Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

У листопаді 2017 року Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (далі - АТ "Промінвестбанк" або Банк) звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з [PERSON] на його користь суми заборгованості за кредитним договором № 009PIL1122650002 від 21 вересня 2012 року в розмірі 42497 грн. 14 коп. та кредитним договором № СС249271338320120921 від 21 вересня 2012 року в розмірі 21189 грн. 86 коп., всього - заборгованість у загальному розмірі 63687 грн. В обґрунтування позову зазначало, що 21 вересня 2012 року між АТ "Промінвестбанк" і [PERSON] (далі - Позичальник)був укладений кредитний договір № 009PIL1122650002 (далі - кредитний договір № 1), за умовами якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 38300 грн., строком до 21 вересня 2016 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 38 % на рік. Також, 21 вересня 2012 року між Банком і [PERSON] було укладено кредитний договір № СС249271338320120921 (далі - кредитний договір № 2), згідно із умовами цього договору відповідач отримала кредитну картку з максимальним кредитним лімітом у розмірі 40000 грн., зі сплатою 42 % річних за проведення розрахунків у торговельно-сервісній мережі (безготівкові розрахунки) та 48 % річних за всі інші операції. Банк взяті на себе зобов`язання за вказаними кредитними договорами виконав повністю, надав Позичальникові кредит у визначених договорами сумі. Відповідно до умов кредитних договорів Позичальник взяла на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користуванням ними у визначені договорами терміни. Проте, відповідач належним чином своїх зобов`язань за кредитними договорами не виконувала, внаслідок чого станом на 29 вересня 2017 року [PERSON] має перед Банком заборгованість за цими двома договорами. Так, заборгованість відповідача за кредитним договором № 009PIL1122650002 становить 42497 грн. 14 коп., з яких: 19476 грн. 21 коп. - заборгованість за кредитом, 14473 грн. 69 коп. - заборгованість по процентам, 3455 грн. 11 коп. - заборгованість за комісією, 5092 грн. 13 коп. - штрафи. Сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № СС249271338320120921 складає 21189 грн. 86 коп., з яких: 3315 грн. 91 коп. - строкова заборгованість за кредитом, 3365 грн. 30 коп. - прострочена заборгованість за кредитом, 5698 грн. - залишок несплачених процентів на кредитну заборгованість, з них: 5432 грн. 58 коп. - прострочені, 409 грн. 97 коп. - несплачена комісія, з них 259 грн. 97 коп. - прострочена, 8400 грн. - несплачені штрафи, з них 8050 грн. - прострочені. 05 липня 2017 року Банк направляв [PERSON] вимогу щодо сплати заборгованості за вказаними вище кредитними договорами, однак відповідачем дану вимогу проігноровано. У грудні 2017 року відповідач [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву до АТ "Промінвестбанк", у якій просила суд визнати недійсним п. 3.2.2 кредитного договору № 009PIL1122650002, укладеного 21 вересня 2012 року між нею і Банком, та зобов`язати позивача АТ "Промінвестбанк" повернути їй сплачену нею суму комісії за управління кредитом за цим договором у розмірі 5294 грн. 30 коп. В обґрунтування зустрічних вимог зазначала, що 21 вересня 2012 року між нею і Банком був укладений кредитний договір № 009PIL1122650002. Відповідно до п. 3.2.2 цього договору вона зобов`язана сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом у розмірі 0,5 % річних від заборгованості по кредиту, що нараховується щоденно, починаючи з дати видачі кредиту до дня повного погашення кредиту на залишок заборгованості по кредиту. Відповідач вважає, що даний пункт цього кредитного договору є несправедливим, оскільки вона змушена сплачувати за послуги, що супроводжують кредит, дана умова кредитного договору суперечить вимогам ч. 1 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", тому цей пункт кредитного договору має бути визнаний судом недійсним на підставі ч. 1 ст. 203 ЦК України. За період з 21 вересня 2012 року по 24 березня 2016 року за умовами вказаного вище кредитного договору та графіку платежів нею сплачено грошові кошти в загальному розмірі 61470 грн. 10 коп., з яких: 5294 грн. 30 коп. - комісія за управління кредитом, які Банк повинен повернути їй відповідно до вимог ч. 1 ст. 216 ЦК України. Представник позивача [PERSON] у суді позов підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеному у позові, просила суд задовольнити позовні вимоги повністю. Проти задоволення зустрічних вимог заперечувала, подала до суду відзив на зустрічну позовну заяву, у якому просила суд відмовити у задоволенні зустрічних вимог [PERSON] , посилаючись на те, що включення до кредитного договору щомісячної комісії за управління кредитом є правомірним та вимог Закону України "Про захист прав споживачів" не порушує, оскільки передбачена у кредитному договорі комісія та її розрахунок наведений у додатку № 1 до кредитного договору № 1. [PERSON] на момент підписання кредитного договору була ознайомлена з тим, що реальна процентна ставка складає 56,10 % (із урахуванням усіх комісій за кредитом), тому цей пункт договору до несправедливих умов договору в розумінні вказаного вище Закону України не належить. Крім того, зазначала, що відповідачем [PERSON] комісію за управління кредитом за період з 21 вересня 2012 року по 12 січня 2018 року сплачено в розмірі 4361 грн. 19 коп., доводи [PERSON] щодо сплати нею комісії за управління кредитом у більшому розмірі в сумі 5294 грн. 30 коп. належними доказами не підтверджені та ґрунтуються на припущеннях відповідача. Також вказувала, що 21 вересня 2012 року [PERSON] при укладені та підписанні кредитного договору № 009PIL1122650002 могла дізнатися про порушення своїх прав та звернутися до суду за їх захистом, тому з 21 вересня 2012 року починається дія трирічного строку права відповідача на звернення до суду з позовом про визнання п. 3.2.2 кредитного договору недійсним. [PERSON] ж звернулася до суду лише у 2018 році з пропуском строку права звернення до суду. Просила суд застосувати наслідки спливу позовної давності та відмовити [PERSON] у задоволенні зустрічних позовних вимог повністю. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов Банку не визнала, заперечувала щодо його задоволення, подала до суду відзив на позов, у якому, посилаючись на те, що Банк на підтвердження заявлених вимог не надав суду доказів на підтвердження суми її заборгованості за кредитним договором № 009PIL1122650002, зокрема, первинних бухгалтерських документів, тому підстави вважати, що розмір її заборгованості перед Банком за цим кредитним договором, а також суми процентів, зазначені в розрахунках, є достовірними, відсутні. За наявними у неї квитанціями у рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором № 1 вона сплатила 21820 грн. 91 коп., за розрахунком Банку - 18823 грн. 79 коп.; заборгованості по процентам - 33947 грн. 31 коп., за розрахунком Банку - 34919 грн.; заборгованості за комісією - 5294 грн. 30 коп., за розрахунком Банку - 2799 грн. 72 коп. Крім того, вказувала на те, що Банк у порушення п. 3.2.2 кредитного договору, яким передбачена щомісячна комісія в розмірі 0,5 % за управління кредитом, безпідставно протягом дії договору нараховував та стягував комісію в розмірі 6 %, що призвело до необґрунтованого збільшення суми заборгованості за кредитом. Також, відповідач [PERSON] посилалася на те, що строки дії кредитних договорів сплинули, для кредитного договору № 009PIL1122650002, яким передбачено сплату процентів за користування кредитом за ставкою 38 %, - 02 жовтня 2016 року, для кредитного договору № СС249271338320120921, яким передбачена сплата процентів за користування кредитом за ставкою 42 % і 48 %, - 21 вересня 2013 року. Однак Банк і після закінчення строку дії цих двох договорів нараховував їй проценти за користування кредитом за встановленими у даних договорах ставками, що є неправомірним та суперечить вимогам ст. 1048 ЦК України, оскільки після спливу строку користування кредитом проценти повинні нараховуватися лише на рівні облікової ставки Національного банку України. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 21 вересня 2012 року позивач АТ "Промінвестбанк" і відповідач [PERSON] уклали кредитний договір № 009PIL1122650002 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку. У п. 2 цього договору сторони узгодили умови кредитування, зокрема, суму кредиту - 38300 грн., процентну ставку - 38 % річних, строк кредитування - 48 місяців, розмір обов`язкового щомісячного платежу - 1576 грн. 12 коп. Згідно із п. 4.2.1 кредитного договору Позичальник зобов`язувалася використати кредит за цільовим призначенням та своєчасно і в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі. Відповідно до п. 5.1 кредитного договору № 1 за невиконання (несвоєчасне виконання) взятих на себе грошових зобов`язань, Позичальник сплачує штраф у розмірі 200 грн. за кожен факт прострочення. Із розрахунку сукупної вартості кредиту, який є додатком № 1 до даного кредитного договору, видно, що [PERSON] повинна сплачувати платежі кожного другого числа місяця. Також того ж дня, 21 вересня 2012 року, між АТ "Промінвестбанк" і [PERSON] був укладений кредитний договір № СС249271338320120921, у якому сторони погодили терміни, а саме: кредит - позичковий капітал Банку у грошовій формі, що передається Позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності і цільового характеру використання; максимальний кредитний ліміт - максимальний розмір кредитної заборгованості, яка може виникнути внаслідок надання Банком Позичальнику кредиту на умовах цього договору; поточний кредитний ліміт - погоджений Банком на підставі інформації, отриманої від Позичальника, можливий розмір кредитної заборгованості на кожний період часу. Розмір поточного кредитного ліміту не може бути більшим за розмір максимального кредитного ліміту, за винятком випадків виникнення недозволеного кредиту; недозволений кредит - кредитна заборгованість Позичальника, що перевищує розмір поточного кредитного ліміту і виникла внаслідок обставин, які знаходяться поза впливом Банку; розрахунковий період - період часу, за який Банк нараховує проценти, комісії та інші платежі, передбачені цим договором. Розрахунковий період встановлюється з 13 числа кожного місяця до 12 (включно) числа наступного місяця; розрахункова дата - останній день розрахункового періоду. Якщо останній день розрахункового періоду є небанківським днем, то розрахункова дата переноситься на перший банківський день; платіжний період - період, який починається з дня наступного за розрахунковою датою, та закінчується в платіжний день; платіжний день - друге число розрахункового періоду, наступного за розрахунковим періодом, у якому були нараховані проценти за користування кредитом. Якщо вказане число є небанківським днем, то платіжний день переноситься на перший наступний банківський день; поточний рахунок № [NUMBER] , МФО 300012, відкритий Банком Позичальнику на підставі цього договору для здійснення платіжно-касових операцій за допомогою (платіжної картки) відповідно до вимог законодавства України та правил міжнародних платіжних систем. У п. 2.1 кредитного договору № 2 передбачено, що Банк на підставі письмової заяви Позичальника встановленої форми відкриває Позичальнику поточний рахунок у національній валюті, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціального платіжного засобу у вигляді платіжної картки та здійснює платіжно-касове обслуговування Позичальника відповідно до ліцензії наданої Банку, тарифів Банку, законодавства України. Банк встановлює для Позичальника максимальний кредитний ліміт, розмір якого складає 40000 грн. При цьому, протягом дії даного договору,

Outcome: partial