Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] року померла її мати [PERSON], після чого відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (паю), розміром 3,49 умовних кадастрових гектарів, яка перебувала у колективній власності АТЗТ агрофірми «Ятрань» та розташована на території Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, однак [PERSON] за життя оригінал Свідоцтва про право на земельну частку (пай) не отримала. Заповіт [PERSON] за життя не залишала, позивач та відповідач є єдиними спадкоємцями за законом після смерті матері [PERSON] В той час відповідач погодилась, щоб спадщину після смерті матері прийняла позивач. Позивач зазначає, що вона звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ про право на земельну частку (пай), вона отримала відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій. Позивач вказує, що про існування спадщини після смерті матері дізналася лише у березні 2017 року. У зв'язку з наведеним, позивач просить поновити їй строк звернення до суду за захистом порушеного права; визнати за нею право в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) розміром 3,49 умовних кадастрових гектарів, яка перебувала у колективній власності АТЗТ агрофірми «Ятрань» та розташована на території Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області і належало [PERSON], яка померла [INFO] року. Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, відповідно до ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), заяви про відкладення розгляду справи до суду не подавала. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України, подав до суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України, заяви про відкладення розгляду справи до суду не подавала. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутність та відсутність відповідача. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просить розглядати справу без участі представника третьої особи, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. В порядку ст. 158 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права (частина 2 статті 16 ЦК України). Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що [INFO] року в смт. Побузьке Голованівського району Кіровоградської області померла [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] року Побузькою селищною радою Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 7). Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00017904364 від 11.04.2017 року та копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб №00017904301 від 11.04.2017 року, батьками позивача значаться: батько [PERSON], мати [PERSON]; позивач 11.07.1962 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила дошлюбне прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 13, 18). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) у розмірі 3,49 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, що підтверджується копією Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] та довідкою відділу Держгеокадастру в Голованівському районі Кіровоградської області №31-11-0.21-41/109-17 від 30.03.2017 року, згідно якої підтверджується, що Сертифікат на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданий на ім'я [PERSON], останньою не був отриманий до дня смерті, крім того Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON] не виготовлявся (а.с. 10-11). Згідно довідки за №665, виданої 29.03.2017 року Перегонівською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області, на території сільської ради знаходиться земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пай) за №719, площею 3,40 га., на яку мала право померла [PERSON] відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER] (а.с. 8). Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Захаренка В.В. №345/02-31 від 15 червня 2017 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), що залишилась після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, у зв'язку з тим, що [PERSON] не надано правовстановлюючих документів (а.с. 12). Відповідно копії спадкової справи №89/2017, наданої приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Захаренком В.В., після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, заведено спадкову справу за заявою [PERSON] про прийняття спадщини; інші спадкоємці відсутні; Свідоцтва про право на спадщину не видавались; заповіти [PERSON] не складались. Як вбачається з копії довідки Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області від 12.05.2017 року за №02-19/607, яка міститься в спадковій справі №89/2017, [PERSON] до дня смерті була зареєстрована по [ADDRESS]. Відповідно до пунктів 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Пленум Верховного Суду України в п. 1 постанови №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснив судам, що спадкові відносини регулюються ЦК України, законами України від 2 вересня 1993 року № 3425-ХП "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року № 2709-ІУ "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР 1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При цьому, згідно з ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані в даній статті дії повинні бути здійснені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, в силу ст. 549 ЦК УРСР 1963 року [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], з якою проживала разом однією сім'єю, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved