Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

У вересні 2020 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" Матвієнко Андрій Анатолійович звернувся до суду в інтересах публічного акціонерного товариства "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" (далі - ПАТ "ЧБРР") із позовом до Центру надання адміністративних послуг Житомирської міської ради, в якому просить зобов"язати відповідача провести державну реєстрацію права власності ПАТ "ЧБРР" на земельну ділянку площею 0,1063 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що державним реєстратором протиправно відмовлено позивачу у державній реєстрації права власності на земельну ділянку, з підстав, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження та наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 12 січня 2021 року залучено до участі у даній справі співвідповідача Департамент реєстрації Житомирської міської ради. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити повністю. Центр надання адміністративних послуг Житомирської міської ради подав відзив на позов, в якому зазначив, що є неналежним відповідачем у справі, представник даного відповідача в судове засідання не з`явився. Департамент реєстрації Житомирської міської ради своїм правом подати відзив не скористався, представник даного відповідача в судове засідання також не з`явився. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, про відмову у задоволенні позову ПАТ "ЧБРР" з наступних підстав. Судом встановлено, що між акціонерним комерційним банком «Чорноморський банк розвитку та реконструкції», правонаступником якого є ПАТ "ЧБРР" та фізичною особою [PERSON] був укладений кредитний договір від 30.08.2006 № 141/182/110, згідно з яким надано останній грошові кошти. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним договором з [PERSON] укладено договір іпотеки, згідно якого банку передано в іпотеку магазин-кафе та земельну ділянку, кадастровий номер 1821455100:05:015:0062, на якій розміщений цей магазин-кафе, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Вищезазначений магазин-кафе та земельну ділянку на якій він розташований [PERSON] придбала за договором купівлі-продажу від 30 серпня 2006 року у [PERSON] , але не оформила належним чином право власності на земельну ділянку. Земельна ділянка залишилась зареєстрованої за попереднім власником ( [PERSON] ). У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором [PERSON] між банком та останньою було укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 16 лютого 2007 року. На підставі цього договору було здійснено реєстрацію права власності ПАТ "ЧБРР" на магазин-кафе. Водночас, реєстрація прав на земельну ділянку проведена не була. 11 грудня 2019 року ПАТ "ЧБРР" через свого представника Лисого М.С. , який діяв на підставі довіреності, посвідченої 09.12.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельник Н.О, звернувся до центру з надання адміністративних послуг Житомирської міської ради із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку, кадастровий номер 1821455100:05:015:0062, що розташована по [ADDRESS] та додав до неї наступні документи: довіреність, дублікат договору про задоволення вимог іпотекодержателя №59, виданий приватним нотаріусом Романівського районного нотаріального округу Житомирської області, копію договору іпотеки № 1869, виданий приватним нотаріусом Романівського районного нотаріального округу Житомирської області та відомості з Державного земельного кадастру №15899145. 17 грудня 2019 року Державним реєстратором прав на нерухоме майно відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Департаменту реєстрації Житомирської міської ради Русецьким І.В. за результатами розгляду вищезазначеної заяви та документів, поданих для проведення державної реєстрації прав, було прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та обтяжень № 50258256. Відповідно до зазначеного рішення державним реєстратором було встановлено, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження та наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, а саме відповідно до отриманих відомостей з Державного земельного кадастру №15899145 від 11 грудня 2019 року право власності на вищезазначену земельну ділянку зареєстровано за іншою особою - [PERSON] на підставі державного акту ЖТ №164790 від 19 липня 2004 року. Загальними положеннями Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звертатися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, за загальним правилом, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Пунктами 1 та 2 частини третьої статті 10 зазначеного Закону встановлено, що державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Порядок проведення державної реєстрації прав визначено частиною першою статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Згідно з частиною другою статті 18 зазначеного Закону перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державні реєстратори зобов`язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав. Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" затверджено Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Пунктом 81-1 вищезазначеної Постанови Кабінету Міністрів України встановлено, що державна реєстрація прав на земельні ділянки, речові права на які набуто до 1 січня 2013 року, проводиться у порядку, передбаченому статтею 29 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до статті 29 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності на земельну ділянку, набутого та оформленого в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться за умови наявності відповідних відомостей в Державному земельному кадастрі. Державна реєстрація права власності на земельну ділянку, набутого в результаті переходу права власності та не оформленого в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться за умови встановлення факту переходу прав від особи, відомості про яку містяться в Державному земельному кадастрі, до особи, яка заявляє свої права. Державна реєстрація речових прав на земельну ділянку, набутих та оформлених в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться без подання заявником документа, на підставі якого набуто речове право, за умови наявності інформації про зареєстровану земельну ділянку в Державному земельному кадастрі, у тому числі перенесеної із Державного реєстру земель, документів, що відповідно до законодавства, яке діяло до 1 січня 2013 року, посвідчували право власності або право користування землею (земельними ділянками), а також книг записів (реєстрації) таких документів. Державною реєстраційною службою Листом від 14.01.2013 № 07-06-15-13 роз`яснено, що підставою для проведення державної реєстрації прав є документи, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, подані органу державної реєстрації прав, нотаріусу як спеціальному суб`єкту, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, разом із заявою (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). В період встановлення нової системи державної реєстрації прав відповідно до Закону така реєстрація буде проводитись на підставі документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, видані чи оформлені до 1 січня 2013 року. За таких обставин, коли перехід права власності на нерухоме майно відбувся, проте за результатом такого переходу державну реєстрацію прав (оформлення документів чи проставляння "відміток") не проведено, державна реєстрація прав проводиться державним реєстратором на підставі документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Відповідно до пункту 14 Порядку ведення Поземельної книги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 вересня 2009 року № 1021 (втратив чинність з 1 січня 2013 року), у разі здійснення нотаріусом у встановленому законом порядку відмітки про перехід права власності на земельну ділянку на підставі цивільно-правового договору або свідоцтва про право на спадщину вносяться відомості до розділу 3 Поземельної книги "Земельна ділянка. Права власності, постійного користування". Дата внесення відомостей є датою державної реєстрації переходу права власності на земельну ділянку. Відповідно до пункту 3 розділу II Прикінцевих положень Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" до 1 січня 2013 року державна реєстрація права власності, права користування (сервітут) земельними ділянками, права постійного користування земельними ділянками, договорів оренди земельних ділянок; права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); права забудови земельної ділянки (суперфіцій) проводилась територіальними органами земельних ресурсів. За таких умов державний акт про право власності на земельну ділянку з відміткою про перехід права власності на земельну ділянку, зробленою нотаріусом, та цивільно-правовий договір або свідоцтво про право на спадщину, на підставі яких відбувся такий перехід до 1 січня 2013 року, є підставою для проведення державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав. Пунктом 4 та 5 частини першої статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлені підстави для відмови в державній реєстрації прав: подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Згідно з частиною другою статті 24 зазначеного Закону за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття. Відповідно до частини п`ятої статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відмова в державній реєстрації прав з підстав, не передбачених частиною першою цієї статті, заборонена. Згідно картки прийому заяви від 11 грудня 2019 року №192519708 позивачем було надано державному реєстратору разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень наступні документи: довіреність, дублікат договору про задоволення вимог іпотекодержателя №59, виданий приватним нотаріусом Романівського районного нотаріального округу Житомирської області, копію договору іпотеки № 1869, виданий приватним нотаріусом Романівського районного нотаріального округу Житомирської області та відомості з Державного земельного кадастру №158991145. Разом з тим, державного акту про право власності на земельну ділянку з відміткою про перехід права власності на земельну ділянку, зробленою нотаріусом на підставі якого відбувся такий перехід до 1 січня 2013 року подано не було. З урахуванням наведеного, суд прийшов до переконання, що у відповідача були підстави для висновку, що подані документи не дають змоги встановити факту набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно - земельну ділянку, кадастровий номер 1821455100:05:015:0062, що розташована по [ADDRESS] та підстави для прийняття рішення про відмову у державній реєстрації прав та обтяжень від 17 грудня 2019 року № 50258256.

Outcome: dismissed