Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою та просив встановити факт свого проживання на території України станом на 24.08.1991 року. Свою заяву обґрунтовував тим, що він народився [INFO] у Любашівському районі Одеської області, у 1968 р. переїхав до м. Одеси, де працював до червня 1972 р. на Одеському заводі "Автогенмаш", потім переїхав до Ананьївського району Одеської області, де працював у колгоспі ім. Щорса. У 1974 р. [PERSON] переїхав до с. Доброолександрівка, Овідіопольського району Одеської області, де проживає на теперішній час за адресою: [ADDRESS] . У заявника був паспорт СРСР, після розпаду СРСР, [PERSON] звернувся з метою отримання паспорту громадянина України, але в подальшому паспортистом він був втрачений. У зв`язку із необхідністю реалізовувати в повній мірі свої права: вільно обирати місце проживання і пересуватися по Україні, здійснювати угоди, одержувати субсидії, заявник звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту - постійного проживання на території України, з метою отримання паспорту громадянина України. На підставі викладеного просив заяву задовольнити. Заявник в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій також підтримав обставини викладені у заяві та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву у якій просив слухати справу у порядку письмового провадження та з урахуванням наданого відзиву. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Встановлено, що заявник [PERSON] , народився [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно. Згідно акту встановлення факту проживання [PERSON] в с. Доброолександрівка Овідіопольського району Одеської області від 14.08.2019 р., складеного комісією в складі депутата Дальницької с/р [PERSON] та мешканців села [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [INFO] відповідно до погосподарських книг Доброолександрівської сільської ради за період з 1983 по 1997 р. та свідчень мешканців села дійсно мешкав в [ADDRESS] разом з родиною, а з 1997 р. по теперішній час проживає по [ADDRESS] . З копії трудової книжки [PERSON] вбачається, що заявник в період з 11.03.1968 р. по 20.12.1971 р. та з 21.01.1972 р. по 15.06.1972 р. працював на Одеському заводі "Автогенмаш", у 1972 р. по 1973 р. працював у колгоспі ім. Щорса, з 1974 р. по 1997 р. працював у совгоспі "Чапаєвець". З матеріалів заяви вбачається, що заявник у період з 24.08.1991 року проживав на території України без паспорта громадянина України. Згідно ч. 1, п. 5. ч. 2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України», особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Указом Президента України № 215 від 27 березня 2001 року, в редакції Указу Президента України № 588/2006 від 27 червня 2006 року, затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень. Згідно пункту 8 вказаного Порядку для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Пунктом 25 Порядку визначено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону,) подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях. Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Згідно Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 13.04.2012 № 320, якщо втрачений паспорт був отриманий у територіальному підрозділі, до якого подано заяву про втрату паспорта, здійснюється звірка даних особи та її фотозображення з даними і фотокарткою, уклеєною до заяви про видачу попереднього паспорта. У разі отримання паспорта в іншому територіальному підрозділі для підтвердження видачі втраченого паспорта саме тій особі не пізніше наступного дня після надходження заяви про втрату паспорта здійснюється звернення до цього територіального підрозділу. Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для встановлення юридичного факту постійного проживання заявника [PERSON] на території України станом на 24 серпня 1991 року, оскільки даний факт є доведеним наявними в матеріалах справи доказами, дата 24 серпня 1991 року пов`язана із датою проголошення незалежності України та надає право особам, що проживали на цей період на території України, право отримання громадянства України. З огляду на вищевикладене, заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved