Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

Позивач 23.09.2019 року звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за центральне водопостачання і водовідведення за період з 01.08.2013 року по 30.06.2016 року в сумі 3\~123,05 гривень. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2019 року по справі відкрите провадження. 18.11.2019 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому остання просила в задоволенні позовних вимог відмовити через пропуск позивачем строку позовної давності. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, в зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність , з урахуванням наданої заяви про застосування строку позовної давності.. Суд, вислухавши вступне слово представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного. За змістом ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків , встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" "споживач-фізична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальні послуги"; "житлово-комунальні послуги- результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках, спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів,норм, стандартів, порядків і правил"; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та горячою водою, водовідведенням ,газо та електропостачанням,опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку , встановленому законодавством". Учасниками відносин у сфері житлово-комунальні послуги є : власник, споживач, виконавець, виробник, відповідно до ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Споживач згідно ч.3 ст.20\~Закону України\~"Про\~житлово-комунальні\~послуги" зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки , встановлені договором або законом. Загальні положення про плату за комунальні послуги та строки їх внесення передбачені ст.ст. 66, 67, 68 ЖК України, та визначено, що наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно, не пізніше до 10 числа наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання і каналізації. Судом встановлено, що на підставі відкритого на ім`я [PERSON] особового рахунку № [NUMBER] , КП «Водоканал» надає послуги з водопостачання та водовідведення відповідачу до житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з розрахунку КП «Водоканал», здійсненого на підставі відомостей особового рахунку № [NUMBER] , відповідач [PERSON] має заборгованість за надані послуги з водопостачання холодної води та водовідведення в за період з 01.08.2013 року по 30.06.2016 року в сумі 3\~123,05 гривень. В свою чергу відповідачем заявлено про застосування наслідків пропуску строків позовної давності до заявлених позовних вимог. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Оплата за комунальні послуги повинна вноситись щомісячно, за надані послуги за минулий місяць. Відповідно до статті 256\~ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки статтею 257 ЦК України. Відповідно до ст.\~253\~ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Згідно ст.\~257\~ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. З матеріалів справи вбачається , що позивач за захистом порушеного права щодо стягнення заборгованості за період з 01.08.2013 року по 30.06.2016 року звернувся лише 23.09.2019 року , тобто з пропуском строку позовної давності. З огляду на вищенаведене, встановлені в судовому засіданні фактичні обставини та надану відповідачем заяву про застосування строку позовної давності, суд приходить до висновку про відмову у задоволені позову. Питання про судові витрати вирішені відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed