Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно сина [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивувала тим, що з відповідачем по даній справі позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі в період з 25.02.2014 р. до 07.11.2016 року. На момент розірвання шлюбу , їх сім`я існувала формально, тільки згідно запису в свідоцтві про шлюб. [INFO] у них народився син [PERSON] . Згідно судового рішення від 07.11.2016 року після розірвання шлюбу неповнолітнього сина [PERSON] залишено на проживанні з позивачкою. З часу народження дитини і по сьогодні відповідач не приймає участі у вихованні сина, коштів на утримання дитини не надає зовсім. Через наведені обставини, позивачка вимушена була поставити питання про стягнення аліментів в судовому порядку. В грудні 2018 року відповідач погасив заборгованість по несплачених аліментах в розмірі 6000 грн. з умовою, що надалі я відмовлюся від стягнення аліментів в примусовому порядку. Піклуванням про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток займається виключно позивачка. Жодного з покладених законом на батьків обов`язків, відповідач не виконує: він не бере будь-якої участі у житті сина, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не спілкується з ним взагалі, що негативно впливає на психоемоційний стан [PERSON] . Подарунків від тата син теж не отримує, більше того дитина взагалі не пам`ятає біологічного батька. Аналізуючи вказане, відповідач не бажає будувати хороших стосунків з дитиною, що розцінюється як ухилення біологічного батька від виховання сина, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, тобто відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Натомість, у позивачки з сином хороші, довірливі стосунки, позивачка забезпечує належні умови його проживання й догляду. Позивачка працевлаштована, має сталий дохід та позитивну характеристику з місця роботи, з дитиною проживають разом з батьками позивачки у власному будинку. Протягом робочого тижня син відвідує садочок "Веселка", а вихідні завжди проводять, враховуючи побажання [PERSON] . Ухвалою про відкриття провадження у справі від 20 березня 2019 р. по даній справі вирішено клопотання позивачки про залучення до участі в справі третьої особи на стороні позивача - орган опіки та піклування Городенківської районної державної адміністрації. Сторони, їх представник в судове засідання не з`явилися. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує щодо задоволення позову. Представник служби у справах дітей Городенківської РДА Цюмпала А.П. подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника служби у справах дітей, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Передбачених ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15.10.2015 року слідує, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . З копії паспорта позивачки серії [NUMBER] виданого 08.04.2014 року Городенківським РС УДМС в Івано-Франківській області вбачається, що 25.02.2014 року зареєстровано шлюб з [PERSON] , 1994 р.н. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 07 листопада 2016 року по справі № 342/1024/16-ц (провадження 2/342/747/2016) розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 25.02.2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 10. З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 10535 виданої Городенківською міською радою 14.12.2018 року вбачається, що син сторін [PERSON] , [INFO] , зареєстрований разом з позивачкою [PERSON] та її батьками, братом та племінником в [ADDRESS] . [ADDRESS] . Характеристикою вихователя [PERSON] та детектора [PERSON] ЗДО "Веселка" стверджується, що [PERSON] відвідує ЗДО "Веселка" і виховується в групі "Калинонька" з 21.08.2017 року. Дитину приводить в садочок мама, деколи бабуся. Він охайний, ввічливий, слухняний, доглянутий. Владислава приводять в заклад і забирають вчасно. Мама систематично відвідує батьківські зібрання, бере в них активну участь. Виконує поради та пропозиції щодо виховання своєї дитини. В дитячому садку батько [PERSON] жодного разу не появлявся. Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає права і обов`язки батьків виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, здобуття освіти, готувати їх до самостійного життя. Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959р. дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно роз`яснень, які містяться у п. 15, п.16 Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей; особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Статтею 164 Сімейного кодексу України визначений виключний перелік підстав позбавлення батьківських прав, а саме: мати (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він): не забрали дитину з пологового будинку або із іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться із дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Довідкою від 14.12.2018 року поліклінічного відділеня Городенківської ЦРЛ стверджується, що [PERSON] , [INFO] , хворіє простудними захворюваннями, в даний час здоровий. Догляд за дитиною здійснює мама. З копії постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 13.12.2018р. ВП № 55574653 вбачається, що головним державним виконавцем Городенківського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області на підставі письмової заяви [PERSON] від 13.12.2018 р. про повернення виконавчого листа про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина [PERSON] , [INFO] , повернуто стягувачу виконавчий лист. З характеристики директора ЗДО (ясел-садка) "Веселка" слідує, що позивачка [PERSON] працює кухарем в даному садочку з 01.09.2017 року та по місцю роботи характеризується позитивно. Рішенням № 4 від 10.01.2019 року комісії з питань захисту прав дитини Городенківської РДА Івано-Франківської області "Щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] " вирішено визнати доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] Висновком органу опіки та піклування Городенківської районної державної адміністрації № 01-34/30 від 14.04.2019 р. стверджено, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини розглядалось питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та вирішено доцільним позбавляти його батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Підстав не приймати до уваги згаданий висновок у суду немає, оскільки він ґрунтується на доказах, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Письмовими поясненнями свідків [PERSON] , сусідка позивачки, та [PERSON] , мати позивачки, які подані до суду 16.05.2019 року стверджується, що з дня народження [PERSON] і по сьогоднішній день його вихованням займається його мати [PERSON] Відповідач від дня народження сина жодної участі в його вихованні не приймав і не приймає, не цікавиться його розвитком та станом здоровя, будь-яких подарунків, дитячих речей, іграшок, одягу , продуктів харчування не надавав і надалі не надає, сина не провідує. В ході розгляду справи встановлено, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини: він не спілкується з дитиною, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина [PERSON] , не забезпечує харчування, медичного догляду, лікування дитини, без поважних причин не виявляє до нього інтересу та щонайменшої батьківської турботи про дитину. На підставі ст.ст. 150, 164-166, 171, 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved