Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся в Канівський міськрайонний суд Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.05.2015 [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н 27.05.2015. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, які викладені на сайті www.privatbank.ua Тарифами складає між нею і Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. У подальшому кредитний ліміт було збільшено до 20000,00 грн. У позові АТ КБ «ПриватБанк» вказує на те, що вищезгадані Умови та Правила надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача, є публічною офертою, що містить умови та правила надання послуг банком його клієнтам, а підпис відповідачем заяви-анкети є приєднанням до даного договору. Даними Умовами та правилами передбачені як відсотки за користування кредитом, так і відповідальність позивальника за несвоєчасне повернення коштів у вигляді пені та комісії. Банком було виконано умови договору, а саме надано кредит, однак відповідач не виконує умов договору. Станом на 18.10.2020 грошові вимоги банку до відповідача по кредитному договору складають 12814,95 грн., з них: - 9192,81 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 20,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; - 9172,81 грн.- заборгованість за простроченим тілом кредиту; - 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; - 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; - 634,23 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; - 2987,91 грн. - нарахована пеня; - 0,00 грн. - нараховано комісії. Зазначену суму заборгованості банк просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.103 т.2). Відповідач у судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Повідомлення про причину неявки в судове засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступних висновків. 14.06.2018 відбулася державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (скорочена назва ПАТ КБ "ПриватБанк") на Акціонерне товариство комерційний банк "Приват Банк" (скорочена назва АТ КБ "ПриватБанк"). З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , з метою отримання банківських послуг, було підписано анкету-заяву від 27.05.2015, в результаті чого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому було збільшено до 20000,00 грн. У анкеті-заяві зазначено, що вона згідна з тим, що дана заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг і тарифами банку, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилася з договором про надання банківських послуг до його укладення і згідна з його умовами, екземпляр договору про надання банківських послуг згоден отримати шляхом самостійного роздруківки з офіційного сайту www.privatbank.ua. Вона зобов`язалася виконувати умови Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися із змінами на сайті Приватбанка www.privatbank.ua. З довідки АТ КБ "Приватбанк" вбачається, що за укладеним між сторонами договором б/н про надання банківських послуг, відповідачу було надано (відкрито) кредитні картки, зі строком дії останньої - № [NUMBER] до 06/21 (а.с.12 т.1). З Довідки позивача про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] вбачається, що за картковим рахунком № [NUMBER] з 28.08.2018 встановлено кредитний ліміт у розмірі 20000,00 грн., який в подальшому з 06.08.2019 зменшено до 0,00 грн. (а.с.11 т.1). Згідно виписки по рахунку вбачається, що відповідач [PERSON] регулярно користувалася кредитною карткою, а саме: поповнювала картковий рахунок, розраховувалася в магазинах, поповнювала готівкою картку у терміналі самообслуговування, знімала готівку в банкоматі, здійснювала перекази зі своєї картки, тим самим підтверджувала свою згоду на умови банку щодо встановленого кредитного ліміту (а.с.66-250 т.1, а.с.1-100 т.2). Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором станом на 18.10.2020 заборгованість складає 12814,95 грн., з них: - 9192,81 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 20,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; - 9172,81 грн.- заборгованість за простроченим тілом кредиту; - 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; - 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; - 634,23 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; - 2987,91 грн. - нарахована пеня; - 0,00 грн. - нараховано комісії (а.с.6-10 т.1). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторін. Згідно ст.ст.1054, 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Щодо заявленої вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку ПАТ КБ «Приватбанк» не повернуті, а також вимоги частини 2 статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та сплати узгоджених відсотків, штрафів, пені, тощо, що також узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Суд погоджується з розрахунком заборгованості наданим позивачем. Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання ним зобов`язань та спростування суми заборгованості перед позивачем, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту підлягають до задоволення. Щодо вимог в частині стягнення нарахованої пені та заборгованості за відсотками на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, суд зазначає наступне. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, якщо строк кредитування закінчився або кредитор реалізував своє право на дострокове повернення кредиту, то з цього моменту припиняється нарахування процентів за кредитом і позичальник зобов`язаний сплатити неустойку та суми передбачені статтею 625 ЦК України. Однак, оскільки позичальником не підписані Умови та Правила, які передбачають сплату процентів нарахованих на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України у розмірі 86,4% - для картки «Універсальна», 84,0% - для картки «Універсальна голд», то така відсоткова ставка не може бути застосована до даних правовідносин. Матеріали справи не містять доказів того, що сторони погодили строк виконання відповідачем зобов`язань за укладеним кредитним договором. Тому, згідно з ч.2 ст. 530 ЦК України відповідач повинен виконати взяті на себе зобов`язання у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги. Як вбачається з позовної заяви заходи досудового врегулювання спору позивачем не вчинялися, а тому звернувшись до суду з даним позовом банк в розумінні статті 530 ЦК України пред`явив вимогу до позичальника щодо виконання останнім взятого на себе зобов`язання. З огляду на відсутність в анкеті-заяві строку кредитування (строку повернення відповідачем кредиту) та ненадання суду доказів пред`явлення Банком в порядку статті 530 ЦК України відповідної вимоги щодо виконання позичальником обов`язку із повернення кредиту до подання цього позову, відсутні підстави для покладення на відповідача відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання, передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України за визначений банком у позові період. Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду від 02.12.2020 у справі № 161/5267/20, від 20.11.2019 у справі № 697/2065/16-ц. Крім того, Умови та Правила надання батьківських послуг в ПриватБанку, що розміщені на сайті: www.privatbank.ua та містяться у матеріалах справи, не містять підпису відповідача, а тому посилання позивача на їх узгодження, зокрема в частині встановлення відповідальності за ч. 2 ст. 625 ЦК України, не можна розцінювати як частину кредитного договору. Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Отже, позивачем не надано доказів погодження строку виконання відповідачем зобов`язань за укладеним кредитним договором та погодження (підписання) з відповідачем умов застосування ст. 625 ЦК України та пені, а тому відсутні підстави для задоволення позову в цій частині. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зважаючи на викладене, оцінивши всі надані докази у їх сукупності, суд вважає, що права позивача були порушені відповідачем в зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення 9192,81 грн. заборгованості за тілом кредиту. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 2102,00 грн, оскільки вимоги позивача задоволено частково, а саме на 71,74% (9192,81*100:12814,95), тому з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню судовий збір в сумі 1507,98 грн. (2102,00х71,74:100).

Outcome: partial