Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

16.04.2014 року [PERSON] звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просила суд: - зобов’язати ТОВ «АТП 15107» змінити формулювання причин звільнення у наказі №29-К від 08.04.2014 року на «звільнити [PERSON] у зв’язку з невиконанням власником законодавства про працю, за ч.3 ст. 38 КЗпП України»; - визнати незаконними та зобов’язати ТОВ "АТП 15107" скасувати накази від березня 2014 року про продовження випробовувального терміну, від квітня 2014 року про продовження випробовувального терміну, від 08.04.2014 року про звільнення [PERSON]; - стягнути з ТОВ «АТП 15107» на її користь вихідну допомогу в розмірі 3480 грн. 00 коп. ; Обґрунтовуючи позов [PERSON] зазначила, що 08.01.2014 року її було прийнято на роботу на посаду юрисконсульта ТОВ "АТП 15107" з випробовуальним терміном, строком на 2 місяці. До закінчення випробувального терміну, обумовленому у наказі про прийняття на роботу, відповідним наказом директора ТОВ "АТП 15107" їй було продовжено випробувальний термін, ще на 1 місяць, з чим її було ознайомлено 07.03.2014 року та з чим вона погодилася. Далі позивач зазначає, що зі впливом останнього терміну, її знову було ознайомлено з наказом про продовження випробувального терміну за ініціативою керівника підприємства ще на 1 місяць, тобто до 08.05.2014 року, з яким вона не погодилася, в результаті чого була звільнена із займаної посади, з формулюванням «як така, що не витримала випробувальний строк. У зв’язку з чим, позивач вважає, що відповідачем грубо порушено її право на працю. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що при звільнені позивача не було допущено порушень трудового законодавства. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Так в ході розгляду справи встановлено, а також підтверджено письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, що відповідно до наказу директора ТОВ "АТП 15107" №2-К від 08.01.2014 року позивача було прийнято на роботу на посаду юрисконсульта з 08.01.2014 року з випробувальним терміном на 2 місяці. (а.с.32) Відповідно до наказу директора ТОВ "АТП 15107" №16-К від 04.03.2014 року позивачу продовжено випробовуваний термін до 08.04.2014 року. З даним наказом позивача було ознайомлено, про що свідчить її підпис про ознайомлення (а.с.31) В судовому засіданні позивач пояснила, що самостійно погодилася на продовження випробувального терміну, ще на один місяць, так як дійсно бажала в подальшому працювати на даному підприємстві. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що ніяких інших наказів, про продовження позивачу випробувального терміну до 08.05.2014 року на підприємстві не видавалося, про що свідчить копія книги наказів по ТОВ "АТП 15107" за 2014 рік. (а.с.36-37) Позивач в судовому засіданні також, в ході розгляду справи, не надала суду наказ про продовження їй випробувального терміну до 08.05.2014 року, у зв’язку з чим суд вважає, що її посилання на існування такого наказу, судом не можуть братися до уваги, так як в розумінні ст. 10, 60 ЦПК України, у тому числі і позивач, зобов’язаний довести обставини на які він посилається у своєму позові, а тому її вимоги, щодо визнання незаконним та зобов’язання ТОВ «АТП 15107» скасувати наказ про продовження випробувального терміну до 08.05.2014 року не підлягають задоволенню. Крім того судом встановлено, що відповідно до наказу директора ТОВ "АТП 15107" №29-К від 08.04.2014 року позивача було звільнено із займаної посади, з 08.04.2014 року, як таку, що не витримала випробування в період випробувального терміну на підставі ч.2 ст. 28 КЗпП України, про що зроблено відповідний запис у її трудовій книжці. (а.с. 7, 30) Відповідно до ч.1 ст. 26 КЗпП України при укладенні трудового договору може бути обумовлене угодою сторін випробування з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається. Умова про випробування повинна бути застережена в наказі (розпорядженні) про прийняття на роботу. Частиною 1 ст. 27 КЗпП України встановлено, що строк випробування при прийнятті на роботу, якщо інше не встановлено законодавством України, не може перевищувати трьох місяців, а в окремих випадках, за погодженням з відповідним виборним органом первинної профспілкової організації, - шести місяців. Отже наведеними вище нормами встановлено, що максимальний строк випробовувального терміну при прийнятті на роботу, не може перевищувати 3 місяці, крім окремих випадків, коли такий строк може бути продовжений до 6 місяців. Як вже було зазначено вище, 08.01.2014 року позивача було прийнято на роботу на посаду юрисконсульта з 08.01.2014 року з випробувальним терміном на 2 місяці, а відповідно до наказу директора ТОВ "АТП 15107" №16-К від 04.03.2014 року позивачу продовжено випробовуваний термін до 08.04.2014 року, тобто ще на 1 місяць, який вона вважає, незаконним, посилаючись на те, що ч.1 ст.26 КЗпП України, передбачено одноразове встановлення працівнику випробувального строку при прийнятті на роботу. Суд не може погодитися з такою позицією позивача, так як вказана вище норма передбачає встановлення випробувального строку працівнику, при обов’язковій обумовленні угодою сторін цього питання, а з наказу директора ТОВ "АТП 15107" №16-К від 04.03.2014 року, вбачається, що позивача було з ним ознайомлено, і в судовому засіданні позивач пояснила, що не заперечувала про продовження їй випробувального строку ще на 1 місяць, так як дійсно бажала працювати на підприємстві. З урахуванням викладених обставин суд не погоджується з вимогою позивача , щодо незаконності наказу директора ТОВ "АТП 15107" №16-К від 04.03.2014 року. Щодо наказу директора ТОВ "АТП 15107" №29-К від 08.04.2014 року, яким позивача було звільнено із займаної посади, з 08.04.2014 року, як таку, що не витримала випробування в період випробувального терміну на підставі ч.2 ст. 28 КЗпП України, про що зроблено відповідний запис у її трудовій книжці, суд вважає зазначити наступне. Відповідно до ч.2 ст. 28 КЗпП України якщо протягом строку випробування встановлено невідповідність працівника роботі, на яку його прийнято, власник або уповноважений ним орган протягом цього строку вправі розірвати трудовий договір. Розірвання трудового договору з цих підстав може бути оскаржене працівником в порядку, встановленому для розгляду трудових спорів у питаннях звільнення. Із зазначеної норми випливає, що працівник вважається таким, який витримав випробування, якщо строк випробування закінчився, а він до закінчення цього строку не бува звільнений з роботи. В свою чергу на думку суду, період випробування працівник користується всіма трудовими правами і має обов’язки відповідно до законодавства про працю, угод, колективного і трудового договору. Тільки одна особливість є в його правовому становищі – у період випробування він може бути звільнений з роботи, як такий, що не витримав випробування. Підставою для звільнення за результатами випробування може бути тільки невідповідність працівника посаді, на яку він прийнятий оскільки випробування встановлюється з метою перевірки відповідності працівника роботі. Таким чином звільнення за результатами випробування можливо, якщо буде встановлена невідповідність, як вона розуміється в п. 2 ст. 40 КЗпП України. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов'язків вимагає доступу до державної таємниці. З наведеного, на думку суду, можна зробити висновок про те, невідповідність працівника займаній посаді має бути виявлена або встановлена та зафіксована якимось чином. В ході розгляду справи представником відповідача не надано будь-яких доказів, з яких можна було би зробити висновок, про те, що під час перебування [PERSON] на посаді юрисконсульта ТОВ «АТП 15107» з випробувальним терміном, директором ТОВ «АТП 15107», або будь-якою іншою посадовою особою було встановлено і зафіксовано її невідповідність займаній посаді. Натомість, як вбачається з пояснень сторін наданих в судовому засіданні, між позивачем та директором ТОВ «АТП 15107» виникла конфліктна ситуація, яка і призвела до звільнення позивача. Саме з урахуванням того, що представником відповідачем в ході розгляду справи, не були надані суду належні та допустимі докази, які б свідчили про встановлення невідповідності [PERSON] раніше займаній нею посаді, суд приходить до висновку про незаконність наказу директора ТОВ "АТП 15107" №29-К від 08.04.2014 року, яким позивача було звільнено із займаної посади, з 08.04.2014 року, як таку, що не витримала випробування в період випробувального терміну на підставі ч.2 ст. 28 КЗпП України. Одночасно суд вважає, що вимоги позивача про зобов’язання ТОВ "АТП 15107" скасувати наказ №29-К від 08.04.2014 року не можуть бути задоволені, так як таке зобов’язання не передбачено діючим законодавством. Натомість на думку суду, вже саме визнання вищезазначеного наказу незаконним, припиняє його правову дію. Не підлягають задоволенню на думку суду і вимоги позивача, щодо зобов’язання ТОВ «АТП 15107» змінити формулювання причин звільнення у наказі №29-К від 08.04.2014 року на «звільнити [PERSON] у зв’язку з невиконанням власником законодавства про працю, за ч.3 ст. 38 КЗпП України», у зв’язку з тим, що як було зазначено раніше, про те, що особа, яка перебуває у трудових відносинах з роботодавцем в період випробувального строку може бути звільна з роботи лише, як така, що не витримала випробування, а у іншому випадку на загальних підставах. В свою чергу, відповідно до ч.3 ст. 38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. Тобто [PERSON], якщо вважала себе такою, що пройшла випробувальний строк, а отже такою, що працює в ТОВ «АТП 15107» на посаді юрисконсульта на загальних підставах, при наявності порушень трудового законодавства з боку відповідача, мала звернутися до відповідача із заявою про звільнення на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України, чого нею зроблено небуло. З урахуванням того, що судом встановлено незаконність звільнення позивача із займаної посади, на підставі ч.2 ст. 28 КЗпП України, як в свою чергу відсилає до п.2 ч. ст. 40 КЗпП України, суд вважає обґрунтованими її вимогами, щодо стягнення з відповідача на її користь вихідної допомоги, так як відповідно до ч.1 ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку. Разом з тим суд не погоджується із сумою, яку просить стягнути позивач в розмірі 3480 грн. 00 коп., так як з довідки про доходи [PERSON], за період її роботи в ТОВ «АТП 15107», яка міститься в матеріалах справи вбачається, що її середній місячний заробіток складає 1218 грн. 00 коп., які підлягають стягненню на її користь. Таким чином суд дійшов до висновку, щодо можливості задовольнити позов частково. Таке рішенням судом прийнято враховуючи вище наведені норми КЗпП України, а також з урахуванням положень ст. 43 Конституції України, в якій закріплено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Outcome: partial