Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] , який було розірвано на підставі рішення Свалявського районного суду від 09.12.2015 року. Від даного шлюбу у них народився син С . На даний час син [PERSON] проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні та вихованні. Так як має намір оздоровити дітей шляхом відпочинку за кордоном, її колишній чоловік згоди на виїзд дитини за кордон не надає, а тому, з урахування уточнених позовних вимог, просить суд надати їй дозвіл для тимчасового виїзду неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] за межі України до країн Чехії, Словакії, Німеччини у період з 14.12.2019 року по 14.01.2020 року. В судове засідання позивач не з"явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Уточнені позовні вимоги підтримує, наполягала на їх задоволенні, не заперечує щодо ухвалення судом заочного рішення (а.с. 28-29, 36). Відповідач в судове засідання повторно не з"явився по невідомим суду причинам, хоча був своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до ст. 128 ЦПК України (а.с. 30, 34, 35, 38, 40). Представник ООП Свалявської РДА в судове засідання не з"явилася, належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до ст. 128 ЦПК України, причини неявки суд неповідомила (а.с. 25, 27, 31, 33). Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд розглядає справу на підставі наявних у справі даних чи доказів у разі повторної неявки в судове засідання відповідача повідомленого належним чином. За правилами ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з"явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що змінений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Згідно копій рішень Свалявського районного суду Закарпатської області від 09.12.2015 року та від 25.03.2016 року шлюб між сторонами розірвано та стягнуто аліменти на утримання сина (а.с. 13-17) Матеріалами справи встановлено, що син [PERSON] зареєстрований та проживає разом з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та перебуває на її утриманні (а.с. 7, 8, 18). Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або у супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до "Правил перетинання державного кордону громадянами України", затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року: п. 3 - виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. п. 4 - виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним збатьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків за рішенням суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; Відповідно до "ПРАВИЛ оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення" затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 231 від 31 березня 1995 року (дію постанови відновлено згідно з постановою КМУ № 415 від 12.06.2013 року) - виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Відповідно до ст. 18 цих ПРАВИЛ - оформлення паспорта / проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. За правилами ст. 1 ЗУ "Про порядок виїзду з України і в"їзду в Україну громадян України", громадянин України має право виїхати з України крім випадків, передбачених цим Законом, та в"їхати в Україну. Громадянин України ні за яких підстав не може бути обмежений у праві на в"їзд в Україну. Відповідно до вимог вищезазначеного Закону, за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Аналізуючи зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, відсутність заперечень відповідача, суд дійшов переконання, що позовні вимоги необхідно задовольнити, для сприяння всебічного та гармонійного розвитку та інтересів неповнолітньої дитини.

Outcome: approved