Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Представник ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до Дубровицького районного суду про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості у розмірі 38454,24 грн. за кредитним договором № б/н від 23.01.2007 року. Одночасно позивач просить також стягнути з відповідача судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.01.2007 року [PERSON] (далі - Відповідач) отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 7800 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконувала належним чином зобов'язання за Договором, в результаті чого станом на 31.12.2014 року виникла заборгованість на загальну суму 38454,24 (тридцять вісім тисяч чотириста п'ятдесят чотири гривні двадцять чотири копійки). В судове засідання представник позивача не з'явився. Однак, до початку розгляду справи від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Окрім цього, додав клопотання про стягнення з відповідача судових витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 80,00 грн. В судове засідання відповідач не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчить оголошення в газеті "Вільне Слово" №12 від 27.03.2015 року (а.с.42,44). Відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик, відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті. Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки від відповідача до суду не надійшло жодних заперечень проти позову або ж доказів добровільної сплати заборгованості, тому суд, дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за його відсутності та постановления заочного рішення у справі. Судом встановлено, що 23.01.2007 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 7800 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.18). Відповідно до розділу I "Умов і правил надання банківських послуг" зокрема п. 6.5 щодо умов і правил надання банківських послуг для клієнтів зазначено, що клієнт повинен погашати заборгованість по кредиту, відсотки за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачує комісії на умовах передбачених цим договором. Окрім цього у п.6.6, зазначено, що у випадку невиконання зобов'язань за договором, клієнт за вимогою банку зобов'язаний виконати зобов'язання по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту і овердрафта) оплаті винагороди банку. Також розділом II "Правил користування платіжною картою", зокрема у п.5.5.1, зазначено, що за не своєчасне виконання боргових зобов'язань (користування простроченим кредитом і овердрафтом) утримувач оплачує відсотки по підвищеній відсотковій ставці чи додаткову комісію, розміри яких визначаються тарифами. До того ж п.5.7 цього ж розділу зазначено, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому чи визначеній банком частки у випадку невиконання утримувачем чи довіреною особою утримувача своїх боргових і інших зобов'язань по цьому договору. Дослідивши у судовому засіданні розрахунок суми заборгованості, судом встановлено, що [PERSON] порушила свої зобов'язання внаслідок чого за кредитним договором станом на 31.08.2013 року утворилась заборгованість -на загальну суму 38454,24 грн., яка складається з наступного: - 7786,80 грн. - заборгованість за кредитом: - 21507,54 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 6852,56 грн. - заборгованість з комісії за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина). - 1807,35 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до вимог ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Предметом кредитного договору є грошові кошти в національній або іноземній валюті. Відповідно до ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України - якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень статті 214 ЦПК України суд, під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати пов'язані зі сплатою позивачем судового збору у розмірі 384,54 грн. та витрати пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у сумі 80 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved