Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

16 квітня 2019 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просив визнати право власності в порядку спадкування на спадкове майно [PERSON] за ним, його сином - [PERSON] , а саме на: - Ѕ частину будинку по [ADDRESS] ; - Ѕ частину земельної ділянки загальною площею 0,13 га по [ADDRESS] ; - Ѕ частину земельної ділянки загальною площею 0,10 га по [ADDRESS] ; - Ѕ частину будинку по [ADDRESS] ; - Ѕ частину земельної ділянки загальною площею 0,25 га по [ADDRESS] ; - Ѕ частину земельної ділянки загальною площею 0,0950 га по [ADDRESS] ; Покласти на відповідача всі судові витрати по справі. Свій позов обґрунтовував тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON] , який постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Іншим спадкоємцем до майна померлого є донька [PERSON] , яка на день смерті батька була зареєстрована та проживала з ним в одному будинку разом із своєю донькою. Позивач зазначив, між між ними будь яких конфліктів не виникало. Після смерті батька залишилось спадкове майно, два домоволодіння у [ADDRESS] . 25 липня 2017 року, позивач, маючи намір прийняти спадщину після смерті свого батька, звернувся із заявою до Броварської районної державної нотаріальної контори, де йому стало відомо, що за три дні до своєї смерті його батько залишив заповіт на все своє майно на дочку - Відповідачку у справі, який було посвідчено секретарем виконавчого комітету Княжицької сільської ради Броварського району Київської області. З цього приводу він звернувся до відповідачки, яка запевнила його, що не має наміру приймати спадщину за заповітом і що відмовиться від неї, що і зробила, але позивач був не впевнений в її подальших діях відносно спадкового майна їх батька, тому звернувся у 2017 році із позовом про визнання заповіту нікчемним, але в подальшому залишив зазначений позов без розгляду у зв`язку із відмовою від прийняття відповідачем спадщини за заповітом. В подальшому вони з сестрою прийняли спадщину за законом, але після спливу шестимісячного строку нотаріус не видала їм свідоцтва на право на спадщину, оскільки відповідач, то вказувала на відсутність правоустановлюючих документів на спадкове майно. 22 березня 2019 року державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Юхтою Л.М. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало його батьку у зв`язку із відсутнітю документів, що посвідчують право власності за померлим [PERSON] , про що було надано позивачу постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Таким чином позивач змушений був звернутися до суду із вказаним позовом. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області [PERSON] від 23 травня 2019 року провадження у вказаній справі відкрито за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 25 вересня 2019 року до суду від представника позивача надійшли уточнення до позовної заяви, в яких він просив визнати право власності в порядку спадкування на спадкове майно [PERSON] за [PERSON] , а саме на: - Ѕ частину будинку по [ADDRESS] ; - Ѕ частину земельної ділянки загальною площею 0,13 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] , кадастровий номер 3221284001:01:036:0027; - Ѕ частину земельної ділянки загальною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , кадастровий номер 3221284001:01:019:0028; - Ѕ частину будинку з відповідними надвірними будівлями по [ADDRESS] ; - Ѕ частину земельної ділянки загальною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель по [ADDRESS] , кадастровий номер 322128801:01:035:0024; - Ѕ частину земельної ділянки загальною площею 0,0950 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] , кадастровий номер 322128801:01:035:0025; На відповідача покласти всі судові витрати по справі. 21 лютого 2020 року від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він просив об`єднати в одне провадження справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Броварська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування із справою за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадкування. 21 лютого 2020 року представник відповідача подала заяву про зупинення провадження у даній справі до розгляду по суті у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадкування. 27 травня 2020 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області [PERSON] цивільну справу № 361/2740/19 за позовом [PERSON] до неповнолітньої [PERSON] , законний представник [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування об`єднано в одне провадження із цивільною справою №361/4208/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадкування. 10 червня 2019 року позивач [PERSON] подала до суду позовну заяву, в якій просила усунути [PERSON] від права на спадкування за законом спадщини, після померлого [INFO] [PERSON] та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати. Свій позов обґрунтовувала тим, що вона є донькою [PERSON] , згідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Княжицькою сільською радою Броварського району Київської області, актовий запис №75. Відповідач по справі, [PERSON] , є сином [PERSON] , та її рідним братом. [INFO] їх батько, [PERSON] помер про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане 01 березня 2017 року виконавчим комітетом Княжицької сільської ради Броварського району Київської області, актовй запис № 09. Після смерті батька позивач, за заповітом складеним померлим батьком, була єдиною спадкоємицею, однак відповідно до поданої нею заяви від 18.08.2017 року до державного нотаріуса Броварського району, вона відмовилась від прийняття спадщини за заповітом на користь своєї доньки [PERSON] . Спадкоємцем за законом також є - [PERSON] . Померлий батько [PERSON] був особою похилого віку, хворів, останнім часом не міг самостійно себе обслуговувати та потребував постійної сторонньої допомоги, не міг вільно самостійно пересуватись. Доглядом за батьком займалась позивач. Їх батько лікувався, тому необхідно було забезпечити його ліками, продуктами та побутовим обслуговуванням. Про безпорадний стан її братові, відповідачу по справі [PERSON] , було відомо, так як батько сам часто йому телефонував та просив приїхати до нього. Проте відповідач не приїжджав до батька, не бажав та не намагався надавати батькові будь-якої матеріальної чи іншої допомоги. Відповідач міг допомагати хворому батькові, який неодноразово його просив, але останній не надавав допомоги, ігнорував такі звернення. Лише після смерті батька, відповідач приїхав подав заяву про прийняття спадщини. Факт прийняття спадщини відповідачем [PERSON] їй став відомий від державного нотаріуса Броварського нотаріального районного округу Київської області Куценко Є.О. під час оформлення спадщини моєю донькою [PERSON] . Так як їх померлий батько - [PERSON] був похилого віку, протягом останнього часу хворів, потребував сторонньої допомоги та піклування, а доглядом за ним, утриманням та піклуванням відповідач [PERSON] по справі не займався і не бажав цього робити, хоча мав таку можливість, тому позивач вважає, що відповідно до частини 5 статті 1224 ЦК України, за рішенням суду [PERSON] має бути усунений від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] . Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області [PERSON] від 05 липня 2019 року провадження у вказаній справі відкрито за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області [PERSON] від 27 листопада 2019 року до участі у даній справі залучено в якості третьої особи [PERSON] . 04 лютого 2020 року представник [PERSON] подав відзив на дану позовну заяву, в якій просив в задоволенні позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадкування відмовити у повному обсязі. У відзиві на позовну заяву представник [PERSON] - [PERSON] посилався на те, що [PERSON] позовні вимоги не визнають у повному обсязі, оскільки обставини зазначені в позовній заяві є такими, що не відповідають дійсності з наступних підстав. Позивач [PERSON] , що їх батько хворів на рак легенів 4 ступеню, декілька разів знаходився в лікарнях та останні тижні перед смертю взагалі ходив та лежав на ліжку, максимум його можна було посадити на стілець утримувати на ньому, він після роботи постійно заїжджав та допомагав батьку. 23 травня 2019 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі №361/2740/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. Позивач [PERSON] зазначив, що у своїй позовній заяві [PERSON] не надала жодного належного чи допустимого доказу того, що він ухилявся від надання матеріальної допомоги своєму батькові, а свідки, які начебто це можуть підтвердити є друзями та знайомими позивача, з якими вона спілкується та з її слів вони можуть вказати що завгодно. Натомість друзі батька та близькі сусіди, які проживали поряд з батьком можуть підтвердити факт його допомоги батькові, а також гарних стосунків між ним та батьком. Єдиною метою звернення до суду із позовом про усунення його від спадкування після смерті батька є заволодіння всім спадковим майном батька [PERSON] , яка наразі не допускає його до будинку, де проживали їх батьки та виросли вони з сестрою. 27 травня 2020 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області [PERSON] цивільну справу № 361/2740/19 за позовом [PERSON] до неповнолітньої [PERSON] , законний представник [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування об`єднано в одне провадження із цивільною справою № 361/4208/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадкування. 27 травня 2020 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області [PERSON] закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. На підставі розпорядження щодо повторного автоматизованого розподілу судової справи № 1359 від 10 грудня 2020 року, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, матеріали цивільної справи передані на розгляд судді Радзівіл А.Г., у зв`язку із звільненням у відставку судді [PERSON] 01 грудня 2020 року. 10 грудня 2020 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 17 березня 2021 року. В судовому засіданні позивач за первісним позовом та його представник [PERSON] підтримали первісний позов повністю, просили його задовольнити. Пояснення надали аналогічні змісту позовної заяви. Проти зустрічного позову заперечували та просили відмовити в повному обсязі, пояснення надали аналогічно викладеним у відзиві на зустрічну позовну заяву. В судовому засіданні відповідач за первісним позовом та її представник [PERSON] проти первісного позову заперечували та просили відмовити в повному обсязі, а зустрічний позов підтримали в повному обсязі та просили задовольнити, пояснення надали аналогічні викладеним у зустрічному позові. Відповідач суду пояснила, що [PERSON] знав про хворобу батька, так як і вона, і батько просили його приїхати, щоб батько міг побачити сина. [PERSON] повідомляла [PERSON] про необхідність придбання вартісних ліків, а також кисневого апарату, зазначала йому, що потрібні кошти на це, але він проігнорував її прохання, а також прохання батька з`явитися. [PERSON] через це дуже переживав. Свідок [PERSON] суду пояснив, що сім`ю [PERSON] знає близько 40 років, оскільки вони сусіди по домоволодінню, що розташоване по [ADDRESS] . Окрім того із [PERSON] та його дружиною разом працювали у радгоспі. Як сусіди, вони часто спілкувались. Також він добре знає і їх дітей [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] між братом і сестрою виникли непорозуміння щодо поділу спадщини, оскільки [PERSON] претендує і на будинок, що знаходиться у с.Княжичі. Також свідок зазначив, що [PERSON] разом із батьком не проживав. Свідок пояснив, що зі слів [PERSON] йому відомо, що він постійно допомагав [PERSON] влаштувати життя. Віддав [PERSON] квартиру у м.Броварах, після того як [PERSON] виявив бажання проживати у будинку, придбав йому будинок у с.Семиполки. У [PERSON] були проблеми із кредитами, тому [PERSON] повністю погашав його заборгованість. Свідок пояснив, що за два роки перед смертю батька, [PERSON] приїжджав до нього рази два і то ненадовго - на годину, дві. Свідку про тяжку хворобу [PERSON] стало відомо тільки за два місяці до його смерті. Весь час батьком опікувалась [PERSON] , позичала в нього кошти щоб придбати батькові кисневий апарат, возила батька до лікарні. Свідок [PERSON] , син позивача [PERSON] , суду пояснив, що його батьки розлучені. Свідок обов`язково раз на місяць приїжджав провідувати діда [PERSON] , це ще коли він із матір"ю проживав у м.Київ, а коли переїхали проживати 6 років назад у с.Княжичі, то і частіше. Свідок пояснив, що за весь цей період жодного разу не зустрів батька у будинку діда в с.Княжичі. Приблизно за півроку до смерті [PERSON] , батько із дідом під час телефонної розмови посварились, і відтоді [PERSON] взагалі не приїжджав провідувати [PERSON] . Свідок пояснив, що [PERSON] дуже тяжко хворів, у нього був рак легень, [PERSON] придбала для діда кисневий апарат, і він хоч якось міг сидіти на кріслі та дихати. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою [PERSON] . У будинку в [ADDRESS] , після смерті [PERSON] (дружини [PERSON] ) приблизно 10 років назад, проживали [PERSON] , його донька [PERSON] та її малолітня донька [PERSON] [PERSON] . Свідок пояснила, що бачила як [PERSON] за три роки до смерті [PERSON] допомагав накривати теплицю. А останній раз бачила [PERSON] , який приїжджав до [PERSON] ще влітку 2016 року. Свідок [PERSON] суду пояснив, що зі слів [PERSON] йому було відомо, що він самостійно придбав земельну ділянку та будував будинок у с.Семиполки. Свідок пояснив, що [PERSON] , який би приїжджав до батька до його смерті він "довгенько не бачив", але не може уточнити скільки місяців. Суд, вислухавши сторін та їх представників, свідків, вивчивши письмові докази у справі, встановив обставини справи та виниклі правовідносини, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер батько сторін - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Княжицької сільської ради Броварського району Київської області актовий запис №09, який постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] (а.с. 5 том 1). [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Княжицької сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 56 та [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , виданого Княжицькою сільською радою Броварського району Київської області, актовий запис №75 є рідними братом та сестрою та дітьми померлого [PERSON] (а.с. 6 - том1, а.с. 26 -том 2). [PERSON] на день смерті батька була зареєстрована та проживала з ним в одному будинку разом із своєю донькою, що підтверджується Актом підтвердження фактичного проживання від 28.03.2019 року, а також довідкою виданої Княжицькою сільською радою від 21.03.2019 року. (а.с. 24 - Том2). Померлий [PERSON] був особою похилого віку, хворів на рак нижнього правого бронху, це підтверджується довідкою про причини смерті, виписки із історії хвороби стаціонарного хворого від 13 лютого 2017 року, медичної картки, рентген-комп`ютерної томографії від 08 лютого 2017 орку, епікриз (виписка) з історії хвороби Броварської ЦРЛ "Борварського центру мікрохірургії ока" м. Бровари ( а.с. 12, 13-14, 15-16, 19, 20-21 том 2). Як вбачається із виписки із історії хвороби виданої КЗ КОР "Київська обласна клінічна лікарня" у день госпіталізації 13 лютого 2017 року, [PERSON] встановлений діагноз, та зазначено, що почав хворіти з 2016 року, стан середнього ступеню важкості. На момент смерті померлому [PERSON] на праві власності належало майно: -будинок по [ADDRESS] ; -земельна ділянка загальною площею 0,13 га по [ADDRESS] ; -земельна ділянка загальною площею 0,10 га по [ADDRESS] ; -будинок по [ADDRESS] ; -земельна ділянка загальною площею 0,25 га по [ADDRESS] ; -земельна ділянка загальною площею 0,0950 га по [ADDRESS] . Це підтверджується Державним актом серії ЯК №179115, Державним актом серії ЯК № 179114, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, реєстраційний номер 26522425, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно №195 від 27.06.2008р., витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майно № 23772561, витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майно № 23772614, витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майно № 23772658, витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно № 23861458, Витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно № 26118219, витягом з Державного реєстру правочинів №7390034, Договору купівлі-продажу житлового будинку № 2-1176 від 12.06.2009 р., витягом з Державного реєстру правочинів №7390116, договором купівлі-продажу земельних ділянок №2-1180 від 12.06.2009 р. (а.с. 31-32, 33-34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43-44, 45-46, 47-48 - Том2). 25 липня 2017 року, [PERSON] , звернувся із заявою до Броварської районної державної нотаріальної контори, де йому стало відомо, що за три дні до своєї смерті його батько залишив заповіт на все своє майно на дочку - [PERSON] , який було посвідчено секретарем виконавчого комітету Княжицької сільської ради Броварського району Київської області. 18 серпня 2017 року своєю заявою [PERSON] поданої до Броварської районної державної нотаріальної контори відмовилась від належної їй частини спадкового майна, як за законом, так і за заповітом, та заповідальним розпорядження що залишилось після смерті її батька [PERSON] на користь внучки померлого [PERSON] 18 серпня 2017 року своєю заявою [PERSON] поданої до Броварської районної державної нотаріальної контори прийняла спадщину, після смерті свого батька, від імені малолітньої доньки [PERSON] 22 березня 2019 року постановою державного нотаріуса Броварської районної державної нотаріальної контори Юхтою Л.М. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало батьку у зв`язку із відсутністю документів, що посвідчують право власності за померлим [PERSON] (а.с. 8). Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обстав справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів, 3) показаннями свідків. Відповідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд неможе збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно із ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до вимог 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно ч. 5, 6 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Статтею 1224 ЦК України встановлено підстави усунення спадкоємців від права на спадкування. У вказаній статті визначаються підстави та порядок усунення особи від права на спадкування після конкретного спадкодавця, а не про позбавлення права бути спадкоємцем взагалі як частини цивільної правоздатності фізичної особи. Іншими словами, прийняття рішення про усунення особи від права на спадкування стосується лише чітко визначеного випадку спадкового правонаступництва і не позбавляє цю особу претендувати на спадщину після смерті інших спадкодавців. У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування"судам роз`яснено, що правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами СК України. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Непред`явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Позбавлення особи права спадкувати - це захід, що має застосовуватися лише в крайньому випадку з урахуванням, передусім, характеру поведінки відповідача. Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. При цьому відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Виходячи із наведених норм та встановлених судом обставин, які підтверджені належними письмовими доказами, та поясненнями свідків у судовому засіданні, встановлено, що [PERSON] дійсно у зв`язку із віком та тяжкістю захворювання перебував у безпорадному стані (рак, потреба у кисневому підтриманні), потребував сторонньої допомоги, а [PERSON] мав можливість надавати таку допомогу, допомогти із доглядом та утриманням батька, ухилився від цього, допустив бездіяльність, спрямовану на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю [PERSON] . Також суд виходив із того, що відповідач мав можливість надавати батькові матеріальну допомогу в межах наявних у нього коштів, але таку не надавав навіть у мінімально можливому розмірі. Доводи позивача [PERSON] , що відповідач [PERSON] міг хоча б надавати допомогу саме у вигляді догляду за батьком, відповідачем не спростовані. Надаючи оцінку зібраним у справі доказам та аналізуючи норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд виходив з наявної сукупності всіх обставин, які відповідно до статті 1224 ЦК України є підставою для усунення спадкоємця від спадкування, зокрема ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання. Враховуючи вищенаведене суд дійшов висновку відмовити у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] , третя особа Броварська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування, задовольнити зустрічний позов [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадкування, усунути [PERSON] від права на спадкування за законом спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] .

Outcome: dismissed