Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

26 листопада 2015 року [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом. На обґрунтування вимоги зазначив, що з січня 1999 року по грудень 2013 року з відповідачкою були подружжям. Внаслідок травми у 2003 році він втратив зір, являється інвалідом І групи довічно. Розмір отримуваної пенсії є недостатнім для забезпечення життевих потреб. Бувша дружина має значно більший дохід з заробітної плати вчителя і пенсії по інвалідності, однак відмовляється надавати йому матеріальну допомогу. Позивач просив постановити рішення про стягнення з відповідачки на його утримання аліментів у розмірі 1/4 частки від її заробітку (доходу) від дня подачі позовної заяви. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Позивач ствердив, що через інвалідність не має роботи, проживає за рахунок пенсії у 1384грн.34коп., доходу від обробітку земельної ділянки, який у 2015 році склав 18000грн., допомоги від батьків. Бувша дружина, знаючи про його безпорадний стан, ухиляється від надання жодного виду допомоги. Відповідачка позов не визнала. Суду показала, що бувший чоловік негідно поводився у шлюбних відносинах, став непрацездатним внаслідок травми, отриманої при дорожньо-транспортній пригоді, за якої перебував у стані алкогольного сп"яніння. Розмір пенсії позивача перевищує розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Додатковим вагомим джерелом доходу є дохід від обробітку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та з підсобного господарства. У 2014 році позивач придбав собі будинок, натепер проводить ремонт. [PERSON] просила врахувати, що саме вона несе основну частину витрат на утримання їх спільної з позивачем неповнолітньої доньки, яка навчається у Миколаївському державному коледжі економіки та харчових технологій, стипендії не отримує, проживає у зйомній квартирі та потребує спостереження і лікування у лікаря кардіолога. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі уклали шлюб 30 січня 1999 року. Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 23 грудня 2013 року, яке набрало законної сили, шлюб було розірвано за позовними вимогами [PERSON] Причиною розпаду сім"ї суд встановив негідну поведінку чоловіка, який допускав зловживання спиртними напоями, нехтував інтересами сім"ї та не виконував своїх сімейних обов"язків (а.с.36,3). Згідно довідки МСЕК, датою видачі 23 червня 2003 року, позивачу при освідуванні 10 жовтня 2002 року встановлено першу групу інвалідності по зору за загальним захворюванням безстроково, з визначенням умов і характеру праці: УПП УТОС, роботи по збірці (а.с.4). Позивач перебуває на обліку управління ПФУ та отримує щомісячно пенсію по інвалідності в розмірі 1384грн.34коп. - довідка Управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі № 827-05 від 26 жовтня 2015 року (а.с.5). Відповідно рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 14 лютого 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) батька, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 лютого 2014 року і до повноліття дитини (а.с.22). Сторони визнали обставину сплати позивачем аліментів на дитину тільки з пенсії у мінімальному розмірі. Як вбачається з даних обліку Краснознам"янської сільської ради Снігурівського району позивач проживає у сім"ї батька [PERSON] У підсобному господарстві сім"я утримує велику рогату худобу, свиней та птицю. У приватній власності [PERSON] є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарьского виробництва площею 15,32га, яку він обробляє самостійно (а.с.7,8,18,67-68). Дохід у 2015 році зі слів позивача склав 18000грн. Відповідачка проживає у с.Красне Знам"я і до складу її сім"ї входить неповнолітня донька [PERSON], [INFO] (а.с.28). [PERSON] працює вчителем Краснознам"янської [PERSON] ступенів з окладом 1994грн. Вона також перебуває на обліку у УПФУ в Снігурівському районі і отримує пенсію за інвалідністю ІІІ групи загального захворювання, розмір пенсії - 1174грн.(а.с.32,51,48). У власності бувшої дружини позивача знаходиться дві земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства та товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 12,75га (а.с.29,30). У підсобному господарстві остання тримає десять голов птиці (а.с.50). Неповнолітня [PERSON], [INFO], згідно довідок №308,312 від Миколаївського державного коледжу економіки та харчових технологій, є студенткою денного відділення, навчається за рахунок коштів державного бюджету, стипендію не отримує. У 2014-2015 навчальному році нею було надано коледжу благодійну допомогу у сумі 1500грн. (а.с.52-53). Для проживання неповнолітньої доньки за місцем навчання [PERSON] віднаймає житло. За представленим договором найму квартири, орендна плата складає 2500грн. на місяць (а.с.54). Донька сторін у справі перебуває на "Д" обліку у кардіолога в обласній дитячій лікарні (а.с.40,41,45-47). Допитані у судовому засіданні [PERSON], [PERSON] та [PERSON] засвідчили, що позивач самостійно обробляє свій земельний пай. У 2014 році придбав жилий будинок та провадить у ньому ремонт. Додатковим джерелом його доходу є допомога від батьків. Згідно зі ст.75 СК України дружина та чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Права на утримання не має той із подружжя, хто негідно поводився у шлюбних відносинах, а також той, хто став непрацездатним у зв"язку із вичненням ним умисного злочину, якщо це встановлено судом. Статтею 76 СК України визначено, що розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. У ході судового розгляду справи суд встановив, що позивач, як інвалід І групи, є непрацездатним. Враховуючи, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» (від 28.12.2014 р. № 80-VІІІ) із змінами, визначено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність в розрахунку на місяць з 01.01.2015 року - 949 грн., з 01.09.2015 року - 1074 грн., розмір отримуваної [PERSON] пенсії та додаткового доходу більше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом. Отже, позивач не є одним з подружжя, що потребує матеріальної допомоги у розумінні вимог ст.75 СК України. Суд рахує необхідним також зазначити, що відповідачка з розміру отримуваного доходу не в змозі надавати бувшому чоловіку матеріальну допомогу, оскільки має потребу забезпечення не тільки власних потреб на проживання і лікування, а і потреб неповнолітньої доньки, про розмір яких вона надала суду докази. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження і у їх задоволенні належить відмовити.

Outcome: dismissed