Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Приватбанк" , звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з Відповідача [PERSON] заборгованість за кредитною угодою № 1/454-МК від 17.09.2007 року сума якої складає 65693,50 доларів США, що за курсом 10,95грн. за 1 дол.США станом на 31.03.2014р. складає 719343,78грн. та судові витрати у справі. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 17.09.2007 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № 1/454-МК, відповідно до якого позивач надав останньому кредит у розмірі 23000,00 долар США на термін до 17.09.2012 року зі сплатою відсотки за користування кредитом в розмірі 16,00 % річних, а також інші платежі в порядку на умовах та в строки, визначені цим договором. Взятих на себе зобов'язань [PERSON] не виконує, у зв'язку з чим, станом на 31.03.2014 року виникла заборгованість у розмірі 65693,50 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором позивач та відповідач у справі [PERSON] 17.09.2007року уклали договір поруки № 1/454-МК/2. У подальшому позивачем направлена на адресу відповідача письмова вимога із зазначенням невиконаних зобов'язань. Вимога залишена без задоволення у зв'язка з чим позивач звернувся до суду. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити та у разі неявки відповідача постановити у справі заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши у сукупності представлені докази, приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 17.09.2007 року між Закритим акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк" в особі Криворізької філії (правонаступник - ПАТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] укладено кредитну угоду № 1/454-МК, відповідно до умов якого позивач надав останньому кредит у розмірі 23000,00 долар США на термін до 17.09.2012 року зі сплатою відсотки за користування кредитом в розмірі 16,00 % річних, а також інші платежі в порядку на умовах та в строки, визначені цим договором (а.с.10). Так, на виконання даної кредитної угоди, [PERSON] отримав від позивача на підставі договору про видачу траншу № 1/454-МК/1 від 17.09.2007 року, кредитні кошти в розмірі 23000,00 доларів США. Термін повернення траншу обумовлений кредитний угодою від 17.09.2007року за № 1/454-МК (а.с. 14, зворот). Відповідно до п.п. 4.1., 4.2. кредитної угоди, за користування кредитними коштами в період з дати списання коштів з позичкового рахунку та до дати погашення траншу позичальник сплачує відсотки в розмірі 16 (шістнадцять)% на рік, а в разі порушення якого-небудь із зобов'язань по погашенню Траншу, позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 32% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (а.с.12 зворот). Аналогічні ставки відсотків визначені п.п. 4.1., 4.3. договору про видачу траншу (а.с. 14, зворот). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитною угодою, між ЗАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] (надалі-Відповідач) 17.09.2007 року укладено договір поруки № 1/454-МК/2, у відповідності до п.п.1-5 якого предметом якого є надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання [PERSON] своїх обов'язків за кредитним договором від 17.09.2007року № 1/454-МК, згідно якому Кредитор надав Боржнику кредит у вигляді строкового кредиту в сумі 23000,00дол. США, а боржник зобов'язаний: повернути кредит в строк по 17.09.2012року згідно з графіків погашення кредиту (додатки до кредитного договору від 17.09.2007року № 1/454-МК), сплачувати за його користування 16 % річних в дату сплати процентів, якою є дата, зазначена в графіку погашення кредиту, а у випадку порушення строків повернення кредиту - сплачувати 32% річних в дату сплати процентів, а також сплачувати винагороди, штрафи, пені та інші платежі, відшкодувати збитки, у відповідності, порядку та строки, зазначені в Кредитному договорі. Поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник (а.с. 17). Відповідно умов договору поруки, а саме п. 10, договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором (а.с. 17). Зі змісту кредитної угоди вбачається, що кредит, за виконання якого поручився відповідач у справі є строковим, кінцевий строк повернення кредиту - 17 вересня 2012 року, про що вбачається з п. 1.3. кредитної угоди № 1/454-МК від 17.09.2007року (а.с. 10), з договору про видачу траншу № 1/454-МК/1 (а.с. 14 зворот), та додатку № 1 до договору про видачу траншу № 1/454-МК/1, яким встановлено графік погашення кредиту, відсотків і винагороди, з якого вбачається, що останній платіж за кредит має бути внесено 17.09.2012року(а.с. 15, зворот, а.с. 16). У зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] зобов'язань за договором у листі від 04 квітня 2014 року за № 30.1.0.0/2-EQ0 ПАТ КБ «Приватбанк» повідомило останнього, та його поручителя [PERSON] (відповідача) що у порушення ст. 526, 527, 530 ЦК України, та умов укладеного між банком та [PERSON] договору № 1/454-МК від 17.09.2007року, утворилась прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 65813,13 дол. США і пред'явило вимогу в 5-ти денний термін з дня отримання листа погасити суму кредиту в повному обсязі, нараховані проценти, комісії та штрафні санкції (а.с. 7). Пред'явлення такої вимоги банком обумовлено п.п. 5, 6 договору поруки № 1/454-МК/2, з яких вбачається, що поручитель зобов'язаний виконати обов'язок, зазначений в письмовій вимозі Кредитора впродовж 5 (п'яти) календарних днів з моменту отримання вимоги (а.с. 17). Вищевказана вимога направлена банком рекомендованою поштою, про що вбачається з наданого позивачем реєстру поштових відправлень (а.с. 8, зворот). Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. В силу ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України). З укладеного між сторонами у справі договору поруки, а саме пункту 10 вбачається, що договір діє до повного виконання зобов'язань за Кредитним договором. Разом з тим, посилання на дію договору поруки до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків. Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 17 вересня 2014 року в справі N 6-6цс14 строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Вказана правова позиція є обов'язковою для судів. Слід також зазначити, що під виконанням сторонами зобов'язання слід розуміти здійснення ними дій з реалізації прав і обов'язків, що випливають із зобов'язання, передбаченого договором. Основне зобов'язання - це не зміст кредитного договору, а реально існуючі правовідносини, зміст яких складають права та обов'язки сторін кредитного договору. Судом встановлено, що боржник [PERSON] (а відтак і поручитель - відповідач у справі) первинно взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 17 вересня 2012 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів (а.с. 15 зворот, а.с. 16). Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов'язання згідно з частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя. Таким чином, у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитною угодою № 1/454-МК від 17.09.2007року, останній платіж здійснено [PERSON] 21.04.2011року, після чого сплата тіла кредиту, відсотків, інших платежів припинена (а.с. 4-5). Разом з тим, додатком № 1 до договору про видачу траншу № 1/454-МК/1 від 17.09.2009р. встановлений графік погашення кредиту, винагороду і відсотків, з якого вбачається, що погашення кредиту має здійснюватись щомісячно, останній платіж має відбутись 17 вересня 2012 року (а.с. 16). Таким чином, боржник порушив графік погашення платежів, що призвело до виникненням заборгованості за кредитним договором ще у квітні 2011року. Як убачається з графіка погашення кредиту, чергові платежі боржник повинен був здійснювати не пізніше 17-19 числа кожного місяця, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обрахування встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя. При цьому, у разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Аналіз ч. 4 ст. 559 ЦК України дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може. При цьому, вимога до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинна бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням, або строку виконання зобов'язання в цілому. Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Тобто, строк чинності поруки є строком, протягом якого кредитор може в судовому порядку реалізувати свої права за порукою як видом забезпечення зобов'язання. Відповідно, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Саме до такого висновку зводиться правова позиція ВСУ, викладена у постанові від 17.09.2014року у справі № 6- 53цс14. З матеріалів справи вбачається, що у кредитній угоді № 1/454-МК від 17.09.2007року, за виконання якої поручився відповідач, кінцевий строк виконання основного зобов'язання чітко визначений - строк повного погашення кредиту (траншів кредиту) являється 17 вересня 2012 року (а.с. 10). За таких обставин у банка виникло загальне право пред'явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 17 вересня 2012 року, та протягом наступних шести місяців, а що до кожного чергового платежу, встановленого графіком погашення - протягом шести місяців від дати сплати такого платежу, але не пізніше ніж через 6 місяців від дати кінцевого погашення кредиту - з 17 вересня 2012 року та до 17 березня 2013 року. Слід зазначити, що пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. З матеріалів справи вбачається, що банк звернувся до поручителя з листом про виконання зобов'язання, забезпеченого порукою лише 04 квітня 2014 року - поза межами встановлених ч. 4 ст. 559 ЦК України строків, тобто поза межами дії договору поруки та встановленого шестимісячного строку пред'явлення вимоги до поручителя як за окремими черговими платежами, так і закінчення строку дії кредитної угоди № 1/454-МК від 17.09.2007року. Банк звернувся до суду із позовом до поручителя про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка виникла у зв'язку з неналежним виконанням основним боржником кредитних зобов'язань, за виконання яких поручився [PERSON] на підставі статті 554 ЦК України лише у травні 2014року (а.с. 2). Таким чином, з огляду на те що банк - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" - звернувся до суду поза межами встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України строками, які є преклюзивними та не підлягають поновленню, позовні вимоги не підлягають задоволенню. У зв'язку з відмовою у задоволенні позову суд не вирішує питання про стягнення судових витрат за оплату судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed