Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: фізична особа - підприємець [PERSON] про повернення безпідставно набутого майна. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ТОВ «КАССАД» з 2012 року здійснює свою господарську діяльність з продажу рідким паливом (дизельне пальне, бензин, мастильні матеріали) у відповідності до своїх установчих та реєстраційних документах. У 2015 році між ТОВ «КАССАД» та [PERSON], а також третьою стороною ФОП [PERSON] було досягнуто домовленості в усній формі про те, що позивач буде здійснювати відпуск паливних матеріалів, а відповідач - отримувати безпосередньо на автомобільній заправній станції (АЗС) за адресою: м. Черкаси, вул. Громова, 167. Відпуск палива здійснювався за умовою, що оплата буде у безготівковій формі після отримання палива. Факт отримання палива (із зазначенням дати та часу отримання, кількості та виду палива, прізвище та особистий підпис особи, що отримує) буде фіксуватись у Відомості на АЗС. Протягом 2015 року, у відповідності до записів, що містяться у відомостях на АЗС, особисто відповідачем було отримано паливо у наступному об'ємі:1150 літрів дизельного палива. За отриманий об'єм палива відповідачем не було сплачено взагалі. Однак, і договору між позивачем та відповідачем також не було укладено, а отже не досягнуто всіх істотних умов. На сьогоднішній день, відповідач відмовляється сплачувати кошти. Враховуючи наведене, вважаємо, що майно отримане відповідачем є таким, що набуто безпідставно та підлягаю поверненню позивачу. Паливо не характеризується індивідуально-вираженими ознаками, а тому у випадку якщо саме отримане пальне на сьогоднішній день використано, то відповідач має змогу повернути аналогічне паливо за якісними характеристиками у відповідності до встановлених якісних характеристиках ДСТУ, що діяли на дату отримання палива, а саме: ДСТУ 3868-99 «Паливо дизельне технічні умови». Вартість безпідставно набутого відповідачем майна, визначено Експертним висновком №0-127 від 10.03.2016р. Черкаською торгово-промисловою Палатою і розрахована позивачем як середня вартість по м. Черкаси на АЗС в грн. за 1 літр з ПДВ на день отримання майна відповідачем. Загальна вартість отриманого палива складає 23 279,75 гривень. Просили зобов'язати відповідача повернути в натуральній формі позивачеві безпідставно набуте майно, а саме 1150 літрів дизельного палива. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав, просив його задовольнити та повернути в натуральній формі позивачеві безпідставно набуте майно. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, скерував до суду заяву, просив справу розглядати без його участі, позов не визнав та заперечував проти його задоволення. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] проти позову заперечувала, суду пояснила, що позивачем не доведені позовні вимоги, оскільки відсутні належні докази отримання відповідачем пального, яке належало саме позивачу, а не іншій юридичній особі. Суд, вислухавши представників сторін, свідка [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.04.201 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про реєстрацію ТОВ «Кассад», основним видом діяльності якого є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (КВЕД 46.71), а серед видів діяльності діяльність посередників у торгівлі паливом.. У 2015 році ТОВ "Інтертранспостач" належала АЗС по вул.Громова, 167 в м.Черкаси, через паливно-роздавальні колонки якої відбувався відпуск нафтопродуктів безпосередньо у паливні баки автотранспортних засобів як для власних потреб, так і іншим споживачам. Між ТОВ «Інтертранспостач» (зберігач) та ТОВ «Регіон Черкаси» (поклажодавець) 21.11.2014 укладений договір зберігання № 211114, за змістом якого зберігач зобов"язався за плату зберігати в резервуарах на АЗС по вул.Громова, 167 у м.Черкаси, зокрема, нафтопродукти поклажодавця. Із повідомлення власника АЗС по вул.Громова, 167 у м.Черкаси - ТОВ«Інтертранспостач» на адресу суду вбачається, що ТОВ «Регіон Черкаси» реалізовувало власні нафтопродукти через паливно-роздавальні колонки цієї АЗС своїм споживачам, шляхом відкриття відомостей на відпуск зі схову за листами на кожного споживача окремо. У відомостях зазначався час, день, вид нафтопродукту, кількість та особистий підпис водіїв. Згідно з договором № РРЧ-004 від 21.11.2014 ТОВ "Регіон Черкаси" здійснювало продаж бензину А-95, А-92 та дизельного пального ТОВ "КАССАД". За розділом 4 Договору право власності на товар у Покупця виникає з моменту фактичного отримання товару. Передача товару здійснюється по відомості шляхом заправки трансопртного засобу. Відповідно до розділу 2 Договору поставка товару Продавцем здійснюється на умовах самовивозу товару Покупцем з АЗС по вул.Громова, 167 в м.Черкаси. Між ФОП [PERSON] та ТОВ "КАССАД" 23.01.2014 укладений договір поставки № 23/01-14, на виконання умов якого позивач поставляв, а ФОП [PERSON] протягом 2014-2015 років отримував паливно-мастильні матеріали, про що сторони складали та підписували видаткові накладі, в яких зазначалися вид ПММ, кількість, ціна, загальна вартість товару та ФОП [PERSON] проводилася позивачу оплата товару за отримані ПММ. Отримання ПММ здійснювалося водіями ФОП [PERSON] за талонами, які містять реквізити останнього, однак у талонах відсутня ціна ПММ та їх вартість, отже визначити вартість товару по талонах неможливо. Вказане встановлено рішенням Господарського суду Черкаської області від 21.06.2016 та постановою Київськьго апеляційгого господарського суду від 18.05.2016) Відповідно до відомостей ТОВ "Інтертранспостач" протягом січня-квітня 2015 року ТОВ «КАССАД» отримувало із схову дизпаливо. Кількість придбаного ТОВ«КССАД» у ТОВ «Регіон Черкаси» згідно з наданими позивачем видатковими накладними за період із січня 2015 року по червень 2015 року, повністю відповідає кількості отриманого ТОВ «КАССАД» пального. Сторони цієї обставини не заперечували, а відтак вона не підлягає доказуванню відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України. Відповідно до відомостей ТОВ «Регіон Черкаси» на відпуск зі схову дизпалива, бензину А-92, А-95 ТОВ «КАССАД» за період із 01.01.2015 до 01.05.201 також бензину А-95 та А-92 за період із 1 травня 2015 року по 1 червня 2015 року водії, серед яких зазначено і прізвище «Комишний» отримували пальне у відповідній кількості, про що розписувались у цих відомостях. [PERSON] перебуває у трудових відносинах з ФОП [PERSON], в період з 01.01.2015 по 01.05.2015 отримав на АЗС по вул.Громова, 167 у м.Черкаси 1150 літрів дизельного палива, що підтверджується вище вказаними відомостями, а також показами свідка [PERSON], який протягом 2015 року працював оператором АЗС по вул.Громова, 167 в м.Черкаси. ПП [PERSON] видав [PERSON] талони на отримання 1120 літрів дизельного плива. Експертним висновком № 0-127 від 10.03.2016р. Черкаської торгово-промислової Палати розрахована середня вартість по м. Черкаси на АЗС в грн. за 1 літр з ПДВ на день отримання майна відповідачем. Загальна вартість отриманого палива складає 23 279,75 гривень. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. За змістом частини першої ст.1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Вiдповiдно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 11, ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України цивiльнi права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та iншi правочини. Зобов'язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дiї, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов'язання повинно виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства, а за вiдсутноcтi таких умов та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства - вiдповiдно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст.177 ЦК України об'єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші. Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Частиною 1 ст.202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст.205 ЦК України правочин може вичинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до ч. 1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч.2 ст.11 ЦК України. Зі змісту ч.1 ст.1212 ЦК України вбачається, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ч.1 ст.1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно позивачу (правові позиції Верховного Суду України по справі № 6-88цс13 від 02 жовтня 2013 року, 6-100цс15 від 03 червня 2015 року). Аналізуючи викладене, а також положення договору № 23/01-14 від 23.01.2014, укладеного між позивачем та третьою особою та не розірваного і на даний час, які не передбачають отримання паливо-мастильних матеріалів уповноваженими особами покупця (водіями) на підставі талонів на паливо, суд вважає, що розраховуватися за поставлені ТОВ «КАССАД» паливо-мастильні матеріали за цим договором має ФОП [PERSON]. Пальне ТОВ «КАССАД», яке отримувалося шляхом залиття в баки автомобілів за дослідженими судом відомостями, було спожито отримувачами цього пального і повернути саме це пальне в натурі, про що просить суд позивач, неможливо. Тобто позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх прав. За викладених вище обставин, належним способом захисту права позивача є відшкодування вартості цього пального. Проте, такі вимоги позивачем не заявлялися.

Outcome: dismissed