Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору, що укладений між сторонами 15 квітня 2011 року №001-02507-150411, у зв'язку з чим у відповідача станом на 06 серпня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 17902.47 грн., яку позивач просив стягнути із відповідача, а також 243.60 грн. витрат по сплаті судового збору. Представник позивача Духота І.В. у судове засідання не з'явився, однак у позовній заяві вказував, що позов підтримує повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просив справу розглядати у його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву від 17 листопада 2014 року, у якій вказувала, що позов визнає повністю, справу просила розглянути без її участі. Враховуючи, що в дане судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. При цьому суд виходив з наступного. 15 квітня 2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір №001-02507-150411 на відкриття поточного рахунку з використання платіжної картки та обслуговування платіжної картки (надалі - договір), відповідно до якого банк відкрив держателю кредитну лінію на загальну суму 100000 грн., та на день укладення даного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 5000 грн. (а.с. 3). Відповідно до п. 5.2 договору цей договір набуває чинності з дати його укладення та діє до повного виконання сторонами зобов'язань. Згідно з п. 3.6 договору клієнт картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу (ОМП), складові якого визначаються у тарифах. Обов'язковими складовими ОМП є частка погашення заборгованості, овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. В залежності від умов тарифів до складу ОМП можуть включатись інші платежі (а.с. 3). Відповідач [PERSON] взяті на себе за кредитним договором зобов'язання належним чином не виконала, у зв'язку з чим у неї станом на 06 серпня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 17902.47 грн., в. т. ч. 12879.39 грн. - тіло кредиту, 2066.65 грн. -прострочене тіло кредиту, 2956.43 грн. - комісія. Частина 1 ст. 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому згідно ч. 2 вказаної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 "Позика", якщо інше не встановлено параграфом 2 "Кредит" і не випливає із суті кредитного договору. Тому, відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим до виконання сторонами. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, оскільки остання порушила його умови, що виразилося у неналежному виконанні договірних зобов'язань, а саме - в простроченні платежів згідно з умовами договору та неповерненні кредитних коштів у визначений договором строк. Крім того, відповідач позов визнала, що в силу ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в користь позивача 243.60 грн. витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 530, 1054 ЦК України та

Outcome: approved