Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" звернулось до суду з позовом до [PERSON] в якому просить суд стягнути заборгованість за спожиту електричну енергію з відповідача на свою користь у розмірі 1119,39 грн. та 3% річних у розмірі 26,68 грн., а також вирішити питання судових витрат. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що між позивачем та відповідачем виникли цивільні правовідносини з постачання електроенергії за адресою: Донецька область, м. Дебальцеве, вул. Бестужева, 3/10. Станом на 28.10.2013р. у відповідача виникла заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 1119,39 грн., на яку позивачем відповідно ст. 625 ЦК України нараховані 3% річних у сумі 26,68 грн. В судове засідання позивач не зявився, однак своїй заяві просить суд розглядати справу без участі представника позивача, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час і місце проведення судового засідання відповідач був повідомлений належним чином. З огляду на повторну неявку відповідача, а також зважаючи на згоду позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд проводив заочний розгляд справи у відповідності до ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи на імя відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок №130405259 за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Довідкою про споживання по особовому рахунку відповідача за період з січня 2013 року по жовтень 2013 року стверджується споживання електроенергії відповідачем (а.с. 7). Згідно довідки про заборгованість за використання електроенергії [PERSON] за адресою: [ADDRESS], станом на 28.10.2013р. становить 1119,39 грн. (а.с. 5). Законом України "Про електроенергетику" у ст. 26 визначає, що споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України. На виконання статті 26 Закону України "Про електроенергетику" Кабінет Міністрів України прийняв Постанову "Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення" №1357 від 26.07.1999р. Відповідно до п. 42 цих Правил споживач електричної енергії зобов'язаний зокрема оплачувати спожиту-електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Вирішуючи даний спір суд також відзначає, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. А відповідно до правового висновку Верховного Суду України в Постанові від 30.10.2013р. №6-59цс13 споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Тому, аналізуючи фактичні обставини справи та норми чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку, що позивач надав, а відповідач отримав послуги з постачання електричної енергії. Враховуючи відсутність інших доказів по справі щодо розміру спожитої електроенергії та її вартості, суд бере до уваги ті, які надані позивачем. Разом з тим, при розгляді справи судом встановлено, що відповідач сплатив позивачу заборгованість у розмірі 1119,39 грн., що стверджується довідкою №135 від 06.07.2015р. Таким чином, оскільки на момент розгляду справи відсутня заборгованість відповідача перед позивачем, то у задоволенні такої вимоги слід відмовити. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача суми 3% річних суд виходить із положень ст. 625 ЦК України та висновку у згаданій вище Постанові №6-59цс13, відповідно до якого, за відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов'язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. Відтак, з відповідача на користь позивача слід стягнути правомірно нараховану позивачем на розмір заборгованості суму 3% річних у сумі 26,68 грн. Судові витрати слід вирішити у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial