травмировал, когда уходил от погони на своем BMW X6. После [PERSON] и его команда "прописались" в Киеве. Как сообщал "Обозреватель", 13 июня в столице преступники угнали из салона два злитных внедорожника». Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя. Згідно ч. 1 ст. 200 ЦК України та ст. 1 ЗУ «Про інформацію» інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Відповідно до абз. 2 п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.01.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Так, в судовому засіданні позивач зазначив, що у вказаній статті, зміст якої викликав даний спір, містяться багато схожих відомостей щодо його особистості, зокрема: імені позивача, стану здоров'я, сімейних обставин, тощо, що на його думку дають підстави стверджувати про те, що відомості та інформація у вказаній статті безпосередньо поширена щодо самого позивача та є такою, що негативного впливає на його ділову репутацію, принижує честі та гідність. Відповідно до абз. 1 п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.01.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в)поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. З матеріалів справи вбачається, що в статті «Только Acura в Киеве «прописалась» группировка, угоняющая японские авто» від 15.06.2016 року, інтернет-видання«Обозреватель.UA», за доменним іменем «www.obozrevatel.com», в розділі «кримінал» не можна однозначно визначити, що воно стосується саме позивача, [PERSON], оскільки не містить його по батькові та прізвища. Крім того, у вказаній статті не міститься жодних інших ідентифікуючих даних, які б дали можливість безспірно ідентифікувати особу позивача. Даного висновку можна дійти лише шляхом припущень. Будь-яких інших доказів того, що поширена інформація стосується саме позивача, що порушені саме його права, а також те, що саме він є належним позивачем у даній справі, суду надано не було. Таким чином, з огляду на викладене суд приходить до висновку, що позивачем не доведені фактичні обставини справи, на які він посилається на підставі своїх вимог, а тому розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 34 Конституції України, ст.ст. 1, 5 ЗУ «Про інформацію», ст.ст.200, 277, 297, 299 ЦК України, п. 15 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.01.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»,

Outcome: dismissed