Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" (далі - КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за опалення та гаряче водопостачання,який у подальшому уточнили звернувшись до суду з уточненою позовною заявою, вказавши, що Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» по специфіці своєї виробничої діяльності надає послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води населенню, яке відповідно зі ст. 67, 68, 162 Житлового Кодексу України зобов'язане робити оплату, згідно особового рахунка і встановлених тарифів. Відповідачу виставлялись рахунки відповідно до тарифів на теплову енергію і гаряче водопостачання, встановлених Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №1844 від 14 грудня 2010 року та з 21 листопада 2014 року затверджено постановою Національної комісії у сфері енергетики та комунальних послуг №146 від 31 жовтня 2014 року, для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії 427,83 грн/Гкал (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії 12,94 грн. за 1 кв.м за місяць протягом періоду надання послуг з централізованого опалення (з податком на додану вартість); з централізованого постачання гарячої води: за умови підключення рушникосушильників до системи гарячого водопостачання 27,21 грн. за 1 куб.м, (з податком на додану вартість); за відсутності рушникосушильників 25,29 грн. за 1 куб.м (з податком на додану вартість). З 01.05.2015 р. згідно постанови Національної комісії у сферах енергетики та комунальних послуг №1171 від 31.03.2015р. тарифи на послуги з централізованого опалення для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії становлять - 720.15 грн/Гкал (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 21,77 грн за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення (з податком на додану вартість). Позивач, виконуючи свої обов'язки, постійно поставляв теплову енергію у вигляді централізованого опалення та гарячого водопостачання, але відповідач у порушення ст. ст. 67, 68, 162 ЖК України, ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» оплату в повному обсязі за отримані послуги не робив, внаслідок чого його заборгованість за період з 01.08.2011 р. по 01.09.2017 р. склала за послуги за централізоване опалення 8873 грн. 49 коп. та за централізоване постачання гарячої води 1192 грн. 54 коп. Позивач звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу, але на підставі ст. 105-1ЦПК України, за заявою боржника, судовий наказ 211/3644/14-ц від 10.06.2014 року виданий Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення заборгованості на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» було скасовано 23.01.2017 року. У зв'язку з тим, що заборгованість відповідача перед КПТМ «Криворіжтепломережа» не сплачена, позивач змушений повторно звернутися до суду для захисту своїх прав, але вже у позовному провадженні. Тому Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за період з 01.08.2011 року по 01.09.2017 року у розмірі 10066,03 грн., а саме за централізоване опалення у розмірі 8873,49 грн., та за централізоване постачання гарячої води у розмірі 1192,54 грн.,а також судовий збір в розмірі 1600,00 грн. Представник позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» Абусова К.Ю. звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на уточнених позовних вимогах наполягає та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлявся. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що уточнений позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що позивач КПТМ «Криворіжтепломережа» по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення та гарячого водопостачання населенню, яке відповідно зі статтями 67, 68, 162 ЖК України, ст.ст.20,32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" зобов'язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Приписами ст.ст.68-67 ЖК України визначено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Квартирна плата та плати за комунальні послуги вносяться щомісяця у встановлені строки. Так, між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законом України "Про теплопостачання", Законом України "Про житлово-комунальні послуги" та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630 (далі - Правила). Згідно з ч.3 ст.31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст.28,30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво. Під житлово-комунальними послугами розуміється результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил (ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») В силу ч.2 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. При цьому, згідно з ст. 1 цього ж закону споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. За правилами ст.19 Закону України "Про теплопостачання", споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 1 ч.1 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, п.1 ч.3 ст.20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги"встановлено, що саме споживач зобов'язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Відповідно до п. 18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Пунктом 10 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені у встановлених законом чи договором розмірах. Така ж відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за надання послуг із теплопостачання встановлена і у п.23 Правил. Відсутність договору про на постачання комунальних послуг з споживачем, як то передбачено ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не звільняє останнього щодо обов'язкової оплати отриманих послуг відповідно до положень ст.ст.11,509 ЦК України. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Так, в силу ч.ч.1,3 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Щомісяця відповідно до тарифів на теплову енергію і гаряче водопостачання встановленими рішеннями виконавчого комітету Криворізької міської ради «Про упорядкування тарифів на послуги теплопостачання в м. Кривому Розі» та згідно постанов Національної комісії регулювання електроенергетики України, теплова енергія та гаряче водопостачання поставлялись відповідачу у справі за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено, що [PERSON] є наймачем квартири за адресою: [ADDRESS]., на нього відкрито особовий рахунок [NUMBER]. Відповідач [PERSON] мешкає та зареєстрований у вказаній квартирі, користується послугами позивача з централізованого опалення та гарячого водопостачання (а.с.5 - довідка). Встановлено, що позивач поставляв теплову енергію у вигляді централізованого опалення та гарячого водопостачання до будинку, де знаходиться квартира відповідача, за встановленими тарифами, але відповідач кошти за спожите тепло та гаряче водопостачання не сплачував. Судом також встановлено, що позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу, яку було задоволено, та Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу 10 червня 2014 року було видано судовий наказ у справі №211/3644/14-ц, про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 3393,88 грн., та судового збору в розмірі 121,80 грн. Але за заявою відповідача ухвалою Довгинцівського районного суду від 23 січня 2017 року вищезазначений судовий наказ було скасовано (а.с.7). Згідно з ч.3 ст.118 ЦПК України позовна заява щодо вимог, визначених у ч.1 ст.96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або його скасування. Таким чином, порядок звернення з позовом до суду позивачем дотриманий. Відповідно п.18 Постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з центрального опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення», плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим...» Оскільки відповідач кошти за спожиті послуги з опалення та гарячого водопостачання не сплатив, за відповідачем виникла заборгованість: за послугу централізованого опалення в розмірі 8873,49 грн., за послугу гарячого водопостачання в розмірі 1192,54 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком, який перевірено судом, та з яким суд погоджується. Частино 1 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд вважає, що позивачем надано суду достатньо належних доказів, які підтверджують, що право позивача, щодо своєчасного та повного отримання оплати послуг порушено відповідачем, та підлягають відновленню. Встановленим у суді обставинам відповідають правовідносини із невиконання споживачем зобов'язань по сплаті наданих послуг, та з недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов'язань і наслідків неналежного виконання зобов'язань. Таким чином встановлено, що права позивача порушені невиконанням споживачем своїх зобов'язань, а тому позовні вимоги суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Суд також враховує, що заперечень проти позову відповідач не надав. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд враховує наступне. Відповідно ч.2 ст.99 ЦПК України у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. Відповідно до ст.88 ЦПК України у разі задоволення позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме судовий збір, сплачений позивачем за подання даної позовної заяви у розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved