Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, просить стягнути з відповідача на її користь безпідставно стягнуті кошти в розмірі 24,03 грн. та моральну шкоду в розмірі 50,00 грн. Позов мотивує тим, що 17.11.2017 року о 14.51 год. на її мобільний телефон (з номером [NUMBER]) прийшла СМС з відповідним змістом: «Тільки тсссс. Лише 35 грн/міс у новому тарифі: 3000МБ Інтернет, без ліміт на Київстар та 10 хв. на інші мобільні. Мерщій замовляйте: перехід безкоштовний до 23.11.2017 року. Замовлення за тел..477». Оскільки відповідна пропозиція зацікавила позивача, то вона зателефонувала за номером, вказаним в СМС, для уточнення інформації (отримала аналогічного змісту інформацію, що й в СМС) та зміни тарифного плану з «Класичний» на «Київстар 3G Он-лайн». 17.11.2017 року о 14.58 год. позивачу прийшла СМС з інформацією про зміну тарифного плану на «Київстар 3G Он-лайн». В 15.01 год. прийшла СМС з повідомленням про зняття 35 грн. абонплати, надання без ліміту на Київстар, 3000МБ та 100 хв на інші мобільні. Залишок коштів на 17.11.2017 року становив 39,85 грн. Після перевірки 21.11.2017 року позивачем свого балансу на рахунку було виявлено 10,00 грн. Зареєструвавши в особистому кабінеті користувача послуг Київстар, позивачем було з'ясовано, що з її рахунку було безпідставно знято кошти за Інтернет: 19.11.2017 року - 7,09 грн., 20.11.2017 року - 8,83 грн., 21.11.2017 року - 8,11 грн. З інформації, отриманої від контакт центру Київстар, позивачем встановлено, що її не повністю переведено на тарифний план «Київстар 3G Он-лайн» та при зміні такого не проінформовано про необхідність додаткової зміни настройок в телефоні. У зв'язку з неповним наданням відповідачем інформації про послугу та надання такої неналежної якості позивачу було заподіяну шкоду в розмірі 24,03 грн. Крім того, вказаними діями відповідача позивачу було заподіяно моральну шкоду, розмір якої оцінює в 50,00 грн. З метою захисту своїх порушених відповідачем прав позивач звернулася до суду з відповідним позовом, який просить задоволити. Представник позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задоволити. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, зазначених в поданому відзиві на позов (а.с.18-21) та додаткових поясненнях на відзив (а.с.74). Пояснив, що послуги за абонентським номером [NUMBER] надаються знеособлено, а відтак неможливо встановити чи саме позивач є споживачем таких послуг. Покликавшись на положення п.3.1.13 Умов надання телекомунікаційних послуг ПрАТ «Київстар», зазначив, що оператори, які надають послуги стільникового мобільного зв'язку, не відповідають за кінцеве обладнання (його налаштування) споживачів. Такий обов'язок покладено на самого споживача, оскільки інформація налаштувань кінцевого обладнання споживачів для підключення та отримання послуг із зазначенням почергових кроків є на сайті відповідача. Вважає, що відповідачем надано позивачу усі необхідну інформацію про надану послугу. На думку представника відповідача, відповідальність за ситуацію, що склалась слід покласти на позивача, оскільки у зв'язку із незміною позивачем конфігурації налаштувань самого телефону в частині обрання правильної точки доступу (точніше її зміни із точки доступу «xl.kyivstar.net» на www. kyivstar.net), тарифікація відбувалась за послугу «Мобільний Інтернет XL», так як доступ до Інтернету відбувався через точку доступу «xl.kyivstar.net». Крім того, представником відповідача на вимогу суду представлено роздруківку даних з білінгової системи (системи тарифікації), розшифровку наданої послуги (її тарифікація) та повідомлення клієнта, які оглянуто судом та долучено до матеріалів справи. Ухвалою судді 15.01.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, а провадження по справі - відкрито. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 24.07.2018 року закрито підготовче провадження по справі, а справу призначено до судового розгляду по суті. Заслухавши думку учасників справи, оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.265 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити частково виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] користується телефонним номером " [NUMBER]" мережі "Київстар». Телефонний номер " [NUMBER]" мережі "Київстар» є номером передплаченого сервісу, користувач якого не зареєстрував його у відповідності до порядку, встановленого нормою частини 2 статті 32 Закону України "Про телекомунікації" та Порядку реєстрації абонентів, які отримують телекомунікаційні послуги без укладення договору в письмовій формі, що затверджений 11.08.2011 року рішенням №393 Національної комісії з питань регулювання зв'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Це в свою чергу вказує на те, що при купівлі сім - карти позивач приєднався до умов встановлених оператором (відповідачем) та погодився з ними, зокрема обрав передплачену форму спілкування (обслуговування), яка не вимагає його ідентифікації як особи. Частиною 2 статті 32 Закону України "Про телекомунікації" встановлено, що абонент, який отримує телекомунікаційні послуги без укладення договору в письмовій формі, може зареєструватися в оператора, надавши йому персональні дані відповідно до закону в порядку, встановленому національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації. Заперечуючи проти