Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Богданської сільської ради, треті особи без самостійних вимог: Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, Рахівська державна нотаріальна контора Закарпатської області, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову зазначено, що після смерті [INFO] сестри позивачки, [PERSON], про що виконавчим комітетом Богданської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області вчинено відповідний запис акта про смерть за № 16 від 10.04.2013 р., залишилося спадкове майно, яким являється житловий будинок [ADDRESS]. Дане нерухоме майно до відкриття спадщини фактично належало на праві приватної власності її сестрі, [PERSON], однак, як з'ясувалось після її смерті, первинна реєстрація права власності на спадкове домоволодіння, яке було збудовано спадкодавцем, в якому вона проживала до дня своєї смерті і яке вважала своєю власністю, за нею за її життя здійснена не була. Єдиними документами, які стосуються зазначеного нерухомого майна, являється технічний паспорт із характеристикою будинку, господарських будівель та споруд, виготовлений 27.10.2013 року посадовими особами КП «Бюро технічної інвентаризації» Рахівської районної ради Закарпатської області, та будинкова книжка для прописки громадян. За свого життя її сестра, [PERSON], склала заповітне розпорядження від 16.11.2009 року відносно спадкового майна, як рухомого, так і нерухомого, в тому числі, і відносно житлового будинку [ADDRESS], згідно якого у разі смерті спадкодавця, позивачка являтиметься власником всього майна, на яке спадкодавець має право, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося. На час відкриття спадщини позивачка проживала разом зі своєю сестрою однією сім'єю, протягом шестимісячного строку, відведеного законодавцем для прийняття спадщини, від її прийняття вона не відмовилася, у зв'язку із чим набула правового статусу особи, яка цю спадщину прийняла. У встановленому законодавством порядку, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, позивачка звернулася до нотаріальної контори за місцем розташування спадкового майна із відповідною заявою, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено, про що 20.03.2014 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме - видачі Свідоцтва на спадщину за заповітом, у зв'язку з тим, що відсутній документ, що підтверджує право власності померлої [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS]. Згідно довідки виконавчого комітету Богданської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області № 3644, виданої 09.10.2013 року, житловий будинок [ADDRESS] згідно відомостей погосподарської книги № 27 на 2011-2015 р.р. зареєстрований за [PERSON]. Майнового спору з приводу визнання за нею права власності не існує, оскільки інших спадкоємців, які б мали право на спадкування нерухомого майна і не скористались таким правом, або їм би було відмовлено у визнанні такого права, не існує. На підставі наведеного, просила визнати за нею, [PERSON], право власності право власності в цілій частині на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позові. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - Богданської сільської ради в судове засідання не з'явився. Сільський голова Ференц П.П. надав заяву, якою просить справу розглядати без участі представників ради. Задоволення позовних вимог не заперечують. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області в судове засідання не з'явився. начальник служби надав якову про розгляд справи без участі представника реєстраційної служби, заперечень проти задоволення позову не має. Представник третьої особи - Рахівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився. Завідуюча Рахівською держнотконторою Пріц О.І. надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позову про визнання права власності в порядку спадкування за [PERSON] Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні присутня не була. надала заяву про розгляд справи в її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Заслухавши позивача, третю особу, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Встановлено, що позивач [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Після смерті [PERSON], залишилося спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS], і відносно якого остання розпорядилася шляхом складення заповіту 16 листопада 2009 року. Згідно даного заповіту [PERSON] все своє майно, де б воно не перебувало із чого б воно не складалося, все те, що по закону їй буде належати, в тому числі житловий будинок, який розташований по [ADDRESS], заповіла [PERSON]. Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в її користь. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об'єкт самочинного будівництва. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд [ADDRESS], виданої КП "БТІ" Рахівської районної ради спірний будинок побудований у 1955 році. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно довідки виконавчого комітету Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області № 3644 від 9 жовтня 2013 року, житловий будинок [ADDRESS] дійсно, згідно по господарської книги належав [PERSON], а отже його не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви. Судом встановлено, що позивачка прийняв спадщину, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що стверджено Витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори). Таким чином, враховуючи, що позивач по справі належить до спадкоємців за заповітом, спадщину прийняла, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання відшкодування судових витрат позивачкою не ставилось.

Outcome: approved