Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Херсонської міської ради № 1747 від 20.02.2015 р. "Про відмову [PERSON] у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, площею 0,0278 га, по вул. Воровського, 14-а"; вирішити, відповідно до ч. 11 ст. 118 ЗК України, питання передачі [PERSON] у власність земельної ділянки, площею 0,0278 га, по вул. Воровського, 14-а, під будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Позовні вимоги мотивує тим, що в листопаді 2014 р. позивачка звернулася до відповідача із клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,0278 га, по вул. Воровського, 14-а, під будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. 20.02.2015 р. Херсонською міською радою розглянуто заяву та проект землеустрою позивача та прийнято рішення № 1747 від 20.02.2015 р. "Про відмову [PERSON] у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, площею 0,0278 га, по вул. Воровського, 14-а", із посиланням на положення ст. 118 ЗК України, вказавши що за даною адресою зареєстровані інші власники нерухомого майна. Вважає вищевказане рішення Херсонської міської ради незаконним та таким що підлягає скасуванню, на підставі наведеного позивачка звернулася до суду із даним позовом задля захисту своїх прав та інтересів. В судовому засіданні адвокат позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, з підстав наведених в позовній заяві. Представник відповідача, в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Одночасно до суду надійшло заперечення на позовну заяву, в яких представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення адвоката позивача, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід залишити без задоволення. Так судом встановлено, що в листопаді 2014 р. позивачка звернулася до відповідача із клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,0278 га, по вул. Воровського, 14-а, під будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. 20.02.2015 р. Херсонською міською радою розглянуто заяву та проект землеустрою позивача та прийнято рішення № 1747 від 20.02.2015 р. "Про відмову [PERSON] у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, площею 0,0278 га, по вул. Воровського, 14-а", із посиланням на положення ст. 118 ЗК України, вказавши що за даною адресою зареєстровані інші власники нерухомого майна. Відповідно до інформаційної довідки № 37163051 від 06.05.2015 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна розташованого за адресою м. Херсон, вул. Воровського, 14а, будь-які відомості щодо даного майна в реєстрах відсутні. У відповідності до листа № 1404 від 25.12.2014 р. КП Херсонське бюро технічної інвентаризації власним обєкта нерухомого майна, станом н 31.12.2012 р., за матеріалами інвентарної справи, розташованого за адресою: м. Херсон, вул. Воровського, 14а є [PERSON], згідно Свідоцтва про право власності на домоволодіння № 474 від 18.04.1985 р., виданого на підставі рішення виконкому Дніпровської районної ради народних депутатів № 36/2 від 27.01.1984 р. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст.144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території. Повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин визначені ст. 12 ЗК України. Відповідно до ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування» правовий статус місцевого самоврядування в Україні визначається Конституцією України, цим та іншими законами, які не повинні суперечити положенням цього Закону. 2. Правовий статус місцевого самоврядування в містах Києві та Севастополі, а також в Автономній Республіці Крим визначається Конституцією України та цим Законом з особливостями, передбаченими законами про міста Київ і Севастополь.3. Органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. Відповідно до п.34 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської Ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин. У відповідності із ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно до п.10 вказаної статті акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Таким чином передача у власність земельних ділянок органу місцевого самоврядування, що є його виключною компетенцією, відповідно до вимог Конституції України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. (ч. 1 ст. 120 ЗК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України передбачене право на звернення до суду за захистом свого права і встановлені способи захисту, серед яких є визнання права. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що Херсонська міська рада приймаючи рішення № 1747 від 20.02.2015 року «Про відмову [PERSON] у затверджені проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, площею 0,0278 га., по вул. Воровського, 14-а», діяла в межах повноважень покладених на неї Конституцією та чинним законодавством України, таким чином підстави для скасування даного рішення в суду відсутні. Суд не приймає до уваги посилання адвоката позивача на рішення виконавчого комітету Херсонської обласної ради народних депутатів від 08.12.1987 р. № 298 "Про надання дозволу на знесення жилих будинків в м. Херсоні", яким надано дозвіл на знесення жилих будинків, в тому числі і будинку за адресою: м. Херсон, вул. Воровського, 14 (два будинки), оскільки докази виконання даного рішення в матеріалах справи відсутні. Щодо вимоги позивача про вирішення, відповідно до частини одинадцятої ст.118 Земельного кодексу України, питання передачі [PERSON] у власність земельної ділянки, площею 0,0278 га., по вул. Воровського, 14-а, під будівництво і обслуговування жилого будинку, господарчих будівель та споруд, суд вважає за доцільне залишити дану вимогу без задоволення, оскільки суд не вправі підміняти повноваження міської ради закріплені за нею Конституцією та чинним законодавством України.

Outcome: dismissed