Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом про визнання права власності в порядку спадкування на частку в будинку та виділення її в натурі. Вказував, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка проживала в [ADDRESS] . Після смерті матері залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 0,0315 га. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд яка розташована за адресою [ADDRESS] та частину житлового будинку що знаходиться за адресою [ADDRESS] та складається з: - коридору 1-1 площею 4,9 кв. м., кімнати 1-2 площею 14,5 кв.м., веранди «А» площею 14,7 кв.м.; ганку «А», і які належали покійній мамі на підставі свідоцтва про право власності виданого 15.07.2014 р. Реєстраційною службою Красилівського районного управління юстиції Хмельницької області, ухвали Красилівського районного суду Хмельницької області від 24.12.2008 р. №2-978/2008 р., витягу про державну реєстрацію прав №34499093 від 14.06.2012 р. Відповідно до ухвали Красилівського районного суду від 24.12.2008 р. для відповідачів було виділено в натурі але без визначення часток: - [PERSON] виділено у власність з житлового будинку по [ADDRESS] : частину кімнати 1-4, площею 7,4 кв. м. ; кімнату 1-5 площею 7,6 кв.м.; кухню 1-6 площею 5,3 кв.м., що разом становить 20,3 кв. м. або 358/1000 частки. З надвірних будівель хлів "Б" і 42/100 частини хліва "В", а також виділено у користування земельну ділянку площею 0,0604 га. - [PERSON] виділено у власність з житлового будинку: кімнату 1-3, площею 13,3 кв.м.; частину кімнати 1-4 площею 3,7 кв.м. що разом становить 17,0 кв. м., або 300/1000 часток. З надвірних будівель хлів "Г" і 58/100 частини хліва "В" та виділено в користування земельну ділянку 0,064 га. - його матері [PERSON] виділено у власність з житлового будинку коридор 1-1 площею 4,9 кв. м., кімнату 1-2 площею 14,5 кв.м., що разом становить 19,4 кв. м., або 342/1000 часток. Веранду «А» площею 14,7 кв.м.; ганок «А-1», та виділено у користування земельну ділянку площею 0,0604 га. В останні роки життя мама здійснювала добудови до виділеної її частини будинку, переобладнала кімнату 1-2. В результаті таких дій, з 15.07.2014 року збільшилася загальна та житлова площа вищевказаного житлового будинку, та змінилася площа деяких кімнат. За оформленням спадщини він звернувся з заявою до Красилівської державної нотаріальної контори, але 04.12.2020 р. отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.12.2020 року №3063/02-31 відповідно до якої причиною такої відмови стало те, що згідно Витягу про державну реєстрацію прав, виданого 14.06.2012р. КП «Красилівське районне БТІ» частка спадкодавиці не визначена, оскільки форма власності на житловий будинок [ADDRESS] зазначена як спільна сумісна, що унеможливлює видати свідоцтво про право на спадщину на частку померлої. Крім того, у довідці про технічні показники об"єкта нерухомого майна, виданій КП «Красилівське районне БТІ» від 22.11.2019р. за вих. № 320 зазначено, що будівництво добудови до спадкової частини будинку проводилося відповідно до повідомлення про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованого відповідно до законодавства, але за життя власниці введене в експлуатацію не було. Отже з цих підстав він не може оформити спадщину у нотаріуса. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після покійної матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на 604/1000 частки у праві власності на житловий будинок, що розташований за адресою [ADDRESS] , та складається з: коридору 1-1 площею 3,0 кв.м.; ванної кімнати 1-2 площею 5,9 кв. м.; кухні 1-3 площею 16,4 кв. м.; житлової кімнати 1-4 площею 12,0 кв.м.; житлової кімнати 1-5 площею 14.6 кв.м.; гардеробної 1-6 площею 5,0 кв.м., загальною площею 56,9 кв.м., в тому числі 26,6 кв.м. - житлової та 30,3 кв. м. допоміжної та виділити мені їх в натурі. Позивач в судове засідання надав заяву, якою заявлені вимоги з урахуванням уточнень підтримав в повному обсязі. Просив справу розглядати без його участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, причин неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи в судовому засіданні у їх відсутністі до суду не направляли. Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-287 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , яка проживала в [ADDRESS] . Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 0,0315 га. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд яка розташована за адресою [ADDRESS] та частину житлового будинку що знаходиться за адресою [ADDRESS] та складається з: коридору 1-1 площею 4,9 кв. м., кімнати 1-2 площею 14,5 кв.м., веранди «А» площею 14,7 кв.м.; ганку «А», і які належали покійній мамі на підставі свідоцтва про право власності виданого 15.07.2014 р. Реєстраційною службою Красилівського районного управління юстиції Хмельницької області, ухвали Красилівського районного суду Хмельницької області від 24.12.2008 р. №2-978/2008 р., витягу про державну реєстрацію прав №34499093 від 14.06.2012 р. Відповідно до ухвали Красилівського районного суду від 24.12.2008 р. для відповідачів було виділено в натурі але без визначення часток: - - [PERSON] виділено у власність з житлового будинку по [ADDRESS] : частину кімнати 1-4, площею 7,4 кв. м. ; кімнату 1-5 площею 7,6 кв.м.; кухню 1-6 площею 5,3 кв.м., що разом становить 20,3 кв. м. або 358/1000 частки. З надвірних будівель хлів "Б" і 42/100 частини хліва "В", а також виділено у користування земельну ділянку площею 0,0604 га. - [PERSON] виділено у власність з житлового будинку: кімнату 1-3, площею 13,3 кв.м.; частину кімнати 1-4 площею 3,7 кв.м. що разом становить 17,0 кв. м., або 300/1000 часток. З надвірних будівель хлів "Г" і 58/100 частини хліва "В" та виділено в користування земельну ділянку 0,064 га. - покійній матері позивача [PERSON] виділено у власність з житлового будинку коридор 1-1 площею 4,9 кв. м., кімнату 1-2 площею 14,5 кв.м., що разом становить 19,4 кв. м., або 342/1000 часток. Веранду «А» площею 14,7 кв.м.; ганок «А-1», та виділено у користування земельну ділянку площею 0,0604 га. Судом також встановлено, що [PERSON] здійснила добудови до виділеної її частини будинку, переобладнала кімнату 1-2. В результаті таких дій, з 15.07.2014 року збільшилася загальна та житлова площа вищевказаного житлового будинку, та змінилася площа деяких кімнат, а тому її частка у спільній сумісній власності збільшилася відповідно з 342/1000 до 604/1000. Таким чином згідно технічного паспорту на житловий будинок від 16.09.2020 р. за адресою [ADDRESS] та експлікації до нього станом на 16.09.2020 року з урахуванням проведених добудов, вказаний будинок складається з: коридору 1-1 площею 3,0 кв.м.; ванної кімнати 1-2 площею 5,9 кв. м.; кухні 1-3 площею 16,4 кв. м.; житлової кімнати 1-4 площею 12,0 кв.м.; житлової кімнати 1-5 площею 14.6 кв.м.; гардеробної 1-6 площею 5,0 кв.м.; житлової кімнати 2-1 площею 13,5 кв.м..; кладової 2-2 площею 3,4 кв. м.; кухні 3-1 площею 8,3 кв. м.; ванної кімнати 3-2 площею 2,4 кв.м.; житлової кімнати 3-3 площею 5,6 кв.м.; житлової кімнати 3-4 площею 7,3 кв.м.; житлової кімнати 3-5 площею 6,8 кв.м. та коридору 3-1 площею 2,4 кв.м. Біля будинку знаходяться: «В» хлів, «Г» хлів», «Д» гараж. Згідно даного технічного паспорту, кімнати які належали для [PERSON] та на які вона мала право з урахуванням здійснених нею переобладнань кімнат та часткової прибудови нових кімнат становлять: - Коридор 1-1 площею 3,0 кв.м.; ванна кімната 1-2 площею 5,9 кв. м.; кухня 1-3 площею 16,4 кв. м.; житлова кімната 1-4 площею 12,0 кв.м.; житлова кімната 1-5 площею 14.6 кв.м.; гардеробна 1-6 площею 5,0 кв.м.; загальною площею 56,9 кв. м. та 30,3 м. кВ. допоміжної. Судом береться до уваги, що відповідно до довідки Красилівського БТІ від 22.09.2020 р. №275 про технічні показники об`єкта нерухомого майна за адресою [ADDRESS] , внаслідок переобладнання кімнат змінилася житлова площа будинку з 38,9 кв.м. на 47,8 кв.м.; що будівлі (добудови) а3- прибудова; Д -гараж не надано дозвільних документів на будівництво., тому позивач не просить визнавати на ці об`єкти право власності в порядку спадкування, а прибудова а та а2 до житлового будинку здійснювалася на підставі повідомлення покійної матері позивача про початок виконання будівельних робіт зареєстрованого в інспекції ДАБІ у Хмельницькій області 04.08.2014 року за номером ХМ 0611142160387, а отже позивач має на цю прибудову право в порядку спадкування, оскільки [PERSON] за життя не встигла отримати документи про реєстрацію права власності на вказані добудови у зв`язку з її смертю. Судом об`єктивно встановлено, що [PERSON] за життя заповіт не склала. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За оформленням спадщини позивач звернувся з заявою до Красилівської державної нотаріальної контори, але отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.12.2020 року №3063/02-31 відповідно до якої причиною такої відмови стало те, що згідно Витягу про державну реєстрацію прав, виданого 14.06.2012р. КП «Красилівське районне БТІ» частка спадкодавиці не визначена, оскільки форма власності на житловий будинок [ADDRESS] зазначена як спільна сумісна, що унеможливлює видати свідоцтво про право на спадщину на частку померлої. Крім того, у довідці про технічні показники об"єкта нерухомого майна, виданій КП «Красилівське районне БТІ» від 22.11.2019р. за вих. № 320 зазначено, що будівництво добудови до спадкової частини будинку проводилося відповідно до повідомлення про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованого відповідно до законодавства, але за життя власниці введене в експлуатацію не було. При вирішенні справи суд застосовує такі норми права до вищезазначених правовідносин. Статтею 1216 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень ч. 1ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому, частиною 1ст. 355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). У відповідності до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Разом з тим, відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, в даній статті встановлюється презумпція рівності часток співвласників. Крім того, згідно із положеннями ст. 372 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. Згідно з ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за №20 від 22.12.1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Відповідно ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Оскільки іншим чином, окрім звернення до суду, захистити своє набуте в порядку спадкування право власності на невизначену частку померлого співвласника позивач не може його право підлягає судовому захисту. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги те, що позивач після смерті матері є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] , оскільки інші два сини померлої відмовився від прийняття спадщини, відповідно до положень чинного законодавства до нього має перейти і право власності на частину будинку, який перебуває у спільній сумісній власності з відповідачами. Отже, суд вважає, що частка позивача у праві власності на будинок є 604/1000, через що заявлені вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved