Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до ТОВ "Вердикт Капітал" про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування зазначає, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис № 1662 від 20.01.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованість в розмірі 13583,69 грн.. Нотаріус мотивував виконавчий напис тим, що [PERSON] є боржником за Кредитним договором № 401441232 від 11.05.2013 року укладеним із АТ «Альфа Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Кредитні Ініціативи», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Вердикт Капітал». Строк платежу за даним кредитним договором настав, однак боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.01.2019 року по 11.01.2021 рік. Сума заборгованості за кредитним договором складає 12 933,69 грн., а за вчинення виконавчого напису 650,00 грн. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому він не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в законі та порядку. Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 20.01.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису, лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Позивачка просить позов задовольнити, стянути з відповідача судові витрати по оплаті послуг адвоката та сплачений нею судовий збір. Ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області від 14.04.2021 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області від 14.04.2021 року заяву [PERSON] про забезпечення позову - задоволено та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, вчиненого 20 січня 2021 року за реєстровим № 1662 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, на підставі якого відкрито 16 лютого 2021 року виконавче провадження № 64517310 про стягнення з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" (код ЄДРПОУ 367997490 заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області від 17.05.2021 року в порядку ч.7 ст. 81 ЦПК України витребувано з Житомирського обласного державного нотаріального архіву належним чином засвідченні виконавчий напис та копії документів, на підставі яких приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем було вчинено виконавчий напис за № 1662 від 20.01.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованість у розмірі 13583,69 гривень . Листом Житомирського обласного державного нотаріального архіву від 26.05.2021 року повідомлено, що станом на 26.05.2021 року документи приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. до нотаріального архіву на зберігання не передавались. Представник позивача в судове засідання не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позов підтримав з вище зазначених підстав та просив його задовольнити. Представник відповідача до суду не з"явився, направив відзив, в якому зазначив, що позов не визнає, а також направив клопотання про зменшення витрат на правову допомогу та просить відмовити в позові. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 20.01.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис № 1662 про стягненя з [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованість в розмірі 13583,69 грн. (а.с.12). 11.05.2013 року між ПАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 401441232, а також [PERSON] було підписано графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг (а.с.13). На підставі вказаного виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 13583, 69 грн. (а.с.14 ). Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів провадиться стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису у цьому випадку подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів внесено зміни, зокрема доповнено пунктом 2 - Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за цим пунктом нотаріусу подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі та чи не сплив строк давності для вчинення виконавчого напису за вимогами. В свою чергу відповідачем, який заперечував проти позову, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження безспірності заборгованості позивачки перед відповідачем, як і не надано доказів на підтвердження виникнення у товариства права вимоги до позивачки. Крім того, суду не надано доказів направлення боржнику вимоги про погашення заборгованості у зазначеному розмірі із відміткою поштового відділення про вручення чи неможливість вручення боржнику такої вимоги, тому невідомими є підстави визнання нотаріусом кредитного боргу безспірним. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що сума боргу, зазначена у виконавчому написі нотаріуса, не може бути визнана безспірною, оскільки розмір боргових зобов`язань позивачки перед банком, який визначений у виконавчому написі нотаріуса, не є підтвердженим належно складеною випискою по рахунку позивача за Кредитним договором 401441232 від 11.05.2013 року, укладеному з АТ "Альфа-Банк", правонаступником якого є ТОВ «Кредитні Ініціативи», правонаступником якого є «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал». Виходячи із наведеного суд доходить до висновку, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 20 січня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 1662 необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, а тому позов слід задовольнити повністю. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.. Згідно положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, що було виконано, згідно акту виконаних робіт та меморіальних ордерів від 22.03.2021 року і 14.05.2021 року (а.с.19-20,82). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає, що при задоволенні позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем, а саме судовий збір в розмірі 908,00 грн.за подачу позовної заяви та витрати по сплаті судового збору в розмірі 454,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову, оскільки її судом задоволено в повному обсязі, що разом становитиме 1362,00 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн., вважаючи дану суму співмірною зі складністю справи та обсягом виконаних робіт.

Outcome: approved