Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Український Професійний Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення частини заборгованості по договору про відкриття кредитної лінії в межах вартості предмету іпотеки шляхом визнання права власності на предмет іпотеки. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 25 лютого 2008 р. між Відкритим акціонерним товариством «Український Професійний Банк»*, правонаступником якого по всіх правах і обов'язках виступає ПАТ «УПБ», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецбудтехніка-18» було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 17, згідно з умовами якого банк надав позичальнику право скористатися кредитом у вигляді відкличної кредитної лінії у розмірі 250 000,00 грн. на поповнення обігових коштів позичальника терміном до 24.02.2010 р. зі сплатою 18,5 % річних за користування кредитними ресурсами. З метою забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань перед Банком 25.02.2008 р. між ПАТ «УПБ», ТОВ «Спецбудтехніка-18» та [PERSON] було укладено договір поруки № 17-1, згідно з умовами пункту 1.2. якого поручитель бере на себе зобов'язання в повному обсязі відповідати перед банком як солідарний боржник за кредитним договором. З метою забезпечення виконання основного зобов'язання за договором про відкриття кредитної лінії № 17 від 25.02.2008 р. укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Український Професійний Банк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області, реєстровий № 8367, відповідно до умов якого [PERSON] було надано власне нерухоме майно, а саме: земельну ділянку загальною площею 0,2270 га кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Основний позичальник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецбудтехнікап-18» не виконує основні зобов'язання щодо повернення кредитної заборгованості. Майновий поручитель за іпотечним договором несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання як солідарний боржник, а іпотекодержатель як кредитор має право вимагати виконання основного зобов'язання як від боржника і його майнового поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо, при цьому у разі пред'явлення таких вимог до майнового поручителя останній відповідає в межах взятих на себе зобов'язань перед іпотекодержателем. Статтею 7 Закону України «Про іпотеку» визначено, що «за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині». 22.07.2007 р. ПАТ «УПБ» направляв вимогу про усунення порушень № 01-10/2084, якою попереджав, що у разі не оплати заборгованості за кредитним договором банк буде змушений згідно з нормами діючого законодавства України та положень іпотечного договору звернути стягнення на передане в іпотеку майно. Станом на 14.02.2014 р. заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 17 від 25.02.2008 р. не погашена та складає 383 291,74 грн. Відповідно до висновку суб'єкта оціночної діяльності про вартість об'єкта експертної грошової оцінки, проведеною ТОВ «ЄСП Оцінка-Капітал» станом на 15.10.2013 р. складає 152 272,00 грн. Вказує на те, що частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. З урахуванням вказаних норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього як за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки, в договорі іпотекодержатель має право вимагати застосування його судом про що також зазначено в п. 39. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. №5. Просить стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» частину заборгованості по договору про відкриття кредитної лінії № 17 від 25.02.2008 р. в межах вартості предмета іпотеки, а саме 152272,00 грн , шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством "Український Професійний Банк" права власності на земельну ділянку загальною площею 0,2270 га, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Гладченко В.В. позов підтримав повністю, надав пояснення аналогічні тим, які містить позов. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав. Пояснив, що позовні вимоги позивача не ґрунтуються на Законі України « Про іпотеку». Законом України «Про іпотеку» не передбачена можливість визнання права власності на предмет іпотеки, а тому позовні вимоги вважають такими, що не підлягають задоволенню. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне. Як встановлено судом, 25 лютого 2008 р. між Відкритим акціонерним товариством «Український Професійний Банк»*, правонаступником якого по всіх правах і обов'язках виступає ПАТ «УПБ», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецбудтехніка-18», було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 17, згідно з умовами якого банк надав позичальнику право скористатися кредитом у вигляді відкличної кредитної лінії у розмірі 250 000,00 грн. на поповнення обігових коштів позичальника терміном до 24.02.2010 р. зі сплатою 18,5 % річних за користування кредитними ресурсами. З метою забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань перед Банком 25.02.2008 р. між ПАТ «УПБ», ТОВ «Спецбудтехніка-18» та [PERSON] було укладено договір поруки № 17-1, згідно з умовами пункту 1.2. якого поручитель бере на себе зобов'язання в повному обсязі відповідати перед банком як солідарний боржник за кредитним договором. З метою забезпечення виконання основного зобов'язання за договором про відкриття кредитної лінії № 17 від 25.02.2008 р., укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Український Професійний Банк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області, реєстровий № 8367, відповідно до умов якого [PERSON] було надано власне нерухоме майно, а саме: земельну ділянку загальною площею 0,2270 га кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Основний позичальник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецбудтехніка-18» не виконує основні зобов'язання щодо повернення кредитної заборгованості. Майновий поручитель за іпотечним договором несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання як солідарний боржник, а іпотекодержатель як кредитор має право вимагати виконання основного зобов'язання як від боржника і його майнового поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо, при цьому у разі пред'явлення таких вимог до майнового поручителя останній відповідає в межах взятих на себе зобов'язань перед іпотекодержателем. Статтею 7 Закону України «Про іпотеку» визначено, що «за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині». 22.07.2007 р. ПАТ «УПБ» направляв вимогу про усунення порушень № 01-10/2084, якою попереджав, що у разі неоплати заборгованості за кредитним договором банк буде змушений згідно з нормами діючого законодавства України та положень іпотечного договору звернути стягнення на передане в іпотеку майно. Станом на 14.02.2014 р. заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 17 від 25.02.2008 р. не погашена та складає 383 291,74 грн. Відповідно до висновку суб'єкта оціночної діяльності про вартість об'єкта експертної грошової оцінки, проведеною ТОВ «ЄСП Оцінка-Капітал» станом на 15.10.2013 р. складає 152 272,00 грн. Статтею 7 Закону України «Про іпотеку» визначено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині. Пунктом 25 Іпотечного договору від 25.06.2008 р. укладеного між Відкритим акціонерним товариством "Український Професійний Банк" та [PERSON] встановлено застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя шляхом переходу до Іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки. А також визначено, що у разі виникнення у Іпотекодержателя права звернути стягнення на предмет іпотеки, іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки в порядку, передбаченому чинним законодавством України. Частиною 2 статті 590 Цивільного кодексу України встановлено: заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов'язанням. Згідно ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставо держатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотеко держателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 36 ЗУ «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотеко держателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотеко держателя. Договір про задоволення вимог іпотеко держателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотеко держателя не перешкоджає іпотеко держателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; З урахуванням положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. З урахуванням вказаних норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК України має право вимагати застосування його судом (про що також зазначено в п. 39. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 5) Пунктом 25 вказаного Іпотечного договору від 24.11.2008 р. укладеного між Відкритим акціонерним товариством "Український Професійний Банк" та [PERSON] встановлено застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя шляхом переходу до Іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки. А також визначено, що в разі виникнення у Іпотекодержателя права звернути стягнення на предмет іпотеки, іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки в порядку, передбаченому чинним законодавством України. Правомірність вимог та правова позиція ПАТ «УПБ» в тому числі підтверджується судовою практикою, що викладено, зокрема, в Постанові Верховного Суду України від 11 грудня 2013 року по справі № 6-124цс13 та Ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 вересня 2014 р. по справі № 6-1163ОСВ14 (копії додаємо). Правова позиція, висловлена судовими палатами у цивільних та господарських справах Верховного Суду України, при розгляді справи № 6-124цс13 наступна: «Відповідно до частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виходячи з положень частини другої статті 16 ЦК України, частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором». Таким чином, позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved