Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

22.03.2016 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові позивач посилалася на те, що з 2009 року вона проживає з відповідачем однією сім`єю, [INFO] народився син [PERSON], відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, останній працює трактористом в ПП "Челсо і К", за виконавчим листом з останнього утримуються аліменти на дитину від попереднього шлюбу, прохає стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач позов підтримала, суду пояснивши, що з 2009 року вона проживає з відповідачем однією сім`єю, [INFO] народився син [PERSON], відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, вона мешкає у власному будинку, не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3 років, отримує соціальну допомогу в розмірі 1500 грн., майнового паю, земельної ділянки, внесків в установах банків, кредитів, стягнень з доходів не має, стан здоров`я її та її сина задовільний. Відповідач позов визнав, суду пояснивши, що мешкає в будинку, який належить позивачу, за проживання не сплачує, працює трактористом в ПП "Челсо і К", його заробіток в середньому складає 2000 грн., земельної ділянки, майнового паю, внесків в установах банків, кредитів не має, стан його здоров`я задовільний, з 2009 року за рішенням суду з нього на користь його першої дружини утримуються аліменти на утримання сина [PERSON], 2004 року народження, в розмірі 1/4 частини його доходів, не заперечує проти стягнення 1/3 частини своїх доходів, прохає позов задовольнити. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, встановив наступні обставини: З 2009 року сторони мешкають однією сім`єю, що підтверджується їх поясненнями в судовому засіданні. З 2009 року рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області з відповідача на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 2004 року народження, в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача. [INFO] народився [PERSON], батьками якого є сторони у справі, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER], виданого керівником органу державної реєстрації актів цивільного стану 18.06.2013 року (а.с.6). Син знаходиться на утриманні позивача. Позивач мешкає у власному будинку, не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3 років, отримує соціальну допомогу в розмірі 1500 грн., майнового паю, земельної ділянки, внесків в установах банків, кредитів, стягнень з доходів не має, стан здоров`я її та її сина задовільний. Відповідач мешкає в будинку, який належить позивачу, за проживання не сплачує, працює трактористом в ПП "Челсо і К", його заробіток в середньому складає 2000 грн., земельної ділянки, майнового паю, внесків в установах банків, кредитів не має, стан його здоров`я задовільний, з 2009 року за рішенням суду з нього на користь його першої дружини утримуються аліменти на утримання сина [PERSON], 2004 року народження, в розмірі 1/4 частини його доходів. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Угоди про спосіб утримання сина між сторонами не досягнуто. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного. Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ч.2 ст.51 Конституції України та главою 15 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч.3 ст.11 ЦК України цивільні прав та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Так відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, цивільний обов`язок батьків неповнолітніх дітей на утримання своїх дітей до повноліття, якому кореспондує цивільне право неповнолітніх дітей відповідача на утримання від батьків виникає безпосередньо з актів цивільного законодавства, якими є Конституція України та Сімейний Кодекс України. Відповідно до ч.1 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними. Судом встановлено, що до суду звернулася мати неповнолітнього сина відповідно до ст.180 СК України з позовом до батька дитини про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, так як з відповідачем, який є батьком дитини, не досягнуто домовленості про спосіб виконання обов'язку утримувати сина до досягнення ним повноліття, а батько дитини не виконує обов'язку, передбаченого ст.180 СК України. Відповідно до абзацу 2 ч.2 ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Так відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Суд доходить висновку, що відповідач, не виконуючи свого обов'язку, передбаченого ст.180 СК України, щодо утримання сина до досягнення ним повноліття, порушує право дитини на своє утримання до досягнення ним повноліття, а тому порушене право підлягає судовому захисту способом, передбаченим ч.3 ст.181 СК України, а саме шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина у частці від доходу батька. Суд, визначаючи частку від доходу батька, яка підлягає стягненню, враховує обставини, передбачені ст.182 СК України: матеріальний стан сторін, задовільний стан здоров`я сторін та їхніх дітей, наявність аліментних обов`язків у відповідача в розмірі 1/4 частки доходів відповідача, і вважає, що розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання дитини повинен становити 1/3 частину доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до ч.1 п.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Так як рішення прийнято у справі про стягнення аліментів, то суд відповідно до ч.1 п.1 ст.367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. А тому позов підлягає задоволенню як такий, що грунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений дослідженими судом доказами. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог. Так як рішення ухвалено на користь позивача, якого звільнено від сплати судового збору в сумі 551,20 грн., то судовий збір в сумі 551,20 грн. підлягає стягненню відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved