Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

У березні 2016 ОСББ «Івана Франка,4» звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача в якому просило суд стягнути з останнього на свою користь суму заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 37 262,12 грн., яка скаладається з: заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 21 001,40 грн., 3% річних у розмірі 1245,22 грн., інфляційних витрат у розмір 15015,50 грн., а також понесені судові витрати. В ході розгляду справи позивач збільшив свої позовні вимоги відповідно до заяви від 31.05.2016 року (том №2 а.с. 119), таким чином просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість у сумі 40 630,00 грн., яка складається з: заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 21 001,40 грн., 3% річних у розмірі 1568,50 грн., інфляційних витрат у розмір 18060,10 грн., а також понесені судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що ним було згідно рішення Шевченківської районної у м.Києві ради від 07.04.2005 року №871 отримано на свій баланс житловий комплекс по [ADDRESS]. Відповідно до вимог Закону України "Про об"єднання співвласників багатоквартирного будинку" і іншого законодавства у сфері регулювання порядку надання житлового-комунальних послуг позивач - ОСББ "Івана Франка,4" надає послуги з утримання вказаного будинку і прибудинкової території, надає послуги з постачання до квартир мешканців гарячої і холодної води, опалення і водовідведення, обслуговування і ремонту будинку та з паркування автомобілів на виконання рішення загальних зборів ОСББ. В той же час, отримуючи вказані послуги, відповідач не сплачує за них. Зокрема, власником квартири [ADDRESS] є відповідач [PERSON], який є членом ОСББ "І.Франка,4", проживає в квартирі і користується житлово-комунальними послугами, які надає позивач. За період з 01.03.2013р. по 25.07.2014р. відповідач не в повній мірі сплачував житлово-комунальні послуги, в зв'язку із чим у нього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі - 21 001,40 грн. В зв'язку із даними обставинами позивач просив стягнути з відповідача суму боргу в вказаному розмірі, а також 3% річних в розмірі - 1568,50 грн. та інфляційні витрати в розмірі - 18060,10 грн. за час прострочення сплати грошових коштів, та відповідно стягнути з відповідача судовий збір. Позивач неодноразово звертався до відповідача із заявами про необхідність погашення боргу, але останній відмовляється, тому позивач звернувся до суду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі з викладених у позові підстав. Відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки в суд не повідомив, подав до суду свої письмові заперечення, в яких зазначив що між позивачем та відповідачем не укладалися жодні договори на постачання житлово-комунальних послуг, жодних дій зі сторони позивача щодо укладення такого договору також здійснено не було, а тому відповідно у позивача відсутні правові підстави вимагати від відповідачів сплати вказаних грошових коштів. Послуги з утримання будинку і прибудинкової території безпосередньо позивач фактично не надає, а тому їх сплата відповідачем не проводиться, а надані акти виконаних робіт про їх надання між позивачем і ДП "ДЕСТАТЕ" є неналежними доказами, оскільки ніяких даних про фактичні розрахунки між вказаними юридичними особами суду надано не було. Крім того, відповідач вказував, що позивачу не надано жодних послуг з утримання будинку та прибудинкової території; відповідач послугами центрального опалення не користується, що встановлено судовим рішенням від 14.03.2012 року в справі №2-10337/11, опалення та гаряче водопостачання в квартирі [ADDRESS] за рахунок газу. Нарахування за холоднее та гаряче водопосточання не відповідають дійсності, оскільки в квартирі відповідача встановлено лічильники з 30 грудня 2011 року та щомісячно останній здійснює оплату за споживання даних послу згідно з показаннями лічильників. Також відповідач зазначив про безпідставність позовних вимог з нарахування платежів за паркування автомобілів у дворі будинку, оскільки ніяких доказів про підстави нарахування вказаних сум і за паркування і яких саме автомобілів позивача, суду надано не було. У зв'язку із даними обставинами, представники відповідача просили суд відмовити у задоволенні позову повністю. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги ОСББ "Івана Франка, 4" підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, розпорядженням Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації № 871 від 07.04.2005 року житловий комплекс будинку [ADDRESS] було передано на баланс створеного Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Івана Франка 4", що підтверджується Актом приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс від 27.04.2007 року (том №1 а.с.37). Відповідно до ст. 4 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку", Об'єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Статтею 11 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначено, що управління житловим комплексом забезпечує балансоутримувач. Згідно ст. 13 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку", відносини власників приміщень і управителя регулюються договором між ними, який укладається на основі Типового договору. Укладення договору між власником окремого приміщення у житловому комплексі та управителем є обов'язковим і не залежить від членства в об'єднанні, за винятком випадку, коли власник і управитель є однією особою. У разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов'язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна об'єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку. Право на звернення до суду виникає у об'єднання через шістдесят днів з дня припинення платежів або відмови в укладенні договору. Також, встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 11 жовтня 2000 року (том №1 а.с.39). Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 р. "Про механізм впровадження Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 322 ЦК України тягар утримання майна покладається на власника, а саме: власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ч.2 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Одним із обов'язків споживача є здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (ч.3 ст.20 Закону). Також, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору та забезпечення допуску представника виконавцявиробника до приміщення для проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку. Відповідно до ст. 151, 162 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно п.2 ст.10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями власники приватизованого житла в багатоквартирних будинках (до яких належать і власники квартир у кооперативних будинках та викуплених квартир) є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і повинні сплачувати свою частку витрат у загальних витратах на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Послуги з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій зобов'язані сплачувати як квартиронаймачі, так і власники викуплених та приватизованих квартир. Розпорядженням Київської міської державної адміністрації №190 від 30.03.2010 року "Про погодження тарифів на послуги з утримання будинків у споруд та прибудинкових територій …." було затверджено нові тарифи за вказані послуги в розмірі - 6,38 грн. за 1 кв.м. будинку в ОСББ "Івана Франка,4"(том 1 а.с. 130-131). З метою надання вказаних послуг власникам квартири будинку [ADDRESS] позивачем ОСББ "Івана Франка,4" було укладено із ДП "Д"ЕСТАТЕ" договір №100115 від 04.01.2010 року, згідно з умовами якого останнє підприємство зобов"язувалось надавати перелік послуг з утримання будинку і прибудинкової території із встановленням щомісячної оплати в розмірі - 25 000 грн. на місяць (том №1 а.с.92-96). На підтвердження своїх вимог щодо фактичного надання послуг з утримання будинку і прибудинкової території будинку [ADDRESS] позивачем було надано в судовому засіданні акти виконаних робіт, укладені між ОСББ "Івана Франка,4" та ДП "Д"ЕСТАТЕ" за увесь період стягнення заборгованості з березня 2013 року по липень 2014 року із надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території. (том 1 а.с.97-113). В судовому засіданні встановлено, що жодних претензій від відповідача щодо якості та кількості наданих послуг з утримання будинку та прибудинкової території до ОСББ не надходило. На загальних зборах співвласників багатоквартирного будинку "Івана Франка, 4", які відбулись 18.05.2009 року прийнято рішення про затвердження з травня 2009 року тарифу за утримання і обслуговування 1 кв.м. площі житлового будинку в розмірі - 6,40 грн. В судовому засіданні відповідач не надав суду належних доказів того, що позивачем не в повному обсязі надавались послуги з утримання будинку і прибудинкової території, а тому підстав для зменшення розміру зазначеної плати суд не вбачає. Оскільки позивачем належними доказами доведено факт надання послуг з утримання будинку і прибудинкової території в будинку [ADDRESS], в тому числі і відповідачу, тому суд вважає за можливе задовольнити позов в цій частині та стягнути заборгованості за період з 01.03.2013 року по 25.07.2014 року по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території в сумі - 12 255,98 грн. Щодо стягнення заборгованості за холоднее водопостачання та водовідведення, суд встановив наступне. 18 березня 2010 року між ВАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» та ОСББ «Івана Франка, 4» було укладено договір №08998/4-10 на постачання пиної води та приймання стічних вод через приєднання мережі. (том №1 а.с. 68-71) Відповідно до п. 1.1. умов Договору Постачальник зобов»язується надавати Абоненту послуги з постачання питної води та на підставі пред»явленого Абонентом дозволу на скидстічних вод у системі каналізації м. Києва приймати від нього стічні води у систему каналізацій м. Києва відповідно до Правил прийнятих стічних вод підприємств у систему каналізації м. Києва, а Абонент зобов»язується здійснювати своєчасну оплату наданих йому Постачальником послуг на умовах цього договору, дотримуватися порядку користування питною водою з комунальних водопроводів і приймання стічних вод, що встановлені Правилами користування системами центрального коммунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008р №190, а також дотримуватися норм, визначених іншими нормативними актами, що регулюють правовідносини, які виникають за цим договором. Пунктом 2.1.1 Договору передбачено, що облік поставленої води та кількість прийнятих стоків здійснюється за показаннями лічильника, зареєстрованого у Постачальника, окрім випадків, передбачених Правилами користування. Пунктом 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року визначено, що у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. В своїх письмових запереченнях, відповідач зазначав, що в квартирі, в якій він проживає, встановлено лічильники холодної та гарячої води, між тим з листа №08/5581 від 18.07.2012р. вбачається, що власником квартири [ADDRESS], з ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоконал» договори не укладались. (том №1 а.с 73). Оскільки в житлового будинку [ADDRESS] встановлено загальнобудинковий лічильник води, що підтвержується актом обстеження водопостачання та водовідведення обєкту від 16.08.2012р. №032563, що складений інженером-інспектором Управління з контролю за споживанням та водовідведенням РД ПАТ «АК «Київводоканал», а відповідач [PERSON] зобов»язаний оплачувати спожиті послуги з холодного подопостачання та водовідведення у розмірі визначеному загально будинковим ліильником, пропорційно розділеному між споживачами, які не мають квартирних засобів лічильників, суд вбачає за можливе стягнути з відповідача заборгованість з надання зазначених послуг в сумі - 140,65 грн. за перевіреним судом розрахунку позивача. З приводу вимог позивача про стягнення коштів компенсаційних виплат за експлуатацію, обслуговування і охорону місць тимчасової стоянки автомобілів відповідача [PERSON] необхідно зазначити наступне. Загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку «Івана Франка, 4», які відбулись 09.03.2011р. було вирішено, що починаючи з березня 2011 року ввести компенсаційну оплату за обслуговування, експлуатаційні витрати, охорону будинку та прибудинкової території, в тому числі місць тимчасової стоянки автомобілів у розмірі 250 грн. на місяць за кожен перший автомобіль власника квартири житлового будинку [ADDRESS]. Так, з Витягу з протоколу №0506 001/110309 від 09.03.2011 року вбчається, що усі власники квартир, або орендарі їх приміщеннь, які зберігають автотранспорні засоби на прибудинковій території - ділянці з фасаду житлового будинку по [ADDRESS] - зобов»язані сплачуватина розрахунковий банківський рахунок ОСББ компенсаційну оплату за охорону ділянки ДСО та утримання території зайнятої їх автомобілями (або автомобілями орендарів квартир житлового будинку) під тимчасове зберігання відповідно до щомісячних квитанцій ОСББ графа «інші послуги». (том №1 а.с. 144). З метою надання послуг спостереження сигналізації термінового виклику наряду охорони між управлінням Державної служби охорони при ГУ МВС України в м. Києві та ОСББ "Івана Франка,4" було укладено договір №816-Д об/2009/Шев. (том №1 а.с. 165-166). За цим Договором Замовник доручає, а Виконавець зобов»язується здійснювати спостереження та обслуговування сигналізаціх на обєкті Замовника, забезпечити негайне прибуття наряд охорони на обєкт у разі спрацювання сигналізації та здійснення останніми відповідних дій, спрямованих на встановлення причин спрацювання сигналізації, а в разі необхідності - припинення правопорушення або злочину на об»єкті. (.п. 2.1. цього Договору). На підтвердження своїх вимог щодо фактичного надання послуг позивачем було надано в судовому засіданні акти виконаних робіт, укладені між ОСББ "Івана Франка,4" та Управлінням Державної служби охорони при ГУ МВС України в м. Києві за увесь період стягнення заборгованості з березня 2013 року по липень 2014 року (том 1 а.с.171-179). В судовому засіданні встановлено, що жодних претензій від відповідача щодо якості та кількості наданих послуг з спостереження за охорону стоянки до ОСББ не надходило. Стаття 15 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» визначає, що власник - член обеднання зобовязаний, зокрема: виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні платежі. З огляду на викладене, підлягає стягненню з відповідача компенсаційна плата за охорону стоянки за визначений позивачем період в сумі - 3000 грн. Щодо позовних вимог ОСББ "Івана Франка,4" про стягнення коштів за опалення, то суд не знаходить законних підстав для їх задоволення з огляду на наступне. Як вбачається з мотивувальної частини рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 березня 2012 року, яке відповідно до ухвали Апеляційного суду м. Києва від 10 липня 2012 року було залишено без змін, судом встановлено, що відповідно до довідки № 120 від листопада 2010 року, яка видана ВАТ "Київгаз", з 18 лютого 2003 року в квартирі відповідача опалення та гаряче водопостачання здійснюється за рахунок газу. Згідно ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, оскільки відповідач не отримує послуги з опалення, згідно квитанцій, наданих [PERSON], останній вчасно сплачував та сплачує за постачання опалення та гаряче водопостачання таким чином, суд приходить до висновку, що розрахунок зроблений позивачем по заборгованості відповідача не відповідає дослідженим в судовому засіданні доказам, оскільки позивач самостійно сплачував за вказаний період кошти за вказані послуги безпосередньо до ВАТ "Київгаз", згідно показань лічильників, а отже ніяких підстав для стягнення цих же сум коштів на користь позивача немає. В судовому засіданні позивач зазначив, що оскільки відповідач не в повній мірі виконує свої зобов'язання з оплати житлово-комунальних послуг з нього підлягають стягненню інфляційна складова боргу у розмірі - 15015,50 грн. та 3% річних у розмірі 1245,22 грн. Проте, оскільки між сторонами відсутні договірні відносини, відповідач не є боржником перед позивачем в розумінні ЦК України, тому суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача в частині стягнення заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних. Так, згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Окрім того, слід зазначити, що однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати у сумі по 1378,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 19 Закону України "Про житло-комунальні послуги", ст.ст. 4,11, 13 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку", ст.ст. 66, 67, 151, 162 Житлового кодексу Української PCP, ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст.ст. 4, 11, 509 Цивільного кодексу України та

Outcome: partial