Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення останнього батьківських прав щодо малолітнього [PERSON], [INFO], обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач не проявляє батьківського піклування щодо свого малолітнього сина, з травня 2011 року не цікавиться його життям, здоров'ям, не надає ніякої допомоги на його утримання, крім аліментів, які стягуються на підставі рішення суду, не займається його вихованням. Всіми цими питаннями займається вона. Вважає, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до свого сина, а тому просить суд позбавити його батьківських прав, так як це буде відповідати інтересам дитини. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала і пояснила, що на протязі декількох років вона підтримувала близькі відносини з відповідачем і [INFO] року у них народився син [PERSON]. 28 грудня 2010 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. В травні 2011 року через непорозуміння, сварки, під час яких відповідач інколи застосовував до неї фізичну силу, вона залишила відповідача і з малолітнім сином переїхала до м.Чернігова. З цього часу [PERSON] ніколи не цікавився життям, здоров'ям сина. Не надавав йому ніякої матеріальної допомоги, крім аліментів, які він сплачує по рішенню суду і то не регулярно, на даний час мається заборгованість у виплаті біля 2000 грн. Вихованням, утриманням сина займається вона. Жодних намірів у спілкуванні з сином відповідач не проявляв і не проявляє. Вважає, що дії відповідача по справі свідчать про ухилення його від виконання батьківських обов'язків, а тому вважає за доцільне позбавити його батьківських прав щодо сина [PERSON], [INFO]. Представник органу опіки і піклування Деснянської районної ради м.Чернігова в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи в їх відсутність. Вважають, що вимоги позивачки є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Згідно висновку органу опіки і піклування Деснянської районної ради м.Чернігова останні вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо свого сина [PERSON]. Відповідач по справі [PERSON] позовні вимоги, заявлені позивачкою, не визнав, не заперечує, що дійсно після того, як в травні 2011 року позивачка переїхала проживати до своїх батьків в м.Чернігів, він з сином не зустрічався, ніякої допомоги, крім аліментів, не надавав. Але стверджує, що не мав можливості зустрічатися з сином, оскільки позивачка заборонила це робити. Дійсно, в даний час має іншу сім'ю, малолітню дитину. Заслухавши пояснення сторін, висновок органу опіки і піклування Деснянської районної ради м.Чернігова, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно дослідивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до слідуючого висновку. Як встановлено в судовому засіданні (відповідно до свідоцтва про народження) батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] - сторони по справі. Відповідно до ст.ст.11 - 12 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками та на піклування батьків. Виховання в сім'ї є первоосновою розвитку особистості дитини. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.14 Закону України „Про охорону дитинства"). Згідно з "Конвенцією про права дитини", яка ратифікована Верховною Радою України 27.11.1991 року, та "Декларацією прав дитини" інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. З підстав, передбачених ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав. Пунктом 2 частини 1 даної статті як підставу позбавлення батьківських прав встановлено і ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.16 Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року - ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення і т.д.. Як на обставину, яка свідчить про ухилення відповідача від виконання обов'язків по вихованню дитини, позивачка посилається на те, що малолітній син [PERSON] з травня 2011 року і по даний час знаходиться на її утриманні і вихованні, відповідач з цього часу життям дитини не цікавиться, не цікавиться її здоров'ям, не надає ніякої матеріальної допомоги, крім аліментів. Зазначене повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: довідкою дошкільного закладу, який відвідує дитина, з якої вбачається, що відповідач участі у вихованні дитини: [PERSON], не приймає, батьківські збори не відвідує. Відповідно до акта обстеження умов проживання дитини - вона проживає з мамою, позивачкою по справі, дідусем та бабусею. Батько дитини з нею не проживає. Орган опіки і піклування також вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітньої дитини, оскільки її вихованням, утриманням він не займається. Той факт, що відповідач не займається вихованням свого сина [PERSON], не проживає з ним, не надає ніякої допомоги, крім аліментів, не заперечує в судовому засіданні і сам [PERSON], а його доводи, що позивачка чинить в цьому перешкоди, жодними доказами не підтверджені. Аналізуючи всі зібрані по справі докази в сукупності, суд вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до свого малолітнього сина [PERSON], а тому є всі підстави для позбавлення його батьківських прав.

Outcome: approved