Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

Позивач ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» у грудні 2017 року звернулося до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач просить стягнути з відповідачів на користь ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» заборгованість за Кредитним договором №14-4/1824К-07 від 12.05.2008 в сумі 53029 грн. 22 коп. та судові витрати по справі в сумі 1600 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилався на те, що 12.05.2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №14-4/1824К-07, відповідно до якого Банк надав, а відповідач [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 2000 доларів США під 12% річних, та зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором (рівними платежами щомісячно), з кінцевим терміном погашення не пізніше 20.02.2009 року. Банк свої зобов`язання за кредитним договором №14-4/1824К-07 від 12.05.2008 виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу [PERSON] грошові кошти в обсязі та у строки визначені умовами договору. 21.02.2007 між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №14-4/1824К-07 від 21.02.2007 укладено Договір поруки №14-4/1824П/1-07, за яким [PERSON] зобов`язувався відповідати перед Банком солідарно з [PERSON] в повному обсязі за своєчасне виконання зобов`язань. 21.02.2007 між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №14-4/1824К-07 від 21.02.2007 укладено Договір поруки №14-4/1824П/1-07, за яким [PERSON] зобов`язувався відповідати перед Банком солідарно з [PERSON] в повному обсязі за своєчасне виконання зобов`язань. Відповідач [PERSON] порушив умови укладеного кредитного договору, не виконав взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором №14-4/1824К-07 від 12.05.2008, яка станом на 30.11.2017 становить - 53029 грн.22 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 44668,13 гривень; заборгованість по відсоткам - 8361,09 гривень; заборгованість по штрафних санкціях (пені) - 0 гривень, заборгованість по комісії - 0 грн., які позивач просить стягнути солідарно з відповідачів. Також Позивач зазначав, що 14.11.2016 ПАТ «Універсал Банк» та ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» уклали договір про відступлення права вимоги №UB-OP/16-132, згідно з умовами якого Позивач набув статус кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками Банку. Представником Позивача було подано уточнення до первісного позову, яким в описовій та прохальній частині виправлено дату укладання кредитного договору №14-4/1824К-07 з 12.05.2008 на 21.02.2007. Відповідно до ухвали судді Святошинського районного суду м.Києва від 11.01.2018 р. відкрито провадження по справі. Відповідач [PERSON] 11.05.2018 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», ПАТ «Універсал Банк», третя особа [PERSON] про визнання поруки, як зобов`язання за Договором поруки №14-4/1824П/2-07 від 21 лютого 2007 року, укладеного між ВАТ «Банк Універсальний» та [PERSON] , припиненою. З урахуванням заяви про уточнення зустрічних позовних вимог [PERSON] посилався на факт припинення дії поруки за Договором поруки №14-4/1824П/2-07 від 21.02.2007 згідно ч.4 ст.559 ЦК, з підстав пропущення ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», шестимісячного строку для звернення до поручителів з моменту припинення дії кредитного договору №14-4/1824К-07 від 21.02.2007, тобто до 21.08.2009 включно. Також вказував про відсутність документального підтвердження сплати первісними Відповідачами первісному Позивачу заборгованості за кредитним договором №14-4/1824К-07 від 21.02.2007, як в межах його дії, так і після спливу його строку, в т.ч. і до моменту звернення з позовом первісного Позивача - ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» до суду. В подальшому судом в підготовчих судових засіданнях судом за клопотаннями представника відповідача неодноразово було витребувано докази від ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» та ПАТ « АТ «Універсал Банк», а саме оригінали поданих до позовної заяви додатків, однак вказані ухвали суду виконано не було. Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 04.03.2020 р. закрито підготовче судове засідання та справа призначена до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, подав клопотання яким первісний позов підтримував та просив розглядати справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував. Щодо зустрічної позовної заяви, то представник позивача заперечував щодо її задоволення, та подав письмові заперечення, в яких посилався на обґрунтованість первісного позову, який виключає задоволення зустрічного, а також на пропуск [PERSON] строку позовної давності на звернення з зустрічним позовом. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомляв. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомляв. Відповідач за зустрічним позовом - ПАТ «Універсал Банк» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Представник Відповідача [PERSON] Адвокат Котов Сергій Олександрович в судове засідання з`явився, надав до суду відзив на первісний позов, яким заперечував про його задоволення з підстав: спливу строків позовної давності на звернення за кредитним договором №14-4/1824К-07 від 21.02.2007; припинення зобов`язань поруки за Договором №14-4/1824П/2-07 від 21.02.2007 у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку від дати спливу дії Кредитного договору №14-4/1824К-07 від 21.02.2007 на звернення з вимогами до поручителів; безпідставного заявлення солідарного обов`язку до позичальника та поручителів, оскільки договори поруки не містять приписів про солідарні обов`язки поручителів між собою; недоведеності фактів набуття Позивачем права вимоги щодо зобов`язань поруки за кредитним договором №14-4/1824К-07 від 21.02.2007, згідно укладеного Договору відступлення права вимоги №UB-OP/16-132 від 14.11.2016, оскільки останній містить посилання на відступлення права вимоги щодо іншого кредитного договору №0479006USD000195 від 12.05.2008, який є відмінний від того, що був заявлений первісним Позивачем, як підстава предмету позову, і просив відмовити у його задоволенні, зустрічний позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі. В подальшому в судові засідання не з`явився, просив справу розглянути в його відсутності, що суд з урахуванням обставин справи вважає за можливе. Дослідивши матеріали справи‚ суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що саме 21.02.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником його є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №14-4/1824К-07 відповідно до якого банк надав, а Відповідач [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 2000 доларів США під 12% річних, та зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором (рівними платежами щомісячно), з кінцевим терміном погашення не пізніше 20.02.2009 року. Умовами кредитного договору передбачені процентна ставки та пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим договором. 14.11.2016 року ПАТ «Універсал Банк» та ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» уклали договір про відступлення права вимоги №UB-OP/16-132. Судом встановлено, що згідно Витягу з акту приймання передачі реєстру боргових зобов`язань від 14.11.2016 року до Договору відступлення права вимоги №UB-OP/16-132 від 14.11.2016 року цедент ПАТ "Універсал Банк" передав цесіонарію - ТОВ "Компанія з управління активами "Прімоколект-Капітал", в тому числі і по боржнику [PERSON] , зобов`язання лише по кредитному договору №0479006USD000195 від 12.05.2008, а саме: заборгованість 44 668,13 грн., по відсотках 8 361,09 грн., пеня 0,00 грн, всього на суму 53029,22 грн. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №0479006USD000195 станом на 30 листопада 2017 року Боржник [PERSON] має заборгованість 44 668,13 грн., по відсотках 8 361,09 грн., пеня 0,00 грн, всього на суму 53029,22 грн. Судом неодноразово витребовувались від ТОВ "Компанія з управління активами "Прімоколект-Капітал" та ПАТ "Універсал Банк": оригінал кредитного договору №0479006USD000195 від 12.05.2008, розрахунки заборгованості за кредитними договорами №14-4/1824К-07 від 21.02.2007 та №0479006USD000195 від 12.05.2008, оригінали банківських виписок про рух коштів та документального підтвердження погашення [PERSON] заборгованості за вказаними кредитними договорами, однак зазначені докази не були надані суду. Тому, суд приходить до висновку щодо необгрунтованості та недоведеності первісним Позивачем фактів існування заборгованості [PERSON] перед ТОВ "Компанія з управління активами "Промоколект-Капітал" в межах кредитного договору №14-4/1824К-07 від 21.02.2007, оскільки права вимоги згідно Договору відступлення права вимоги №UB-OP/16-132 від 14.11.2016, і відповідно заборгованість стосуються іншого кредитного договору №0479006USD000195 від 12.05.2008, який не є підставою предмету, ані первісного позову, ані його уточнення. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Згідно із положенням статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки /стаття 257 ЦК України/. Згідно із пунктом першим частини другої статті 258 ЦК України, позовна заява в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом рішення. Пунктом 31 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" судам роз`яснено, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв`язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), зазначене вище правило застосовується й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Судом встановлено, що строк дії кредитного договору 14-4/1824К-07 від 21.02.2007 сплив 20.02.2009, а з первісним позовом Позивач звернувся лише у 2017 році, тобто поза межами строку позовної давності. Враховуючи вищенаведене, суд вважає що заявлені первісні позовні вимоги до позичальника [PERSON] , так і до поручителів [PERSON] та [PERSON] щодо стягнення заборгованості за кредитним договором слід залишити без задоволення. Щодо зустрічної позовної заяви про визнання поруки, як зобов`язання за Договором поруки №14-4/1824П/2-07 від 21.02.2007, припиненою, суд зазначає. Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. За приписами ч.ч. 1-2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладання договору поруки. Порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора. Згідно з частиною першою статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України). Судом встановлено, що в Договорі поруки №14-4/1824П/2-07 від 21.02.2007 укладеному між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] , не встановлено строку, після якого порука припиняється. Отже, договором поруки не встановлено строку, після якого порука припиняється, тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України. Врегульовуючи правовідносини з припинення поруки у зв`язку із закінченням строку її чинності, частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, якщо кредитор не пред`явить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов`язання не встановлено або встановлено моментом пред`явлення вимоги), якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України). Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не може. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов`язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред`явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання. Виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов`язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Такий правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року № 6-53цс14, від 14 вересня 2016 року № 6-1451цс16. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що умова пункту 12 Договору поруки №14-4/1824П/2-07 від 21.02.2007 про дію поруки до повного виконання зобов`язань по Кредитному договору №14-4/1824К-07 від 21.02.2007 боржником чи поручителем, не може розглядатися як установлений строк дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України. Тому в даному випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про припинення поруки за спливом встановленого законом часу. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Разом із цим, встановлені частиною четвертою статті 559 ЦК України строки, після закінчення яких порука припиняється, не відносяться до позовної давності. Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов`язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року у справі № 6-53 цс 14 та від 06 вересня 2017 року у справі № 6-623 цс 17. В ході судового розгляду встановлено, що відповідач ПАТ «Універсал Банк», який є правонаступником ВАТ «Банк Універсальний» не звертався до поручителя [PERSON] із будь-якою вимогою щодо погашення наявної заборгованості у повному обсязі зі сплатою процентів за користування кредитом з урахуванням усіх штрафних санкцій за кредитним договором №14-4/1824К-07 від 21.02.2007, укладеним між Банком та [PERSON] . Враховуючи те, що в договорі поруки не встановлено чіткий строк її дії, при цьому строк основного зобов`язання встановлений, суд приходить до висновку про те, що Банк повинен був пред`явити позов до поручителя протягом 6 місяців, починаючи з 21.02.2009 і до 21.08.2009 включно. Узагальнюючи вищенаведене є всі підстави прийти до висновку, що непред`явлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання у разі, якщо строк дії поруки не встановлено, є підставою для припинення останнього, а отже, і обов`язку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобов`язанням. Отже враховуючи вище наведене суд приходить до висновку про задоволення зустрічного позову у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України вирішити питання про стягнення з відповідача за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» (код ЄДРПОУ 36676934) на користь позивача за зустрічним позовом [PERSON] судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved