Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер - [NUMBER], на його утримання, аліменти в розмірі 1700,00 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також додаткові витрати на лікування дитини у розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову вказувала, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 квітня 2013 року, яке змінене рішенням апеляційного суду Харківської області від 06 серпня 2013 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.01.2013 року та до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] є дитиною-інвалідом. Відповідач на теперішній час сплачує аліменти у розмірі 430 грн. щомісячно, але ця сума замала. [PERSON] заробляє гроші індивідуальною працею, надає громадянам послуги з ремонту автомобілів, та його дохід становить орієнтовно 10000 грн. на місяць. Оскільки матеріальний стан платника аліментів змінився, значно покращився, він отримує реальний дохід, який значно перевищує прожитковий мінімум, а також враховуючи те, що витрати на дитину з моменту присудження аліментів збільшилися, а самостійно відповідач відмовляється сплачувати аліменти у більшому розмірі, позивач вимушена звернутися до суду. Крім того, зазначила, що витрачає значні кошти на лікування дитини, яка є інвалідом, та за період з 28 жовтня 2013 року по теперішній час витратила на лікування дитини орієнтовно 27000 грн. Оскільки дитина є інвалідом та проживає з матір'ю, постійно хворіє та потребує постійного лікування, просила стягнути також додаткові витрати у розмірі 500 грн. щомісячно. В судове засідання позивач [PERSON], не з'явилась, але її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, посилався на викладені в ньому обставини. Пояснив, що докази зміни майнового стану відповідача відсутні, але сторона позивача сподівалась, що відповідач прибуде в судове засідання та буде можливість задати запитання. Окрім того, представник пояснив, що всі докази на підтвердження позову ними надано, будь-яких клопотань про витребування доказів не має, просили оцінити докази в сукупності, дитина хворіє та потребує додаткових витрат, розмір яких значно перевищує суму аліментів, яка стягується. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, але звернувся до суду з заявою по розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що заперечує проти задоволення позову, оскільки має ще одну дитину, виховання якої також потребує постійних додаткових витрат, та його майновий стан значно менший ніж вказує позивач у позові. У разі задоволення судом вимоги про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі не заперечував проти щомісячного стягнення з нього суми у розмірі 800,00 грн. В судовому засіданні встановлено наступне. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 06 серпня 2013 року змінено заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 квітня 2013 року, присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до копії посвідчення, медичного висновку №570 від 10.10.2007 року [PERSON], має вроджену ваду розвитку задньо сегмента ока, є інвалідом (а.с.21,22). Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем до матеріалів справи доказів зміни майнового стану відповідача не надано, в судовому засіданні представник позивача зазначив, що зазначені докази відсутні, крім того, в матеріалах справи міститься довідка Чугуївського відділення Харківської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області від 05.12.2017 року відповідно до якої [PERSON] перебував на обліку в податковій інспекції як підприємець з 04.11.2010 року по 18.01.2017 року, згідно наданих податкових декларацій про майновий стан і доходи сума його доходів за 2013-2016 рр. становить 0,00 грн., згідно наданої ліквідаційної податкової декларації про майновий стан і доходи сума його доходів за період з 01.01.2017 року по дату проведення державної реєстрації припинення 18.01.2017 року становить 0,00 грн./а.с.54/ У звязку з наведеним, враховуючи, що позивачем не надано доказів зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із сторін, з моменту стягнення аліментів до моменту подання відповідної позовної заяви, підстав для задоволення позову в частині зміни розміру аліментів суд не вбачає. Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). При цьому, додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Позивач просила стягувати додаткові витрати наперед, постійно в розмірі по 500 гривень щомісячно. Як на обгрунтування необхідності стягнення додаткових витрат посилалась на потребу в лікуванні дитини, оскільки дитина постійно хворіє, вона витрачає значні кошти на оплату медичних витрат. Позивачем надано копію виписки з історії хвороби за 2013 рік, 2015 рік, 2016 рік про перебування дитини на лікуванні в Офтальмологічній клінічній лікарні №14 ім.проф.Гіршмана Л.Л. з приводу наявного захворювання спазм акомодації, вроджена вада ока, рекомендації підтримуючого лікування, (а.с.8, 13, 14), копію виписки із медичної картки стаціонарного хворого №835 за 2014 рік щодо перебування дитини на лікуванні в пульмонологічному відділенні КЗОЗ "Харківська міська клінічна лікарня №16" з діагнозом гострий бронхіт (а.с.9), копію довідки №6138 за 2014 рік Харківської обласної дитячої клінічної лікарні, ЛОР відділення (а.с.10), копію амбулаторної виписки КЗОЗ "Харківська міська клінічна лікарня №17" від 07.07.2014 року з травматологічного відділення про отриманий закритий перелам основи 1 кістки правої кісті (а.с.11), копію висновку комп"ютерно-томографічного дослідження від 13.10.2014 року, згідно до якого очагової паталогії речовини мозку не виявлено, "Киста прозорої перегородки як варіант розвитку, наслідки катарального пансінусіту, наслідки лівостороннього отіту (а.с.12), копію виписки від 28.07.2015 року №5242 КЗОЗ "Харківська міська клінічна лікарня №30" в період перебування в стаціонарі дитині було проведено оперативне втручання аденотомія (а.с.15), копію амбулаторної виписки КЗОЗ "Харківська міська клінічна лікарня №17" від 04.05.2016 року з травматологічного відділення про отриманий закритий перелам основної фаланги 1 лівої стопи (а.с.16), копію амбулаторної виписки КЗОЗ "Харківська міська клінічна лікарня №17" від 07.04.2017 року з травматологічного відділення (а.с.18), копію акту виконаних робіт СРДФЛ [PERSON] про отримання стоматологічних послуг за період з 03.06.2016 року по 24.05.2017 року по лікуванню зубів на загальну суму 15283 гривні (а.с.19). Оцінюючи надані суду позивачем докази вбачається, що дійсно мали випадки звернення за медичною допомогою, але будь-яких доказів необхідності авансування додаткових витрат на лікування дитини наперед щомісячними платежами саме в такому розмірі суду не надано, так само як і не надано доказів потреби в отриманні щомісячної постійної медичної допомоги. Враховуючи наведене, суд вважає, що підстав для задоволення вимог позивача про стягнення додаткових витрат на утримання дитини в ромзірі по 500 гривень щомісячно, не вбачається. Одночасно з цим, відповідно до вимог ст.185 СК України позивач не позбавлена можливості звертатись до суду із відповідним позовом про стягнення фактично понесених витрат, вимог про стягнення фактично понесених додаткових витрат, в рамках даної справи, позивачем не заявлялось. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України суд відносить судові витрати на рахунок держави.

Outcome: dismissed