Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду та свої вимоги мотивує тим, що 01.04.2005 вона була прийнята на роботу на посаду бухгалтера по переводу. 18.03.2020 їй було вручено письмове попередження про скорочення штату працівників на підставі наказу КНП «Клінічна лікарня №4» СМР від 17.02.2020 №135 «Про скорочення штатних посад та зміну істотних умов праці». 18.05.2020 її звільнено з роботи згідно з п.1 ст.40 КЗпП України. Вважає її звільнення незаконним, таким що не відповідає вимогам чинного законодавства. Директором КНП «Клінічна лікарня №4» СМР було створено комісію щодо визначення працівників підприємства, які мають переважне право залишення на роботі. Проте протоколу роботи Комісії не має, що підтверджується випискою з протоколу №9 від 22.04.2020 засідання профспілкового комітету Первинної профспілкової організації Сумської міської клінічної лікарні №4. Також ніяким наказом керівник закладу не зобов`язав головного бухгалтера визначити працівника, який підлягає скороченню. Головний бухгалтер зробив порівняльний аналіз кваліфікаційних характеристик працівників бухгалтерії у вигляді службової записки. При цьому, дана службова записка не відповідає вимогам «Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях». Щодо датування документа (відсутня дата складання), щодо реєстрації документів (відсутній реєстраційний індекс). Крім цього, порівняльний аналіз не містить посилання на будь - які дані (методику) щодо визначення рівня кваліфікації працівника. В службовій записці головний бухгалтер врахував лише рівень освіти і стаж роботи за фахом. Стаж роботи за фахом в службовій записці визначений не правильно. Стаж роботи за фахом в неї найбільший з усіх працівників бухгалтерії і становить 37 років, замість зазначених 25 років. Також не врахована її кваліфікаційна категорія. Не був проведений аналіз продуктивності праці. Працюючи на даному підприємстві вона отримувала надбавки за суміщення професій, за розширення зони обслуговування, нагороди, проте все це не враховано. Службова записка складена безпосереднім керівником, що є недопустимим, оскільки його думка є суб`єктивною і показники роботи працівника можуть бути не враховані. Ставлення головного бухгалтера до неї є суб`єктивним, оскільки вона зверталась до керівника підприємства з приводу невиконання головним бухгалтером своїх посадових обов`язків. Крім того, наявність інших обставин, передбачених ч.2 ст.42 КЗпП України, які надають право на переважне залишення на роботі, не досліджувалось. Вона має тривалий безперервний стаж роботи на даному підприємстві, та на момент вручення повідомлення про скорочення її вік становив 58 років 9 місяців, тобто передпенсійний. У зв`язку з цим просить суд поновити на роботі в КНП «Клінічна лікарня №4» СМР з дати звільнення на посаді бухгалтера; стягнути на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня поновлення на роботі. Представник відповідача - КНП "Клінічна лікарня №4" Сумської міської ради, надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечували проти задоволення позову. Свій відзив мотивували тим, що [PERSON] 01.04.2005 згідно з наказом закладу від 01.04.2005 №22 була прийнята на посаду бухгалтера. 18.03.2020 її було попереджено про звільнення з роботи з 18.05.2020. Разом з попередженням 18.03.2020 вона отримала на розгляд наявні вакантні посади з пропозицією обійняти запропоновані посади, однак [PERSON] не погодилася. 27.04.2020 своїм листом №22 голова первинної профспілкової організації Сумської міської клінічної лікарні №4 повідомила про надання профспілковим комітетом згоди на звільнення позивача за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України. 18.05.2020 згідно з наказом по підприємству від 18.05.2020 №100-ос [PERSON] звільнено з посади у зв`язку з скороченням штату працівників за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України. Відповідно до наказу по підприємству від 17.02.2020 №135 «Про скорочення штатних посад та зміну істотних умов праці» з 19.05.2020 скорочено 36,75 штатних посад підприємства, в тому числі 1 посаду бухгалтера. Станом на 04.03.2020 в КНП «Клінічна лікарня №4» СМР налічувалось дев`ять штатних одиниць бухгалтерів. Визначальним критерієм для визначення наявності переважного права на залишення на роботі при скороченні чисельності штату працівників, у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці є саме рівень кваліфікації працівника та продуктивність праці. Згідно з наказом по підприємству від 25.02.2020 №147 «Про створення комісії щодо визначення працівників підприємства, які мають переважне право залишення на роботі» була створена комісія для визначення працівників підприємства, які мають переважне право залишення на роботі. Результатом роботи комісії була довідка на виконання наказу від 25.02.2020 №147 «Про створення комісії щодо визначення працівників підприємства, які мають переважне право залишення на роботі», від 04.03.2020. Що стосується службової записки головного бухгалтера, то даний документ надавався для роботи комісії, з зазначенням інформації про працівників бухгалтерії. Тобто дана службова записка не була єдиним документом, на підставі якого було зроблено порівняльний аналіз кваліфікаційних характеристик працівників бухгалтерії. Тому, для перевірки наявності у працівників, посади яких скорочуються, більш високої чи більш низької кваліфікації і продуктивності праці досліджувались документи та інші відомості про освіту і присвоєння кваліфікаційних категорій, стаж роботи на підприємстві. Відповідно до інформації начальника відділу кадрів при роботі комісії,- стаж роботи [PERSON] за фахом станом на 28.04.2020 становив - 36 років 01 місяць 24 дня, тобто зазначений позивачеві в службовій записці, стаж роботи за фахом 25 років дійсно є не вірним, але при роботі комісії даний факт враховано. Документально підтвердженим є факт присвоєння позивачеві ІІ кваліфікаційної категорії, в порівнянні з іншими бухгалтерами, які мають І кваліфікаційну категорію та кваліфікаційну категорію провідного бухгалтера. Освіта у [PERSON] середня, в порівнянні з іншими бухгалтерами, які мають середню спеціальну та вищу освіту, а це виходячи з виписки 1 «Професії працівників, що є загальними для всіх видів економічної діяльності» Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 29.12.2004 №336 є первинним критерієм відбору. Якщо брати до уваги стаж роботи позивача на даному підприємстві - 14 років 11 місяців (станом на 04.03.2020), то він є не найбільшим, в порівнянні з іншими бухгалтерами. Враховуючи вищевикладене, комісією було визначено позивача - працівником з більш низькою кваліфікацією, в порівнянні з іншими бухгалтерами. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав. Судом встановлено, що з 01.04.2005 по 18.05.2020 [PERSON] працювала у Комунальному некомерційному підприємстві «Клінічна лікарня №4» Сумської міської ради на посаді бухгалтера (а.с.9). 17.02.2020 директору Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня №4» Сумської міської ради була надана на розгляд службова записка заступників директора з економічних питань та адміністративно - господарчої частини, головного бухгалтера, головної медичної сестри з пропозицією проведення скорочення штатної чисельності з максимальним збереженням учасників безпосереднього процесу надання медичної допомоги хворим в рамках пакетів медичних послуг, на які контрактується підприємство (а.с.108-109). За нормами ст. 64 Господарського кодексу України,- підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. За нормами законодавства розроблення штатного розпису має здійснюватися на підставі внутрішніх організаційно-нормативних документів (чинна структура і чисельність, положення з оплати праці) та з урахуванням вимог нормативно-правових актів. Відповідач по справі згідно статуту (а.с.112-114) є самостійним суб`єктом, за нормами законодавства має самостійно визначати організаційну структуру, встановлювати чисельність працівників і штатний розпис. 17.02.2020 директором Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня №4» Сумської міської ради відповідно до п. 7.4.14 Статуту підприємства та службової записки заступника директора з економічних питань, заступника директора з АЧГ, головного бухгалтера та головної медичної сестри було винесено наказ №135 «Про скорочення штатних посад та зміну істотних умов праці», в якому зазначено, що з 19.05.2020 буде скорочено 36,75 штатних посад, в тому числі одну посаду бухгалтера (а.с.110 - 111). 25.02.2020 Комунальним некомерційним підприємством «Клінічна лікарня №4» СМР було винесено наказ №147 про створення комісії щодо визначення працівників підприємства, які мають переважне право залишення на роботі. Згідно наказу,- комісія повинна підготувати інформацію щодо визначення працівників підприємства, які мають переважне право залишення на роботі та надати директору підприємства, термін - до 05.03.2020 (а.с.15). На виконання наказу від 25.02.2020 №147 «Про створення комісії щодо визначення працівників підприємства, які мають переважне право залишення на роботі» комісією було надано довідку, якою враховуючи службові записки від 17.02.2020 заступника директора з економічних питань, заступника директора з адміністративно - господарчої частини, головного бухгалтера, головної медичної сестри визначено список працівників підприємства, які мають переважне право залишення на роботі (а.с.39-40). 18.03.2020 [PERSON] була попереджена про передбачуване звільнення у зв`язку зі скороченням штату працівників та одночасно було запропоновано на розгляд вакантні посади, про що свідчить її власноручний підпис (а.с.115). Таким чином, позивач [PERSON] про майбутнє скорочення посади була завчасно (не менше ніж за 2 місяці) повідомлена. Відповідно до службової записки наданої головним бухгалтером [PERSON] , - станом на 06.03.2020 в бухгалтерії лікарні налічується 9 посад бухгалтерів, з яких одна підлягає скороченню. Враховуючи необхідність приведення чисельності працівників у відповідність до фактичного фонду оплати праці, прийнято рішення про скорочення, у тому числі, і однієї посади бухгалтера. При скороченні чисельності або штату працівників переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці (ч.1 ст.42 КЗпП України). Рівень кваліфікації вимірюється рівнем освіти працівника та здобутими навичками під час виконання робіт за певною спеціальністю. Враховується також обсяг витрат робочого часу у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (крім випадків виробничого травматизму чи професійних захворювань). Таким чином, ч.1 ст. 42 КЗпП України має найважливіше значення при відборі працівників для залишення на роботі. При проведенні порівняльного аналізу рівня кваліфікації працівників бухгалтерії визначено, що працівником, який має найнижчі кваліфікаційні характеристики, є бухгалтер з обліку основних засобів та господарських матеріалів [PERSON] . Об`єм та якісні характеристики трудових обов`язків відповідно до ст.139 КЗпП України також дозволяють першочергово скоротити саме посаду бухгалтера з обліку основних засобів, адже обсяг документообігу та загальний об`єм роботи є нижчим в порівнянні з іншими посадами працівників. Тому, як висновок, запропоновано на скорочення посаду бухгалтера [PERSON] (а.с.20). Згідно додатку до довідки від 04.03.2020 в КНП «Клінічна лікарня №4» СМР налічувалось дев`ять штатних одиниць бухгалтерів. [PERSON] було віднесено до списку працівників бухгалтерії, які підпадають під скорочення (а.с.41-51). Згідно виписки з протоколу №9 від 22.04.2020 засідання профспілкового комітету Первинної профспілкової організації Сумської міської клінічної лікарні №4 вбачається, що на засіданні денному Первинної профспілкової організації Сумської міської клінічної лікарні №4 було заслухано [PERSON] - голову ПК, яка довела до відома, що на профспілковий комітет від адміністрації надійшло подання від 10.04.2020 №580/01-17/2 для надання згоди профспілкового комітету на звільнення працівників, членів профспілки: бухгалтера - [PERSON] , сестри медичної фізіотерапії - [PERSON] , сестри медичної фізіотерапії - [PERSON] , двірника - [PERSON] , згідно до п.1 ст.40 КЗпП України - «Розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу - у зв`язку із скороченням штату працівників». На засіданні профспілкового комітету запрошена позивач [PERSON] підтвердила членам ПК, що їй були запропоновані відповідні посади, від яких вона відмовилась. Профспілковим комітетом було прийнято рішення, яким постановлено, що процедура звільнення адміністраціею лікарні проведена з дотриманням норм чинного законодавства; надано згоду адміністрації на звільнення: бухгалтера - [PERSON] , сестри медичної фізіотерапії - [PERSON] , сестри медичної фізіотерапії - [PERSON] , двірника - [PERSON] , - за п.1 ст.40 КЗпП України, «Розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу - у зв`язку із скороченням штату працівників» (а.с.19). 18.05.2020 Комунальним некомерційним підприємством «Клінічна лікарня №4» Сумської міської ради було винесено наказ №100-ос, відповідно до якого [PERSON] звільнено з роботи бухгалтера 18.05.2020 у зв`язку із скороченням штату працівників згідно з п.1 ст.40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку та компенсації за невикористані щорічні відпустки - 68 к.д. (а.с.10). Відповідно до статті 43 Конституції України,- кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. У пункті 1 частини першої статті 40 КЗпП України зазначено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (частина друга статті 40 КЗпП України). Відповідно до правових позицій, викладених в постановах Великої палати Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 363/1093/17 та від 18 вересня 2018 року у справі № 800/538/17 зазначено, що власник є таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який звільнюється, працював. Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про звільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення. Отже, виходячи з нормативного тлумачення частини першої статті 40, частин першої та третьої статті 49-2 КЗпП, суд вважає, що власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. 18.05.2020 позивачем [PERSON] було підписано заяву, згідно якої остання з пропозицією обійняти посаду запропоновану у списку (Додаток 1) до попередження про скорочення штату працівників не погодилась (а.с.37). Крім того, на засіданні профспілкового комітету від 22.04.2020, на яке була запрошена позивач [PERSON] , остання підтвердила членам ПК, що їй були запропоновані відповідні посади, від яких остання відмовилась. Таким чином, відповідач належно виконав вимоги частини третьої статті 49- 2 КЗпП України щодо працевлаштування позивача, оскільки запропонував їй наявні вакантні посади, які були на час звільнення. Від запропонованих посад позивач відмовилася. Відповідно до ст. 42 КЗпП України,- при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: сімейним-при наявності двох і більше утриманців; особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а також особам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму1917-1991 років", із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу; авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; особам з числа депортованих з України, протягом п`яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України; працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу,- протягом двох років з дня звільнення їх зі служби, працівникам, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат. Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України. Отже, при вивільненні працівників у зв`язку із скороченням в першу чергу підлягає оцінці кваліфікація та продуктивність праці працівників, що підлягають скороченню. І лише за умови рівноцінності кваліфікації та продуктивності праці перевагу на залишення на роботі мають працівники, перелічені у ч. 2 ст. 42 КЗпП України. За змістом статті 42 КЗпП України коло працівників, серед яких визначаються особи, які мають переважне право на залишення на роботі та, які не мають такого права, стосується всіх працівників, які займають таку ж посаду. При визначенні працівників з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці, використовуються ознаки, які в сукупності характеризують виробничу діяльність працівників: наявність певної освіти, стаж і досвід роботи, ставлення до роботи, якість виконуваної роботи тощо. Доказами більш високої продуктивності праці можуть бути: виконання значно більшого обсягу робіт порівняно з іншими працівниками, які займають аналогічну посаду чи виконують таку ж роботу, накази про преміювання за високі показники у роботі тощо. Згідно атестаційного листа від 11.05.2007,- [PERSON] присвоєно кваліфікацію бухгалтера ІІ категорії (а.с.52). Відповідно до довідки, складеної за результатами проведення службового розслідування від 01.06.2020,- інших наказів по закладу, протоколів атестаційних комісій або будь - яких інших документів, що підтверджували б присвоєння І кваліфікаційної категорії бухгалтеру [PERSON] немає; крім того, враховуючи вищевикладені вимоги нормативно - правових документів, присвоєння кваліфікаційної категорії вказаному працівнику було б неправомірним (а.с.53-57). Згідно списку працівників підприємства, - освіта у позивача [PERSON] середня, в порівнянні з іншими бухгалтерами, які мають середню спеціальну та вищу освіту. Відповідно до проведеного порівняльного аналізу рівня кваліфікації працівників бухгалтерії, - працівником, який має найнижчі кваліфікаційні характеристики, є бухгалтер з обліку основних засобів та господарських матеріалів [PERSON] . Об`єм та якісні характеристики трудових обов`язків відповідно до ст. 139 КЗпП України також дозволяють першочергово скоротити саме посаду бухгалтера з обліку основних засобів, адже обсяг документообігу та загальний об`єм роботи є нижчим в порівнянні з іншими посадами працівників. За таких умов, позовні вимоги щодо поновлення на роботі задоволенню не підлягають. Відповідно, позовні вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимоги щодо поновлення на роботі, а тому самостійного обгрунтування судом мотивів залишення їх без задоволення не потребують.

Outcome: dismissed