Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], ПАТ «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування своїх вимог позивач указує, що 12 жовтня 2014 року, близько 18-ї години [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керуючи автомобілем ЗАЗ 110307-42, державний номер [NUMBER], власником якого є [PERSON], на 221-му км авто дороги Орадівка-Корсунь-Шевчеківський-Мошни в порушення вимог п.12.1, п. 2.3(6), Правил дорожнього руху України не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу, де в зустрічному напрямку скоїв зіткнення із автомобілем марки «AUDI 80», державний номер [NUMBER], яким керував мій син - [PERSON] і який належить позивачу на праві приватної власності. Постановою судді Черкаського районного суду Черкаської області від 04 листопада 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, притягнуто до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у вигляді штрафу розміром 425 грн. При зіткненні автомобіль позивача отримав значні технічні ушкодження. Оскільки у водія автомобіля [NUMBER] [PERSON] діяв поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ96773 від 21.05.2014 року, укладений із ПАТ "Страхова група "ТАС" (м.Київ, пр.Перемоги, 65), позивач звернулася до ПАТ "Страхова група "ТАС" із заявою на виплату страхового відшкодування. За результатами розгляду заяви ПАТ "Страхова група "ТАС" позивачу було виплачене страхове відшкодування в сумі 9750,00 грн. Позивач являється інвалідом 1-ї групи та не має грошових коштів для відновлення свого автомобіля. З метою уникнення подання до суду позу до відповідачів щодо стягнення матеріальної, моральної шкоди, судових витрат, в тому числі витрат на правову допомогу, позивач із сином направили на адресу відповідачів листа із пропозицією сплатити суму матеріальних збитків, завданих її автомобілю. Разом з тим вищевказаний лист залишився без відповіді та належного реагування зі сторони відповідачів. Протиправними діями та бездіяльністю відповідачів позивачу заподіяна також моральна шкода, яка виразилася у її фізичних, моральних стражданнях і переживаннях. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Позивач є інвалідом 1 -ї групи, та потребує постійного стороннього догляду та систематичного огляду кваліфікованими медичними працівниками, але в результаті пошкодження її автомобіля, рідні не можуть своєчасно та належно транспортувати її у відповідні медичні заклади. Нормальний життєвий ритм родини порушився, оскільки з врахуванням захворювання опорно-рухового апарату позивача, вона позбавлена засобу пересування, змушена весь вільний час приділяти пошуку інших транспортних засобів для транспортування до медичних закладів, витрачати сімейні кошти для їх наймання. Тим самим її родина змушена відмовлятися від задоволення інших життєво важливих потреб. Позивач постійно відчуває психологічне навантаження, оскільки перебуває в безпорадному стані, так як переживає чи не погіршиться її здоров'я в майбутньому, чи не настануть інші негативні наслідки. Заподіяну моральну шкоду позивач оцінює в 15000,00 грн. Оскільки направлений на адресу відповідачів лист щодо добровільного відшкодування шкоди внаслідок ДТП залишився без відповіді та належного реагування, позивач змушена була звернутися за правовою допомогою до адвоката, а в подальшому до суду та просила суд стягнути солідарно із відповідачів на її користь матеріальну шкоду в сумі 21547,00 грн., моральну шкоду в сумі 15000 гривень, витрати на правову допомогу в сумі 6820 гривень 80 копійок. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON], та його представник, [PERSON], проти позовних вимог заперечили частково, щодо стягнення майнової шкоди просив суд в позові відмовити оскільки майнова шкода позивачу була відшкодована страховою компанією відповідача в розмірі, що був погоджений за взаємною згодою позивача та страхової компанії, щодо стягнення моральної шкоди вказав, що її розмір визначений позивачем є занадто великим, просив суд стягнути моральну шкоду в меншому розмірі поклавшись на розсуд суду. Представник відповідача ПАТ «Страхова група «ТАС» [PERSON] проти позовних вимог заперечив та пояснив: що постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 04.11.2014 року винною особою в скоєнні даної ДТП визнано [PERSON]. Циільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в АТ «СГ «ТАС»(приватне) за Полісом АІ\\0096773 від 21.05.2014 року. Між страховиком та потерпілою, позивачем, було досягнено згоди та вказано порядок перерахування їй коштів Згідно заяви Потерпілої [PERSON] № 0026 від 05.02.2015 року, матеріальний збиток нанесений власнику автомобіля «Ауді-80», держ. номер [NUMBER], становить - 10 000,00 грн. Ця сума, за винятком 250 гривень франшизи, була перерахована страховиком позивачу, таким чином АТ «СГ «ТАС»(приватне) повністю виконала всі свої зобов`язання перед позивачем. Що стосується відшкодування позивачу моральної шкоди в розмірі: 15 000,00 грн., , то відповідно до ст. 23 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховою компанією відшкодовується шкода заподіяна життю та здоровю потерпілого в наслідок ДТП : « моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя».Станом на 20.07.2015 року, позивач до страхової компанії щодо відшкодування їй витрат на лікування у відповідному медичному закладі, не зверталась і тим більше вона безпосередньо не була учасником ДТП, тому в страхової компанії відсутні будь-які законні підстави для відшкодування їй моральної шкоди. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: 12 жовтня 2014 року, близько 18-ї години [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керуючи автомобілем ЗАЗ 110307-42, державний номер [NUMBER], власником якого є [PERSON], на 221-му км авто дороги Орадівка-Корсунь-Шевчеківський-Мошни в порушення вимог п.12.1, п. 2.3(6), Правил дорожнього руху України не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу, де в зустрічному напрямку скоїв зіткнення із автомобілем марки «AUDI 80», державний номер [NUMBER], яким керував - [PERSON] і який належить позивачу на праві приватної власності. Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 04 листопада 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Циільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в АТ «СГ «ТАС»(приватне) за Полісом АІ\\0096773 від 21.05.2014 року з франшизою за пошкодження нанесені майну потерпілої в розмірі - 250,00 грн.з лімітом страхового відшкодування майнової шкоди 50000 гривень. З письмовим повідомленням про настання події за участю забезпеченого транспортного засобу «ЗАЗ- 110307», СА9795АК страхувальник [PERSON] до АТ «СГ «ТАС» не звертався. До АТ «СГ «ТАС» з письмовим повідомлення про подію звертався [PERSON], водій, який в момент ДТП керував автомобілем позивача «Ауді-80», держ номер [NUMBER]. Відповідно до п. 36.2 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи ( у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілі досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки. експертизи пошкодженого майна. В даному випадку між страховиком та потерпілою така згода була досягнена та вказано порядок перерахування їй коштів Згідно заяви Потерпілої ([PERSON]М.) № 0026 від 05.02.2015 року, матеріальний збиток нанесений власнику автомобіля «Ауді-80», держ. номер [NUMBER], становить - 10 000,00 грн. Кошти в сумі 9 750,00 гривень були перераховані страховиком позивачу ( 10000 збитків 250 гривень франшизи). Відповідно ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Таким чином в даному випадку немає підстав для задоволення позову в частині стягнення майнової шкоди, оскільки її розмір було визначено за взаємною згодою між страховиком та позивачем в порядку п. 36.2 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в сумі 10000 гривень, ця сума , за винятком 250 гривень франшизи, була виплачена позивачу страховиком. Погодивши суму майнової шкоди за взаємною згодою та отримавши її позивач повністю реалізувала своє право на відшкодування їй майнової шкоди як до страховика так і до інших відповідачів оскільки ця сума була в межах ліміту страхового відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим субєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно п.1ч.1ст.1188 ЦК України Шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одгій особі з вини іншої особи відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховою компанією відшкодовується шкода заподіяна життю та здоровю потерпілого внаслідок ДТП. Оскільки позивач безпосередньо не була учасником ДТП, тому в страхової компанії відсутні будь-які законні підстави для відшкодування їй моральної шкоди. Відсутні також підстави для стягнення моральної шкоди із власника джерела підвищеної безпеки відповідача [PERSON], оскільки така шкода була завдана позивачу внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки.Моральна шкода в даному випадку повинна відшкодовуватись особою яка її завдала, а саме [PERSON] В даному випадку позивачу [PERSON] з вини відповідача [PERSON] було завдано моральну шкоду. Позивач є інвалідом 1-ї групи, потребує постійного стороннього догляду та систематичного огляду медичними працівниками, але в результаті пошкодження її автомобіля, не має змоги своєчасно та належно транспортувати її у відповідні медичні заклади. Нормальний життєвий ритм її родини порушився, оскільки з врахуванням захворювання опорно-рухового апарату вона позбавлена засобу пересування, змушена приділяти пошуку інших транспортних засобів для транспортування до медичних закладів, витрачати сімейні кошти для їх наймання. Так, з урахуванням всіх обставин справи, стан здоровя та майновий стан сторін, виходячи з принципів розумності й справедливості суд визначає розмір моральної шкоди в сумі 5000 гривень. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог. Оскільки позивач як інвалід 1-ї групи при подачі позову звільнений від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст. ст. 88,212-215 ЦПК України, суд-

Outcome: partial