пред'явленого позивачем позову, відповідач наголошує на тому, позивач в договорі про надання телекомунікаційних послуг виступає як знеособлений абонент, оскільки реєстрація використовуваного позивачем номера станом на момент виникнення спору здійснена не була, а лише було укладено договір у відповідності до вимог ст. 205 ЦК України та абонент користується тарифним планом "Класичний" на умовах передплаченого зв'язку. За таких обставин, зазначене не дає можливості встановити, що саме позивач використовує надані послуги, здійснює оплату послуг та використовує кінцеве обладнання у відповідності до вимог Закону України "Про телекомунікації". Зазначені покликання представника відповідача суд вважає хибними, оскільки користування позивачем відповідним номером без його реєстрації не було перешкодою для відповідача спочатку в пропозиції, а в подальшому в безпосередньому наданні запропонованої послуги. Зазначені висновки суд робить виходячи з наступного. 17.11.2017 року о 14.51 год. на мобільний телефон позивача [PERSON] (з номером [NUMBER]) прийшла СМС з відповідним змістом: «Тільки тсссс. Лише 35 грн/міс у новому тарифі: 3000МБ Інтернет, без ліміт на Київстар та 10 хв. на інші мобільні. Мерщій замовляйте: перехід безкоштовний до 23.11.2017 року. Замовлення за тел..477». Оскільки відповідна пропозиція зацікавила позивача, то вона зателефонувала за номером, вказаним в СМС, для уточнення інформації (отримала аналогічного змісту інформацію, що й в СМС) та зміни тарифного плану з «Класичний» на «Київстар 3G Он-лайн». 17.11.2017 року о 14.58 год. позивачу прийшла СМС з інформацією про зміну тарифного плану на «Київстар 3G Он-лайн». В 15.01 год. прийшла СМС з повідомленням про зняття 35 грн. абонплати, надання без ліміту на Київстар, 3000МБ 100 хв на інші мобільні. Залишок коштів на 17.11.2017 року становив 39,85 грн. Після перевірки 21.11.2017 року позивачем свого балансу на рахунку було виявлено 10,00 грн. Зареєструвавши в особистому кабінеті користувача послуг Київстар, позивачем [PERSON] було з'ясовано, що з її рахунку було безпідставно знято кошти за Інтернет: 19.11.2017 року - 7,09 грн., 20.11.2017 року - 8,83 грн., 21.11.2017 року - 8,11 грн. З інформації, отриманої від контакт центру Київстар, позивачем [PERSON] встановлено, що її не повністю переведено на тарифний план «Київстар 3G Он-лайн» та при зміні такого не проінформовано про необхідність додаткової зміни настройок в телефоні. Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про захист прав споживача», споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою. Згідно п.1 ч.7 ст.15 Закону України «Про захист прав споживача», у разі коли надання недоступної, недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації про продукцію та про виробника (виконавця, продавця) спричинило: 1) придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей, - споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування завданих йому збитків. З матеріалів справи та пояснень учасників процесу судом встановлено, що 17.11.2017 року позивачу було змінено тарифний план на «Київстар 3G Он-лайн» та відповідно знято 35 грн. абонплати. Жодної інформації про те, що позивачу слід доналаштувати свій телефон для повноцінного використання нового тарифного плану повідомлено не було, що, на думку суду, є грубим порушенням вимог законодавства щодо права на отримання в повній мірі необхідної та вичерпної інформації про отримувану послугу. Поряд з цим відповідач змінивши 17.11.2017 року позивачу тарифний план на «Київстар 3G Он-лайн» 21.11.2017 року повідомляє його про використання 19.11.2017 року послуги «Мобільний Інтернет XL» згідно тарифів, що не узгоджуються з тарифами тарифного плану «Київстар 3G Он-лайн». Вказане стверджується роздруківкою даних з білінгової системи (системи тарифікації), розшифровкою наданої послуги (її тарифікація) та повідомленням клієнта, які містяться в матеріалах справи (а.с.а.с.110-112). Зазначене, на думку суду, свідчить про отримання відповідачем подвійної вигоди - надання послуги неналежної якості та отримання за неї плати (коштів) в подвійному розмірі. Зважаючи на вищенаведене, суд вважає, що вимога відшкодування безпідставно стягнутих коштів в розмірі 24,03 грн. підлягає до задоволення. Відмовляючи в задоволенні вимоги про відшкодування моральної шкоди суд виходив з наступного. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. стаття 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди" від 31.03.1995 р. №4, позивачем має бути доведено в чому полягає ця шкода, з яких міркувань він виходив визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. З урахуванням обставин справи суд вважає, що позивачем не доведено факту спричинення їй моральної шкоди та не доведено в чому така шкода полягала та з яких міркувань вона виходила визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. У відповідності до положень ст..141 ЦПК України, суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат. Так як позов задоволено частково, а від сплати судового збору за заявлені вимоги позивач була звільнена, то судовий збір в розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави (вимога про стягнення матеріальної шкоди), а судовий збір за вимогу про стягнення моральної шкоди відшкодовується за рахунок держави.

Outcome: approved