Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до АТ «Облтеплокомуненерго», в якому просить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок вартості послуг з централізованого опалення, сплаченої позивачем в сумі 72375 грн. 03 коп. у період з 01.05.2016 року по 01.11.2018 року за житлово-комунальну послугу - централізоване опалення; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок вартості послуги з постачання гарячої води, сплаченої позивачем в сумі 1000 грн. у період з 01.05.2016 року по 01.11.2018 року за житлово-комунальну послугу - постачання гарячої води. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона мешкає за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що вказана квартира опалюється за допомогою централізованого опалення. Також до цієї квартири централізовано поставляється гаряча вода. Вказані послуги надає АТ «Облтеплокомуненерго», оплату за які здійснює вона. Вважає, що її права як споживача житлово-комунальних послуг із централізованого опалення та постачання гарячої води порушені відповідачем, оскільки у період з 01.05.2016 року по 01.11.2018 року ціна (тариф) на ці послуги була значно завищена за рахунок включення до їхньої собівартості незаконної, економічно необгрунтованої і також завищеної ціни на природний газ. Внаслідок цього у вказаний вище період вона вимушена була сплачувати необгрунтовано збільшену вартість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а відповідач, в свою чергу, отримав необгрунтовану економічну вигоду. Зокрема, зазначає, що 27.04.2016 року Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову №315, якою внесено суттєві та чисельні зміни до Положення про ПСО, затвердженого Постановою КМУ №758. Так, було змінено, зокрема, вищезгаданий пункт 16 Положення про ПСО, який викладено в такій редакції: "НАК "Нафтогаз України" у період із 01 травня 2016 р. по 31 березня 2017 р. (включно) постачає природний газ виробникам теплової енергії за регульованою ціною (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу, відповідно до Податкового кодексу України) з метою надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню в розмірі 4942 гривні за 1000 куб. метрів, а для виробництва теплової енергії для релігійних організацій -у розмірі 2471 гривня за 1000 куб. метрів". Таким чином, внаслідок прийняття КМУ Постанови №315 від 27.04.2016 року ціна на газ, який придбавається виробниками теплової енергії у НАК "Нафтогаз України" з метою надання послуг із опалення та постачання гарячої води населенню, була збільшена на 3098,72 гривні, тобто в 2,68 разів. Після прийняття Кабінетом Міністрів України Постанови №315 середня ціна Гкал теплової енергії збільшилася з 678,92 гривень до 1303,36 гривень, вартість опалення без лічильника - з 17,22 м. кв. до 32,81 грн/м. кв. (в 1,9 разів). У свою чергу середньозважена вартість одного кубічного метру гарячої води збільшилася 37,74 гривень до 69,53 гривень, тобто в 1,84 рази. Тобто, після набрання чинності Постановою КМУ №315 від 27.04.2016 року собівартість виробництва теплової енергії, а як наслідок, і вартість житлово-комунальних послуг із централізованого опалення та постачання гарячої води збільшилися у зв`язку зі зростанням (у більш ніж 2 рази) ціни на газ. Позивач вказує, що найбільш очевидним свідченням цього є квитанції на оплату послуг з централізованого опалення моєї квартири та постачання до неї гарячої води, починаючи з травня 2016 року (а щодо послуги з опалення, починаючи з опалювального періоду 2016 року), сплачені суми у яких є значно більшими (вдвічі і більше), ніж суми, сплачені нею, наприклад, у 2014-2015 роках. У період часу з 01.05.2016 року по 01.11.2018 року нею сукупно було сплачено на рахунок відповідача за централізоване опалення 7275, 03 грн. У цей же період нею на рахунок відповідача за послугу з постачання гарячої води сплачено 1000,00 грн. Позивач зазначає, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.03.2019 року в справі №826/9665/16 за позовами Громадської організації «Тарифна Мобілізація», громадянки України [PERSON] до Кабінету Міністрів України Постанова КМУ №315 від 27.04.2016 року була визнана протиправною та нечинною з моменту її прийняття, тобто з 27.04.2016 року. Зазначеним вище судовим рішенням постанова №315 від 27.04.2016 року визнана протиправною та нечинною повністю, а не лише в частині, що встановлювала граничну роздрібну ціну на газ для населення. Таким чином, протиправним і нечинним із моменту прийняття є і підпункт 4 пункту 2 Постанови №315 щодо підвищення більше, ніж в два рази ціни на газ, який купується виробниками теплової енергії у НАК "Нафтогаз України" (з метою надання населенню послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води). Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2019 року в справі №826/9665/16 рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.03.2019 року було залишено без змін. Позивач вважає доведеним належними, допустимими, достатніми доказами той факт, що їй - побутовому індивідуальному споживачу житлово-комунальних послуг із централізованого опалення та постачання гарячої води - вказані послуги в період із 01.05.2016 по 01.11.2018 року надавалися за вартістю, до складу яких входили витрати на придбання природного газу, за ціною, визнаною судовим рішенням (яке набрало законної сили) незаконною та економічно необгрунтованою. У силу того, що ціни (тарифи) на послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води є регульованими державою, з урахуванням того, що основна зі складових собівартості цих послуг (ціна на газ) визнана в судовому порядку незаконною та економічно необгрунтованою, ціна та сукупна вартість послуг із централізованого опалення та гарячого водопостачання, сплачена нею в період із 01.05.2016 року по 01.11.2018 року, є завищеною та незаконною. Ухвалою суду від 11 лютого 2020 року прийнято до спільного розгляду в одне провадження з первісним позовом [PERSON] зустрічний позов Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с. 77-79). У вказаній зустрічній позовній заяві, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 141-142), АТ «Облтеплокомуненерго» просить стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на свою користь заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання у сумі 3023,75 грн. за період з 01.10.2018 року по 30.11.2019 року. Вимоги зустрічної позовної заяви обґрунтовані тим, що Акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення для суб`єктів усіх форм власності, у тому числі і до споживачів, які є власниками квартири або місце проживання яких зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі є споживачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання згідно з Договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженого Постановою КМУ №630, на підставі ч. 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» такий Договір є договором приєднання. відповідач зобов`язаний оплатити спожиті послуги, а позивач має право вимагати від відповідача виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг. В порушення вимог чинного законодавства боржник не здійснював оплату за надані послуги у повному обсязі, що порушує право позивача на одержання плати за надані послуги у встановлений законодавством строк, в результаті чого виникла заборгованість. Це свідчить про неналежне виконання відповідачем зобов`язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за надані послуги у встановлений законодавством строк. Між позивачем та відповідачем виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, які можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Позивач за первісним позовом у судовому засіданні первісний позов підтримала та просила його задовольнити. Проти зустрічного позову заперечувала. Представники відповідача за первісним позовом у судовому засіданні первісний позов не визнали і в його задоволенні просили відмовити в повному обсязі. Зустрічний позов підтримали та просили його задовольнити. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №193670383 від 18.12.2019, договору дарування від 12 вересня 2003 року [PERSON] , та [PERSON] являються співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 80-82, 148); [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою (а.с. 134). Акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для суб`єктів усіх форм власності, у тому числі і до споживачів, які є власниками квартири або місце проживання яких зареєстроване, за адресою: [ADDRESS] . На підставі статті 11 Закону України "Про ринок природного газу" Кабінетом Міністрів України 01 жовтня 2015 року прийнято постанову № 758 "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)". Пунктом 2 постанови КМУ від 01 жовтня 2015 року № 758 встановлено, що з метою забезпечення соціального захисту громадян на період з 01 жовтня 2015 року по 31 березня 2016 року (включно) установлено пільгову граничну роздрібну ціну на природний газ, який використовується населенням для індивідуального опалення або комплексно (індивідуальне опалення, приготування їжі та/або підігрів води), в розмірі 3,60 грн за 1 куб. метр у разі використання до 1200 куб. метрів природного газу (включно) протягом зазначеного періоду. Зазначено, що ця постанова набирає чинності з 01 жовтня 2015 року та діє до 01 квітня 2017 року. Положення № 758 визначає обсяг та умови виконання спеціальних обов`язків, що покладаються на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів на ринку природного газу (далі - спеціальні обов`язки), зокрема для забезпечення стабільності, належної якості та доступності природного газу, а також для підтримання належного рівня безпеки постачання природного газу споживачам, не створюючи загрози першочерговій цілі створення повноцінного ринку природного газу, заснованого на засадах вільної конкуренції, та з дотриманням принципів пропорційності, прозорості та недискримінації. 27 квітня 2016 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 315 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2015 року № 758", яка оприлюднена у виданні "Урядовий кур`єр" (2016, 04, 30 квітня 2016 року № 83) та у виданні "Офіційний вісник України" (2016, № 35 (13 травня 2016 року), ст. 1365). Кабінетом Міністрів України затверджено зміни, що вносяться до постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2015 року № 758. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2019 року (а.с. 25-39), залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2019 року (а.с. 40-43), визнано протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 315 від 27 квітня 2016 року "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2015 року № 758" з моменту її прийняття, а саме з 27 квітня 2016 року. Постановою Верховного Суду від 25 червня 2020 року (а.с. 193-206), рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2019 року скасовано та направлено справу на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва. Враховуючи, що рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2019 року, яким визнано протиправною та нечинною Постанову КМУ №315 від 27.04.2016 року та на яке посилається позивач за первісним позовом як на підставу для задоволення позову, Постанова КМУ №315 від 27.04.2016 року протиправною не визнана, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні первісного позову [PERSON] слід відмовити. В свою чергу, відповідачі за зустрічним позовом є споживачами послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання згідно з Договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженого Постановою КМУ №630. На підставі ч. 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» такий Договір є договором приєднання. Згідно із ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Текст типового договору про надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, затверджений Постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630, опубліковано в газеті «Деснянська правда» № 42 від 23.10.2014р., для укладання його шляхом приєднання всіма споживачами послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води. Згідно частини 3 пункту 5 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, власник, наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Крім того, пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води є календарний місяць, а плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до п. 20 зазначених Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання. Згідно статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони, кредитора певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України, згідно зазначеної статті, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. В порушення вимог чинного законодавства відповідачі за зустрічним позовом не здійснювали оплату за надані послуги у повному обсязі, що порушує право позивача на одержання плати за надані послуги у встановлений законодавством строк, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 3023,75 грн. за період з 01.10.2018 року по 30.11.2019 року (а.с. 143), та підлягає стягненню в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго». У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачів за зустрічним позовом на користь позивача підлягають стягненню понесені документально підтверджені (а.с. 76) витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 1921,00 грн.

Outcome: approved