Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

21.08.2014 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 29.08.2009 року у ВРАЦС Корсунь - Шевченківського РУЮ Черкаської області, та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їх дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі, щомісячно по 1000 грн., починаючи з дня подачі до суду цієї позовної заяви та до повноліття дитини. Свій позов позивачка мотивує тим, що їх сім'я розпалася через відсутність порозуміння, в сім»ї почали виникати часті сварки і з липня 2014 року сторони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства, живуть кожен своїм життям. Крім того, стосунків із сім'єю відповідач не підтримує, вихованням дитини не займається, матеріальну допомогу не надає. З урахування викладеного, позивачка вказує, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, шлюб необхідно розірвати та стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі, так як він має нерегулярний, мінливий заробіток. При цьому позивачка просить врахувати, що відповідач є працездатним, працює неофіційно, є фізично здоровим, інших утриманців не має. В судове засідання позивачка з'явилась та змінила частково позов щодо стягнення розміру аліментів з 1000 грн. до 600 грн.,та підтримала позов про розірвання шлюбу, надавши суду пояснення аналогічні тим, які викладені в заяві. Відповідач змінений позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу, заперечує проти надання строку на примирення, та не заперечує на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, по 600 грн. щомісячно, на утримання дочки, до її повноліття. Суд, вислухавши сторони, з"ясувавши обставини справи, та перевіривши їх доказами, ухвалює рішення про задоволення уточненого позову . У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2009 року, що підтверджується наданим суду свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.9), але з липня 2014 року живуть окремо, кожен своїм життям. Відповідно до роз'яснень, даних у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 20.12.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей, і з цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітніх дітей, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Суд, з урахуванням наданих доказів та пояснень сторін, вважає, що сім'я сторін розпалася повністю і остаточно, їх шлюб існує формально, миритися сторони не бажають, тому надання строку для примирення суд вважає недоцільним, а тому даний шлюб необхідно розірвати і це буде, як в інтересах сторін, так і їх малолітньої дитини. Судом також встановлено, що від даного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.9), яка перебуває на утриманні позивачки ( а.с. 18). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до приписів частин 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд повинен врахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, оскільки суд встановив, що відповідач з сім'єю стосунків не підтримує, вихованням та утриманням дитини не займається, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, бо збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їхній малолітній дитині і це має істотне значення у даній ситуації, а тому шлюб підлягає розірванню, а аліменти підлягають стягненню. З урахуванням матеріального стану відповідача, його сімейного стану та стану здоров»я, та того, що і позивачка зобо»язана утримувати дитину, суд визначає дану суму, з якою визначилися сторони, у 600 грн., враховуючи, що відповідач є працездатним, фізично здоровим, інших утриманців не має. При визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі, суд також керується судовою практикою, яка мається у роз"ясненнях, даних у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". З урахуванням вказаних у рішенні обставин, вимог закону, судової практики, суд і визначає саме таку суму аліментів і з урахуванням розумності та справедливості, обов`язку обох батьків утримувати свою дитину, матеріального стану обох батьків, віку дитини, стану здоров`я відповідача, суд вважає, що присуджена сума буде достатньою для нормального виховання і забезпечення дитини. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, що становить 600 грн., підлягає негайному виконанню, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України. Згідно клопотання позивачки суд залишає їй при розірванні шлюбу шлюбне прізвище. Оскільки змінений позов задовольняється, то суд стягує з відповідача в користь позивачки понесені нею судові витрати в розмірі 243 грн.60 коп. за розірвання шлюбу та 243 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави. Суд роз"яснює сторонам, що при несплаті аліментів, ухиленні від сплати аліментів у відповідача можуть бути наслідки у виді матеріальної та кримінальної відповідальності.

Outcome: approved