Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому зазначив, що з 2009 року він почав проживати з [PERSON] у незареєстрованих шлюбних відносинах. Від сумісного проживання мають сина [PERSON], [INFO]. Взимку 2011 року він припинив підтримувати шлюбні відносини з відповідачкою, але вона продовжувала проживати з сином у будинку його батьків. В жовтні 2012 року відповідач народила дитину від іншого чоловіка та перейшла проживати до свого батька, а син залишився проживати з ним. З жовтня 2013 року відвідування відповідачем сина припинилися. Останній раз [PERSON] спілкувалася з сином в кінці серпня 2014 року. Оскільки відповідач від виконання батьківських обов'язків ухиляється, життям дитини не цікавилася, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, вказані обставини спонукали позивача звернутися до суду з відповідним позовом . Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги у повному обсязі та обґрунтував їх обставинами, викладеними в позовній заяві. Додав, що [PERSON] не займається доглядом та вихованням свого сина. Зазначив, що з серпня 2014 року відповідач з сином не спілкується, участі у його вихованні не приймає. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Добровеличківської районної державної адміністрації Кіровоградської області як органу опіки та піклування підтримала позовні вимоги та повідомила, що перевіряючи умови проживання відповідачки, належні умови проживання іншого сина [PERSON] відсутні. Водночас повідомила, що за результатами обстеження умов проживання дитини складений відповідний акт від 02 липня 2015 року. Також з питань захисту прав дитини прийнято рішення №31 від 30 липня 2015 року про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, належним чином. Надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Добровеличківської районної державної адміністрації Кіровоградської області як органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : [PERSON] народився [INFO], про що в книзі реєстрації актів про народження відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Добровеличківського районного управління юстиції у Кіровоградській області було вчинено актовий запис за № 79. Батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] ( свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане повторно 09.10.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Добровеличківського районного управління юстиції у Кіровоградській області) ( а.с. 7). З довідки № 1853 виданої 06.07.2015 Добровеличківською селищною радою Кіровоградської області з'ясовано, що малолітній [PERSON], [INFO] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] ( а.с.8). Суд зазначає, що підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст.164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди використовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Статтею 27 Європейської конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, (ратифікованої Україною 27.02.1991 року), держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом роз'яснень, викладених у п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Водночас суд зазначає, що головою районної комісії з питань захисту прав дитини Добровеличківської районної державної адміністрації Кіровоградської області прийнято рішення районної комісії з питань захисту прав дитини № 31 від 30.07.2015 про неохідність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON] ( а.с. 9). Орган опіки та піклування Добровеличківської районної державної адміністрації Кіровоградської області надав відповідний висновок № 01-32/260/1 від 30.07.2015, згідно якого вважає необхідним позбавити [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON] ( а.с.10). Згідно акту обстеження умов проживання дітей у [PERSON] від 02.07.2015 року встановлено, що проведено обстеження умов проживання житла за адресою : [ADDRESS] де проживають: [PERSON] [INFO] ( батько [PERSON]); [PERSON], [INFO] ( мати одиначка) та [PERSON], [INFO] (син [PERSON]). На момент обстеження комісією з питань захисту прав дитини заактовано, що у будинку дуже брудно, продукти харчування відсутні, дрова та вугілля також відсутні. У подвір'ї брудно. Дитина одягом та іграшками забезпечена. Відсутнє особисте ліжко та дитячий столик для харчування. [PERSON] не достатньо приділяє уваги вихованню та догляду за дитиною. Малолітня дитина по вині матері не оглянута лікарями та не здійснені відповідні щеплення. Дитина з провини матері не відвідує дошкільний навчальний заклад (а.с.11). Судом з'ясовано, що [PERSON] [INFO] відвідує Добровеличківський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) "Ромашка" групу №1 "Калинку" і мати [PERSON] у вихованні сина участі не приймає, а саме: дитину не приводить в ДНЗ та не забирає з ДНЗ, не відвідує батьківські збори, не цікавиться життям дитини в ДНЗ та її вихованням, про що свідчить довідка № 24 від 06.07.2015, яка видана Добровеличківським дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) "Ромашка" (а.с.12). Згідно довідки № 91 від 01.07.2015, виданій [PERSON] ( бабусі) комунальним закладом Добровеличківський центр первинної медичної санітарної допомоги з'ясовано, що її онук [PERSON], [INFO] проживає у неї з народження. Вона займається його оздоровленням, проходить з ним медогляди і вчасно приводить на профщеплення ( а.с.13). З письмових пояснень [PERSON] від 15.07.2015 ( а.с.14) та [PERSON] від 14.07.2015 (а.с.15), які мешкають по сусідству з [PERSON] ( матір'ю позивача) з'ясовано, що вихованям малолітнього [PERSON] займається [PERSON] ( бабуся). Мати дитини [PERSON] вихованням сина не займається, дитину взагалі не відвідує та не цікавиться її майбутнім, фінансової допомоги на сина на надає. Наведені вище обставини дають підставу зробити суду висновок про те, що відповідач, через байдуже ставлення до власної дитини без поважних причин, більше року не виявляє материнського піклування щодо сина [PERSON] та свідомо ухиляється від виконання обов'язків по його вихованню. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності суд вважає, що відповідача, яка більше року, без поважних на те причин не виявляє щодо власної дитини батьківського піклування, свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої дитини, необхідно позбавити батьківських прав. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини . Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що позивач має право вимагати стягнення з відповідача аліментів, а відповідач зобов'язана їх сплачувати, тому позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини необхідно задовольнити повністю . Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць . Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог . Отже з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати на загальну суму 487 гривень 20 копійок та на користь позивача судові витрати в сумі 487 гривень 20 копійок . На підставі ст. ст. 164 - 167, 180-184 СК України, ст. ст. 27, 28, 29 Конвенції про права дитини від 20.11. 1989, ратифікованої 27.02.1991, постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав "№ 3, від 30.03.2007,

Outcome: approved