Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом, предмет якого складають такі вимоги: 1) Визнати відповідача [PERSON] особою, що втратила право користуватися житловим приміщенням у залишеному нею будинку за адресою: Дніпропетровська область, Царичанський район, смт. Царичанка, провулок 4-й Робочий, № 9, у зв"язку з переїздом на інше місце проживання 18 липня 2004 року на підставі ч.2 ст.167 ЖК УРСР; 2) Усунути перешкоди у здійсненні права власності та розпорядження своїм майном шляхом зняття відповідача [PERSON] з реєстрації за вищевказаною адресою; 3) Зобов"язати Царичанський РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області скасувати реєстрацію місця проживання відповідача [PERSON]; 4) судові витрати покласти на відповідача. Як на підставу задоволення позовних вимог посилаються на ст. ст. 16, 267, 383, 391, 386 ЦК України, ст. ст. 1,3, 4, 15, 32 ЦПК України, ст. ст. 167 ч.2, 170, 177, 189, 190, 150 ЖК України. Як на докази викладених в заяві доводів посилаються на наступні документи: акт від 25.02.2008 року про виїзд [PERSON] з будинку № 9 по 4 Робочому пров. в смт. Царичанка на інше постійне місце проживання (а.с.4); акт комісії від 28.01.2009 року обстеження домоволодіння гр. [PERSON] за № 9 по 4 Робочому пров. в смт. Царичанка (а.с.5); договір дарування житлового будинку серії ВВО № 514044 від 08.11.2004 року (а.с.6); витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 5350331 від 08.11.2004 року (а.с.7); довідка Царичанської селищної ради № 1070 від 08.08.2013 року (а.с.8); довідка Царичанської селищної ради № 600 від 18.02.2015 року (а.с.9); довідка секретаря Царичанської селищної ради [PERSON] № 412/2.7 від 20.07.2006 року (а.с.10); свідоцтво про укладення шлюбу від 27.06.1987 року серії III-КИ № 389806 (а.с.11); паспорт громадянина України на ім'я [PERSON] (а.с.12); довідка управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі від 26.10.2006 року № 4421/06 (а.с.14); свідоцтво про смерть [PERSON] серії 1-КИ № 527274 (а.с.15); рішення колегії суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.05.2007 року (а.с.16-17); посвідчення серії Г № 501863 на ім"я [PERSON] (а.с.18); письмове пояснення [PERSON] (а.с.19); паспорт громадянина України на ім'я [PERSON] та картка фізичної особи - платника податків на ім'я [PERSON] (а.с.20). В судовому засіданні позивач та представник позивача [PERSON] -[PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги та пояснила наступне. На даний час позивач [PERSON] є єдиним власником житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Царичанський район, смт. Царичанка, провулок 4-й Робочий, № 9 на підставі договору дарування від 08.11.2004 року, зареєстрованого ОКП "Царичанське БТІ" 08.11.2004 року за № 8250523. У даному будинку прописана [PERSON], а також залишається зареєстрованою відповідач [PERSON], яка ніколи не мала права на житло, і це підтверджується документами. Посилається також на те, що в серпні 2004 року адвокат від партії Батьківщина написав їй позовну заяву про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у приватному будинку, але через хворобу заява до суду була подана лише через 1 рік 9 місяців 14 березня 2006 року. Перше судове засідання відбулося, а надалі відмовляли у всьому, щоб [PERSON] могла уникнути відповідальності за перешкоди в користуванні житлом та руйнування комунікацій будинку. На тому ж засіданні відповідач [PERSON] заявила, що вона утримувала її, і для цього повідомила про завідомо неправдиві обставини, всупереч фактичним обставинам справи. Крім того, ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської бласті від 14.06.2006 року зустрічний позов [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житлом, вселення до зазначеного будинку та про визнання недійсним договору дарування від 08.11.2004 року цього будинку між [PERSON] та [PERSON], об'єднано в одне провадження з первісним позовом. Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 07.02.2007 року зустрічний позов задоволено в повному обсязі, в задоволенні первісного позову відмовлено. Перша завідомо неправдива обставина, подана [PERSON] в зустрічній позовній заяві є та, що 27 червня 1987 року [PERSON] вступила у зареєстрований шлюб із гр-ном [PERSON] (сином [PERSON] і племінником [PERSON]М.), після чого з дозволу власника житлового будинку вселилася в нього в якості члена сім"ї, а 5 вересня 1988 року прописалася у зазначеному будинку, на праві власності [PERSON], і з того часу вони: вона, її чоловік та його мати стали проживати однією сім"єю. Цим вона приховала, ввівши суд в оману те, що фактично [PERSON] проживала зі своїм чоловіком окремою сім"єю протягом 43 років, а [PERSON] фактично проживала окремою сім"єю, як член сім"ї сина власника, не утримувавши нікого, бо в цьому не було потреби. Відповідно до ст. 156 ЖК УРСР при припиненні сімейних стосунків між власником будинку і бувшим членом сім'ї власника при відсутності угоди між ними про безоплатне користування житловим приміщенням і комунальними послугами, до цих відносин застосовується правила, встановлені ст. 162 ЖК УРСР. Другою неправдивою обставиною є те, що право власності на будинок за адресою: смт. Царичанка, провулок 4-й Робочий, № 9, ні за ким не було визнано, бо правовстановлюючі документи були оформлені в 2004 році. Правдою є те, що правовстановлюючі документи на будинок фактично були оформлені у 1973-1975 роках (всі, які були перелічені в ч.3 ст.150 ЖК України, і акт прийомки в експлуатацію будинку були підписані всіма членами приймальної комісії ще радянських установ). Свідоцтво на право власності було видане взамін правовстановлюючих документів у 2004 році наї ім"я [PERSON], як забудовника і господарки. Рішення Царичанського районного суду в частині визнання недійсним договору дарування скасовано рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.05.2007 року, але вимога [PERSON] про визнання [PERSON] особою, що втратила право користування житловим приміщенням у будинку за адресою: Дніпропетровська область, Царичанський район, смт. Царичанка, провулок 4-й Робочий, № 9 (який на той час належав їй, [PERSON], як забудовнику), у зв"язку з переїздом її на інше постійне місце проживання 18 липня 2004 року, апеляційним судом задоволена не була з підстав помилково приміненої ст. 71 ЖК України, що стосується жилих приміщень в будинках державного і громадського житлового фонду. Тому вони змушені повторно звернутися до суду з вказаним позовом. Вказує, що з 24 травня 2007 року мала місце обставина, що в належному [PERSON] будинку зареєстрована та мала право на вселення стороння для [PERSON] особа відповідач по справі [PERSON], яка обмежує її права на вільне володіння, користування та розпорядженням своїм майном, що призводить до втручання в її особисте життя та її родичів. [PERSON] разом із [PERSON] сплачують платежі за компослуги та як люди похилого віку, будучи платниками за спожиті: газопостачання, воду та електроенергію, не можуть оформити субсидію через те, що в будинку зареєстрована працююча особа - [PERSON] Вже двічі у 2014 році і 2015 році через це їм взимку відключали газопостачання. З урахуванням наведених вище обставин, вважають, що їхні права мають бути захищені шляхом усунення перешкод у користуванні житловим будинком. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні 13.07.2015 року заявив про те, що станом на 10 годину 30 хвилин 13 липня 2015 року відповідач [PERSON] знята за її заявою з реєстраційного обліку за адресою: Дніпропетровська область, Царичанський район, смт. Царичанка, провулок 4-й Робочий, № 9. Заявив, що його подальша участь в судовому засіданні є безпредметною та залишив зал судового засідання. Представник третьої особи в судове засідання не зявився. На підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивачі не заперечують проти такого вирішення справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши надані сторонами документи, заслухавши пояснення позивача та представника позивача [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] про те, що відповідачка [PERSON] вибула в 2004 році зі спірного житлового будинку та більше не проживала в ньому, а також даючи оцінку доказам у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в частині визнання [PERSON] особою, що втратила право користуватися житловим приміщенням у залишеному нею будинку за адресою: Дніпропетровська область, Царичанський район, смт. Царичанка, провулок 4-й Робочий, № 9, у зв"язку з переїздом на інше місце проживання 18 липня 2004 року на підставі ч.2 ст.167 ЖК УРСР, вихолячи з такого. Відповідно до ст. 383 ч.1 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 167 ч.2 ЖК УРСР вибувша особа втрачає право користування житловим приміщенням з дня вибуття. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Царичанський район, смт. Царичанка, провулок 4-й Робочий, № 9 на підставі договору дарування від 08.11.2004 року, зареєстрованого ОКП "Царичанське БТІ" 08.11.2004 року за № 8250523, що підтверджується правовстановлюючими документами на будинок (а.с.6-7). В даному будинку, власником якого є [PERSON], зареєстровані позивач в даній справі [PERSON], а також відповідач в справі [PERSON], але остання не проживає за вказаною адресою, починаючи з 18.07.2004 року, що підтверджується довідкою Царичанської селищної ради №1070 від 08.08.2013 року та (а.с.8). Крім того, факт не проживання відповідача в даній справі [PERSON] у вказаному будинку, починаючи з 18.07.2004 року в зв"язку з переїздом на інше місце проживання підтверджується: актом про виїзд [PERSON] з будинку №9 по 4 Робочому провулку в смт. Царичанка на інше постійне місце проживання (а.с.4), актом комісії від 28.01.2009 року про обстеження домоволодіння гр. [PERSON] на предмет проживання у вищевказаному домоволодінні гр-ки [PERSON] (а.с.5). Вирішуючи питання щодо заявлених вимог про усунення перешкод у здійсненні права власності та розпорядження своїм майном шляхом зняття відповідача [PERSON] з реєстрації за вищевказаною адресою та зобов"язання Царичанського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області скасувати реєстрацію місця проживання відповідача [PERSON], суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" № 1382-IV від 11 грудня 2003 року зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема: заяви особи або її представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Крім того, ч. 2 ст.16 ЦК України чітко визначені способи захисту цивільних прав та інтересів судом і такий спосіб захисту, як зняття з реєстрації, не передбачений приписами закону. Вирішення питань щодо реєстрації чи зняття з реєстрації, зокрема, віднесено до компетенції Головного Управління ДМС України в Дніпропетровській області та її територіальних відділень, а тому в цій частині заявлених вимог слід відмовити. Враховуючи вимоги\~ст.88 ч.3 ЦПК України суд прийшов до висновку, що з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн., так як судовий збір стягується з відповідача, коли позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового\~збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial