Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

01.07.2016р. представник позивача звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON], покликаючись на те, що 01.11.2014р. між Кредитною спілкою "Львівська" та [PERSON] був укладений договір споживчого кредиту № 2014-0822/1 "Ринковий-товарний", відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 6000 грн. на строк до 01.11.2015р. під 59 % річних. Для забезпечення своєчасного виконання зобов'язань за кредитним договором 01.11.2014р. між КС "Львівська" з однієї сторони та [PERSON] з другої було укладено договори поруки. Зазначає, що порядок та обсяги погашення кредиту передбачені графіком сплати кредиту позичальником з визначенням суми щомісячного платежу по тілу кредиту та по відсотках за користування кредитом. Також встановлене контрольне число таких оплат. Протягом терміну дії договору [PERSON] повністю не виконує своїх зобов'язань перед кредитною спілкою та не повертає кредит. Остання сплата заборгованості мала місце 08.04.2015р. у розмірі 600 грн.. Згідно розрахунку заборгованості по кредиту та відсотках [PERSON] станом на 30.06.2016р. має заборгованість на загальну суму 11115 грн. 61 коп., що складається з 4110 грн. 77 коп. заборгованості по тілу кредиту, 3187 грн. 76 коп. заборгованості по відсотках, 3817 грн. 08 коп. заборгованості по додаткових відсотках. Згідно п.2 ст.652 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. 3 % річних від суми простроченої заборгованості [PERSON] з 08.04.2015р. по 30.06.2016р. становить 151 грн. 70 коп. (4110.77*3%:365*449(дні)). Крім того, усі кошти, які кредитна спілка надає в кредит, є особистими заощадженнями її членів. З огляду на це члени КС "Львівська" через несвоєчасне погашення кредиту [PERSON] не одержали своїх заощаджень, оскільки суму боргу в розмірі 4110 грн. 77 коп. можна було надати в кредит іншим членам кредитної спілки. Розрахунок упущеної вигоди - 4110.77*59%:365*449=2983 грн. 51 коп.. Крім того втрати від інфляції за весь період прострочення платежу становлять 1000 грн. 56 коп.. Таким чином уся сума заборгованості [PERSON] становить 15251 грн. 38 коп. (4110.77+3187.76+3817.08+151.70+2983.51+1000.56). Оскільки відповідач [PERSON] відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і основний боржник, на нього покладено солідарну відповідальність перед кредитною спілкою. З огляду на вищенаведене, просив суд ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] в користь Кредитної спілки "Львівська" заборгованість по кредитному договору в сумі 15251 грн. 38 коп. та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, 28.09.2016р. від нього надійшла письмова заява про уточнення позовних вимог, згідно якої просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість в сумі 15251 грн. 38 коп. та понесені судові витрати. Крім того 18.10.2016р. надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася та не повідомила суд про причини своєї неявки, хоча двічі була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення судового засідання від неї не надходило. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що дозволяється ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Із змісту зазначеної статті випливає, що предметом кредитного договору є грошові кошти, а кредитодавцем виступає фінансова установа. Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання або розірвання договору, зміна умов договору, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Як вбачається із Договору споживчого кредиту № 2014-0822/1 від 01.11.2014р., укладеного між Кредитною спілкою "Львівська" та [PERSON], кредитодавець зобов'язувався надати грошові кошти у кредит позичальникові у сумі 6000 грн., а позичальник зобов'язувався повернути наданий їй кредит до 01.11.2015р. та сплатити проценти у розмірі 59 % річних (а.с.4-5). Підпунктом 5 п.3.1.1 укладеного договору передбачена можливість КС "Львівська" збільшити відсоткову ставку за кредитом до 75 % річних, якщо позичальник протермінував сплату по кредиту та відсотках, що зазначена в п.4.3, більше ніж на 30 днів, а також вимагати сплати додаткових відсотків за кожен протермінований день з розрахунку 0.15% річних від залишку по кредиту для покриття завданих втрат. [PERSON] своїх зобов'язань за вказаним Кредитним договором не виконала, внаслідок чого станом на 30.06.2016р. у неї утворилася перед Кредитною спілкою заборгованість на суму 11115 грн. 61 коп., що складається з 4110 грн. 77 коп. заборгованості за кредитом, 3187 грн. 76 коп. заборгованості за відсотками та 3817 грн. 08 коп. заборгованості по додаткових відсотках. Станом на момент звернення до суду з позовом заборгованість не погашена. В продовження, з метою забезпечення належного виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 29.10.2014р. між відповідачем [PERSON] та Кредитною спілкою "Львівська" укладено договір поруки, згідно з якими поручитель зобов'язується солідарно з боржником відповідати перед кредитором за належне виконання боржником в повному обсязі зобов'язань, вказаних у п.1.1 Договору, за кредитним договором, а саме: повернення кредиту в сумі 6000 грн. не пізніше 29.10.2015р., сплату відсотків за користування кредитом за ставкою 59 % річних, сплату пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом та повернення кредиту у розмірі 0.15 % від суми кредиту за кожен день прострочення, сплату збитків, завданих кредитору у зв'язку з неналежним виконанням боржником зобов'язань за кредитним договором (а.с.9). Згідно актового запису про смерть № 157 від 13.11.2015р. [PERSON] помер 11.11.2015р. (а.с.26). Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд погоджується з правомірністю нарахування КС "Львівська" 3 % річних від простроченої суми за період з 08.04.2015р. до 30.06.2016р., відтак такі підлягають стягненню з відповідача [PERSON]. В продовження, сукупний індекс інфляції розраховується за формулою ІІс = (ІІ1:100)*(ІІ2:100)*(ІІ3:100) х... (ІІZ:100), де ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ІІ2 - індекс інфляції за другий місяць прострочення, ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Оскільки в даній справі сукупний індекс інфляції становить 1.25036 ((114.0:100) * (102.2:100) *(100.4:100) *(99.0:100)* (99.2:100) *(102.3:100) *(98.7:100) *(102.0:100)*(100.7:100)*(100.9:100)*(99.6:100)*(101.0:100)*(103.5:100)*(100.1:100)*(99.8:100,загальна сума боргу по тілу кредиту із його врахуванням становитиме 5139 грн. 95 коп. (4110.77*1.25036), тобто інфляційні втрати становлять 1029 грн. 18 коп.. Згідно ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ч.2 цієї ж статті збитками є втрати. яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином обов'язковою умовою для застосування такого способу відповідальності як упущена вигода необхідним є встановити наявність в діях винної особи всіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, шкоди, причинового зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, і вини. Вказана позиція викладена у постанові ВСУ від 04.06.2014р. та ухвалі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.02.2014р. у справі № 6-50123св13. За вимогами ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Представником позивача не надано суду жодних доказів заподіяння збитків КС "Львівська" у виді доходів, які така могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її права не були порушені та причинового зв'язку між порушенням її прав відповідачем та можливими отриманням тих чи інших доходів. Посилання представника позивача на те, що неповернуті відповідачем [PERSON] кошти за договором кредиту могли бути надані в кредит іншому члену кредитної спілки, є лише припущенням про можливість такого використання заборгованості і не підтверджують реальний факт спричинення діями відповідачів збитків у формі упущеної вигоди, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. У зв'язку з частковим задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в користь позивача понесені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому, як вбачається із платіжного доручення № 361 від 07.07.2016р., позивачем сплачено при зверненні до суду судовий збір в розмірі 1450 грн., хоча згідно вимог ст.4 Закону України "Про судовий збір" підлягав сплаті такий в розмірі 1378 грн., а відтак представник позивача має право звернутися до суду із клопотанням про повернення зайво сплаченого судового збору згідно вимог ст.7 Закону України "Про судовий збір". На підставі ст.ст.22, 526, 530, 611, 625, ч.2 ст.1050, ч.1 ст.1054, ч.1 ст.1166 ЦК України, ч.3 ст.10, ст.ст.11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України суд -

Outcome: approved