Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

16 березня 2017 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача суму інфляційних нарахувань за весь час користування вкладом у розмірі 812,00 грн., нараховані відсотки у розмірі 395,83 грн., суму інфляційних нарахувань за весь час користування нарахованими відсотками у розмірі 314,68 грн., 3 % річних за весь час користування нарахованими відсотками у розмірі 32,82 грн., моральну шкоду у розмірі 2 000,00 грн., поштові витрати та ксерокопії у розмірі 44,67 грн., що у загальному розмірі становить 3 600,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі депозитного договору від 24.01.2014 року він вніс на рахунок, відкритий у відповідача кошти в сумі 7 000,00 грн., строком на 122 дні до 26.05.2014 року під 24% річних з щомісячною виплатою відсотків. Як зазначає позивач, він отримав відсотки один раз - 03.03.2014 року в сумі 157,13 грн. Потім з 28.02.2014 року у відповідача було введено тимчасову адміністрацію строком на три місяці, а пізніше розпочато процедуру ліквідації Банку. За час дії тимчасової адміністрації були нараховані відсотки в розмірі 395,83 грн., які мали бути виплачені 26.05.2014 року, проте банк свої зобов'язання не виконав та відсотки не виплатив. Так само не були виплачені відсотки за березень, квітень та травень 2014 року. Крім того, відповідач в строки, визначені договором, а саме: 26.05.2014 року не повернув вклад в розмірі 7 000,00 грн., а повернув ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 19.06.2014 року. Проте внаслідок дій відповідача кошти, які знаходились на рахунку знецінились, тому у відповідності до ст.625 ЦК України відповідач повинен проіндексувати банківський вклад та виплатити нараховані відсотки за користування вкладом. Індекс інфляції за період з 01.12.2013 року по 30.06.2014 року становить 111,6%, тому на суму вкладу в розмірі 7000,00 грн. інфляційна складова становить 812,00 грн.; на суму несплачених відсотків в розмірі 395,83 грн. індекс інфляції становить 79,5% за період з 01.03.2014 року до 01.03.2017 року та інфляційне збільшення становить 179,5 грн.; 3% річних за весь час прострочення відсотків з 26.05.2014 року до 01.03.2017 року становить 32,82 грн.. Також позивач зазначає, що йому внаслідок незаконних дій відповідача, які виразились у грубому порушенні його прав та договірних зобов'язань, спричинена моральна шкода, позивач зазнав душевних страждань, загострились хвороби, а тому оцінив моральну шкоду в розмірі 1 000,00 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про слухання справи в його відсутність, зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення заявлених вимог на тій підставі, що позивач отримав кошти вкладу, відсотки, які нараховані, але не виплачені включені до реєстру акцептованих вимог та будуть виплачені у порядку, передбаченому ст..52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Крім того, на даний час Банк перебуває в процесі ліквідації, тому відсутні підстави для стягнення інфляційних та трьох процентів річних. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши думку представника відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України, проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Відповідно до ст.ст. 526, 525 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що 24.01.2014 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» та [PERSON] був укладений Договір строкового банківського вкладу (депозиту) (Вклад «Різдвяний») №D_250713186 за умовами якого [PERSON] вніс на депозитний рахунок суму 5 500,00 грн. строком на 122 дні з 24.01.2014 року по 26.05.2014 року зі сплатою 24,00 % річних. 28.01.2014 року [PERSON] поповнив депозитний рахунок на суму 1 500,00 грн. Представник відповідача не заперечував факту укладення вказаного договору на вказану суму. Відповідно до п. 1.6 договору вклад (або йоо частина) повертається банком вкладникові на його вимогу до закінчення строку вкладу, зазнчаеного п.1.1 цього договору та банк здійснює перерахунок фактично нарахованих та сплачених процентів та виплачує вкладнику проценти у розмірі 0% (нуль процентів) річних, від дня, наступного з днем надходження вкладу на рахунок, до дня, який передує дню фактичного списання вкладу (або його частини) з рахунку у строки та у порядку, визначені правилами. При цьому, сторони домовилися, що на вимогу вкладника повернути частину вкладу до закінчення строку вкладу, банк повертає вклад повністю, та виплачує вкладнику такі проценти у розмірі та за умовами, що передбачені абзацом першим даного договору. Згідно п1.7. по закінченню строку вкладу банк повертає вклад вкладникові у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок № [NUMBER], відкритий в АТ «Брозбіснесбанк». З виписки по рахунку та копії квитанції вбачається, що [PERSON] отримав суму вкладу в розмірі 7 000,00 грн. 19.06.2014 року. Згідно виписки по особовому рахунку за [NUMBER] за період з 19.05.2015 р. по 06.08.2015 р. від 20.08.2015 р. залишок на початок та по закінченню періоду складає 395 грн. 83 коп. Як вбачається з інформації, розміщеної на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на підставі постанови Правління Національного банку України від 28 лютого 2014 року №107 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "БРОКБІЗНЕСБАНК" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 28.02.2014 прийнято рішення № 9 щодо запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство "БРОКБІЗНЕСБАНК" (код за ЄДРПОУ 19357489; МФО 300249; місцезнаходження: м. Київ, пр. Перемоги, буд. 41, 03057) (далі -АТ "БРОКБІЗНЕСБАНК"). Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "БРОКБІЗНЕСБАНК" призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Куреного Олександра Вікторовича. Тимчасову адміністрацію в АТ "БРОКБІЗНЕСБАНК" запроваджено строком на три місяця з 03 березня 2014 по 02 червня 2014. Згідно з частиною четвертою статті 44 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантування вкладів фізичних осіб призначає уповноважену особу Фонду та розпочинає процедуру ліквідації банку в день отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, за виключенням випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку. З огляду на вищезазначене та з метою визначення офіційного статусу уповноваженої особи Фонду Куреного Олександра Вікторовича, виконавча дирекція Фонду своїм рішенням від 03.06.2014 № 42 продовжила його повноваження на тимчасову адміністрацію АТ "БРОКБІЗНЕСБАНК" з 03.06.2014 до дня отримання Фондом рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ "БРОКБІЗНЕСБАНК". Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 10.06.2014 № 339 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "БРОКБІЗНЕСБАНК" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 11.06.2014 № 45 про початок здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "БРОКБІЗНЕСБАНК" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ "БРОКБІЗНЕСБАНК" - провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Куреного Олександра Вікторовича на період з 11 червня 2014 року до 10 червня 2015 року включно. На підставі частини п'ятої статті 44 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 21.05.2015 р. № 103 про продовження строків здійснення процедури ліквідації АТ "БРОКБІЗНЕСБАНК" на 1 рік до 10.06.2016 р. включно. Водночас, відповідно до зазначеного рішення продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "БРОКБІЗНЕСБАНК" Куреного Олександра Вікторовича до 10.06.2016 р. включно. Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини. Згідно з п. 16 ст. 2 Закону тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується фондом стосовно неплатоспроможного банку з ринку, що запроваджується фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Сума 395,83 грн. включена в реєстр кредиторів. Отже, враховуючи положення п.3 ч.5 ст.36 Закону за якою, під час тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку, проте відсотки за час дії тимчасової адміністрації нараховані та будуть виплачені у порядку, передбаченому ст.52 Закону, суд не вбачає підстав для задоволення заявлених вимог позивача про стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних. Відповідно до загальних підстав відповідальності за матеріальну та моральну шкоду згідно до ст. ст. 1166, 1167 ЦК України та п. 5 Постанови Пленуму ВСУ України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» юридичною підставою виникнення відповідальності за заподіяну шкоду є склад цивільного правопорушення, тобто протиправна винна поведінка заподіювача шкоди, який включає в себе наступні невід'ємні елементи: 1) безпосередньо наявність такої шкоди; 2) протиправність діяння її заподіювача; 3) наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправним діянням її заподіювача; 4) вині останнього в її заподіянні. Особа звільняється від відповідальності по відшкодуванню шкоди якщо остання була заподіяна не з її вини. Позивач жодним чином не підтверджує факт заподіяння моральних, фізичних або психологічних страждань, а також не доводить, за яких обставин або якими саме діями вони заподіяні. Також позивачем не доведено протиправність дій відповідача. Суд, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що вимоги позивача є такими, що не обґрунтовані на законі, не доведені матеріалами справи та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed