Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

17 березня 2017 року позивач Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк „Приватбанк" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми боргу 37898 грн. 26 коп., яка складається з наступного: 1970 грн. 97 коп. - заборгованість за кредитом, 30420 грн. 17 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3226 грн. 25 коп. - заборгованість за пенею та комісією, 500грн. 00 коп.- штраф(фіксована частина), 1780 грн. 17 коп.- штраф(процентна складова), а також повернення сплаченого при подачі позову 1600 грн. 00 коп. судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що 27.05.2011 р. між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк „Приватбанк" був укладений кредитний договір № б/н від 27.05.2011 року, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в розмірі 300 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки . Позивач свої зобов"язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання по кредитному договору не виконує належним чином, тому позивач змушений звернутися до суду. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надав суду письмову заяву згідно якої просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, та не заперечує щодо ухвалення рішення в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась по не відомій суду причині, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін з урахуванням доказів, що є у справі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення в заочному порядку, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Судом встановлено, що 27.05.2011 р. між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк „Приватбанк" був укладений кредитний договір № б/н від 27.05.2011 року, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в розмірі 300 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. (а.с. 8) Даний договір не розірвано, він діє на даний час, оскільки відповідач заяв про його розірвання до банку не надавала, у порядку, передбаченому ЦК України, недійсним не визнавався. В порушення умов вищевказаного договору [PERSON] свої зобов'язання не виконує належним чином, платежів згідно розрахунку погашення кредиту у визначеному розмірі не здійснювала та не здійснює до теперішнього часу. Станом на 31.01.2017 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 37898 грн. 26 коп., яка складається з наступного: 1970 грн. 97 коп. - заборгованість за кредитом, 30420 грн. 17 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3226 грн. 25 коп. - заборгованість за пенею та комісією, 500грн. 00 коп.- штраф(фіксована частина), 1780 грн. 17 коп.- штраф(процентна складова) (а.с.6-7) Відповідно до ст.ст. 526, 527,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. У ч.1 ст. 1054 ЦК України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, суд вважає, що факт порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, позивачем доведено, у тому числі із сплати боргу за тілом кредиту, процентами, комісією та пенею. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Позивачем відповідно до наданого розрахунку нараховано пеню за ставкою 1 %, а також одночасно нараховано 500 грн. - штрафу (фіксована частина), 1780 грн. 87 коп. - штрафу (процентна складова) за порушення строків платежів. Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 1780 грн. 87 коп. (процентна складова) задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 р. у справі № 6-2003цс15, яка є обов'язковою для застосування всіма судами України відповідно до ст. 360-7 ЦПК України. Отже, позов підлягає частковому задоволенню, а саме - стягненню з відповідача заборгованості у розмірі 35617 грн. 39 коп., з яких: 1970 грн. 97 коп. - заборгованість за кредитом, 30420 грн. 17 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3226 грн. 25 коп. - заборгованість за пенею та комісією. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати, як складаються з судового збору в сумі 1600 грн. Судом встановлено, що оголошення у пресі про виклик до суду [PERSON] було оплачено позивачем у розмірі 210,00 грн., які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial