Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житлом, вселення та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування вимог вказує, що з 1989 року проживала однією сімєю з відповідачем [PERSON] за адресою с.Нова Синявка, вул. Щорса, 2 Старосинявського району та в них народилось двоє дітей донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Під час спільного проживання відповідач зареєстрував її та дітей у вказаному житловому будинку та вона проживала у ньому до 29 вересня 2016 року. 29 вересня 2016 року відповідач з особистих причин, застосовуючи фізичне насилля, погрожуючи переслідуванням та застосуванням холодної зброї вигнав її із житлового будинку, що знаходиться по вул. Щорса,2 у с.Нова Синявка Старосинявського району, замінивши замки в вхідних дверях житлового будинку, вікна укріпив гратами та повідомив, щоб вона з дітьми більше до будинку не приходили, чим позбавив можливості продовжувати безперешкодно користуватися житлом на законних підставах. Тому просить усунути перешкоди у користуванні житлом, вселивши її до будинку та зобовязавши відповідача не чинити перешкод у користуванні житлом. Крім цього, такими діями відповідача їй завдано моральної шкоди, яку вона оцінює в розмірі 10000 грн. та просить стягнути на її користь. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений судом відповідно до ч.4 ст. 74 ЦПК України,\~ про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову, клопотань про розгляд справи без його участі чи про відкладення розгляду справи не подав. Відповідно до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені вимоги ЦПК України та відсутність заперечень позивача про заочний розгляд справи без відповідача, суд вважає за необхідне проводити розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши позивача, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 10.08.1990 року до цього часу зареєстрована за адресою [INFO], що підтверджується довідкою №22 від 12 січня 2017 року Старосинявської селищної ради та повідомленням Старосинявського районного сектору УДМС України в Хмельницькій області №166 від 18 січня 2017 року. Згідно довідки Старосинявської селищної ради № 21 від 12.01.2014 року [PERSON] проживала з [PERSON], як дружина у фактичних шлюбуних відносинах, з яким народила та виховали двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON]Ю,, [INFO] Власником житлового будинку, що розташований за адресою с.Нова Синявка, вул.Щорса, 2 Старосинявського району Хмельницької області з 2 листопада 2010 року згідно зареєстрованого договору дарування є [PERSON], що підтверджується повідомленням Хмельницького бюро технічної інвентаризації від 24 січня 2017 року № 83/01-18 та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна від 25 січня 2017 року. Як вбачається із пояснень позивача [PERSON], після спільного проживання понад 25 років 29 вересня 2016 року відповідач вигнав її житлового будинку, що знаходиться по вул. Щорса,2 у с.Нова Синявка Старосинявського району, замінив замки на вхідних дверях, чим чинить перешкоди у користуванні житлом, в якому вона проживала та зареєстрована. Допитаний у судовому засіданні, як свідок [PERSON], син сторін, дав покази, якими підтвердив, що відповідач дійсно 29 вересня 2016 року вигнав його матір із житлового будинку, що знаходиться по вул. Щорса,2 у с.Нова Синявка Старосинявського району, замінив замки на вхідних дверях і не надає доступу їй до будинку, де вона до цього часу проживала. В матері іншого житла не має, в цьому будинку вона проживала понад 25 років, вела з відповідачем спільний побут та продовжує бути зареєстрована за вказаною адресою. Крім того, за вказаною адресою залишається зареєстрований він та його сестра, [PERSON], де вони проживали з народження. Згідно ч. 1 ст. 383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Частина 2 ст. 405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 156 Житлового кодексу України до членів сім'ї власника\~будинку\~(квартири) належать особи, зазначені в частині другій\~статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені\~статтею 162 цього Кодексу. Ч. 1, 2\~ст. 64 Житлового кодексу України\~визначено, що члени сім"ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов"язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім"ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов"язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім"ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім"ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. \~Відповідно до\~ст. 47 Конституції України\~кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.\~\~ Згідно із ч. 3\~ст. 9 Житлового кодексу України\~ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування ним інакше, як з підстав, передбачених законом. Як встановлено судом, позивачка [PERSON] зареєстрована у житловому будинку, що знаходиться по вул. Щорса,2 у с.Нова Синявка Старосинявського району, у зв"язку з чим має право користування вказаним жилим приміщенням, однак відповідачем чиняться перешкоди у цьому та вона не має можливості отримати ключі і проживати у даному житлі. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про усунення перешкод шляхом вселення та зобов"язання відповідача не чинити перешкоди у користуванні житлом підлягають задоволенню. Позовна вимога про відшкодування моральної шкоди до задоволення не підлягає з огляду на наступне. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до роз'яснень, даних у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Зокрема, враховуються стан здоров"я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь зниження престижу, ділової репутації. Позивачем [PERSON] не надано і відповідно судом не здобуто доказів про заподіяння відповідачем позивачу моральної шкоди та підтвердження моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків позивача, як про це зазначено у позовній заяві. Таким чином, суд вважає, що вимоги [PERSON] про відшкодування їй моральної шкоди до задоволення не підлягають у звязку з недоведеністю та в цій частині позову їй слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: partial