Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "Даніель" у квітні 2014 року звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором про іпотечний кредит № 56/7-КНЖ-Т від 25.09.2009 року та просив в рахунок погашення заборгованості в сумі 11 109,20 дол. США (що за курсом НБУ станом на 27.03.2014 року, 1 дол. США - 10,6721 грн.) та неустойка - 118 668,61 грн., що разом становить 237 227,07 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру номер 30 житловою площею 36,4 кв.м. загальною площею 56,6 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS] шляхом визнання за Позивачем права власності на вищезазначену квартиру, за вартістю згідно висновку про вартість майна, складеному на 21 березня 2014 року, в розмірі 210 000 грн. без ПДВ; визнати за Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Даніель" ( ідентифікаційний код 26475516) право власності на квартиру номер 30 житловою площею 36,4 кв.м. загальною площею 56,6 кв.м., що знаходиться по вул. Холодильна, будинок номер 59 у м. Дніпропетровську за вартістю згідно висновку про вартість майна, складеному на 21 березня 2014 року, в розмірі 210 000 грн. без ПДВ. В обґрунтування своїх вимог Позивач зазначив, що 25.09.2009 року між ВАТ "КБ"Даніель" (правонаступник - ПАТ "КБ"Даніель") та Відповідачем [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит № 56/7-КНЖ-Т, з подальшими змінами до нього відповідно до Додаткової угоди №1 від 19.04.2011 року відповідно до якого Позивач надає Відповідачу кредит у сумі 13 000,00 дол. США на купівлю нерухомості, а саме трикімнатної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до умов вказаного договору Відповідач [PERSON] отримала кредит у сумі 13 000,00 дол. США та сплатою 20% річних з 25.09.2009 року по 18.04.2011 року, та 16% річних з 19.04.2011 року по 24.09.2019 року за користування кредитними коштами та одноразово сплатити комісію за управління кредитом в розмірі 2,5% від суми наданого кредиту, який зобов'язалась повернути у повному обсязі в строк до 24.09.2019 року або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між Позивачем та Відповідачем 25.09.2009 року було укладено та нотаріально посвідчено державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Демуш Є.В. Іпотечний договір за реєстровим номером 3-3062, згідно з яким в іпотеку Банку передано нерухоме майно, а саме трикімнатну квартиру житловою площею 36,4 кв.м. загальною площею 56,6 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS]. ПАТ "КБ"Даніель" свої зобов'язання за Договором про іпотечний кредит виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 13 000,00 дол. США. Проте, відповідач [PERSON]належним чином не виконує свої зобов'язання в результаті чого винила заборгованість. Станом на 28.03.2014 року сума заборгованості за кредитом та відсотками за користування кредитом склала: 11 109,20 дол. США (що за курсом НБУ станом на 27.03.2014 року, 1 дол. США - 10,6721 грн.) та неустойка - 118 668,61 грн., що разом становить 237 227,07 грн. Представники позивача в попередньому судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили суд позов задовольнити. В подальшому відповідно до заяви просили суд розглядати справу без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримав повністю і просив суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Представник позивача не заперечував, щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає за можливим розглянути справу за наявними доказами. Суд, заслухавши представників позивача в попередньому судовому засіданні, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.09.2009 року між ВАТ "КБ"Даніель" (правонаступник - ПАТ "КБ"Даніель") та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит № 56/7-КНЖ-Т, з подальшими змінами до нього відповідно до Додаткової угоди №1 від 19.04.2011 року відповідно до якого Позивач надає Відповідачу кредит у сумі 13 000,00 дол. США на купівлю нерухомості, а саме трикімнатної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] (далі - предмет іпотеки). Відповідно до умов вказаного договору Відповідач [PERSON] отримала кредит у сумі 13 000,00 дол. США та сплатою 20% річних з 25.09.2009 року по 18.04.2011 року, та 16% річних з 19.04.2011 року по 24.09.2019 року за користування кредитними коштами та одноразово сплатити комісію за управління кредитом в розмірі 2,5% від суми наданого кредиту, який зобов'язалась повернути у повному обсязі в строк до 24.09.2019 року або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між ВАТ "КБ"Даніель" (правонаступник - ПАТ "КБ"Даніель") та [PERSON] 25.09.2009 року було укладено та нотаріально посвідчено державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Демуш Є.В, іпотечний договір за реєстровим номером 3-3062, згідно з яким в іпотеку Банку було передано нерухоме майно, а саме трикімнатну квартиру житловою площею 36,4 кв.м. загальною площею 56,6 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно зп. 6.1 Іпотечного договору, Іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем умов цього договору. Відповідно до п. 6.2 Іпотечного договору, Звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізація здійснюється на розсуд Іпотекодержателя або за рішенням суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса, або згідно з домовленістю сторін, задоволення вимог іпотекодержателя (угода про задоволення вимог іпотекодержателя) та будь-яким іншим чином відповідно до законодавства України, чинного на дату звернення стягнення. Частиною 2 ст.16 ЦПК України передбачено, що одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя. Згідно із ч.3 ст.36 Закону України « Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотеко держателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку встановленому ст.37 Закону України « Про іпотеку». Згідно до п.6.2.1 у випадку набуття права звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодавець передає у власність іпотеко держателю предмет іпотеки. При цьому ціною придбання у власність предмета іпотеки є вартість предмета іпотеки, визначена на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Відповідно до п. 6.2.2 Іпотечного договору, у випадку набуття права звернення стягнення на предмет іпотеки Іпотекодержатель набуває право від свого імені продати Предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продаж з дотриманням умов визначених в Законі України "Про іпотеку". При цьому ціна продажу Предмета іпотеки встановлюється згодою між Іпотекодавцем та іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Заборгованість Іпотекодавця за кредитним договором вважається погашеною в день отримання Іпотекодержателем від покупця за договором купівлі-продажу ціни купівлі-продажу Предмета іпотеки в повному обсязі. У випадку, якщо Іпотекодержатель не має можливості укласти договір купівлі-продажу Предмета іпотеки за ціною продажу, зазначеною в цьому пункті Іпотекодержатель має право на свій розсуд укласти договір купівлі-продажу Предмета іпотеки з визначенням ціни продажу Предмета іпотеки на власний розсуд на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид Предмета іпотеки. Відповідно до ст. 37 Закону України "Про іпотеку", передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що внаслідок порушення виконання [PERSON] зобов'язань за договором про іпотечний кредит сума заборгованості за кредитом та відсотками за користування кредитом станом на 28.03.2014 року склала: 11 109,20 дол. США (що за курсом НБУ станом на 27.03.2014 року, 1 дол. США - 10,6721 грн.) та неустойка - 118 668,61 грн., що разом становить 237 227,07 грн., а саме: заборгованість за кредитом - 10 467,00 дол. США; заборгованість за процентами - 642,20 дол. США; заборгованість за неустойкою - 118 668,61 грн. Статтею 35 Закону Україні "Про іпотеку" передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. З матеріалів справи вбачається, що позивач на виконання передбаченої ст. 35 Закону України «Про іпотеку» вимоги для подальшого звернення стягнення на предмет іпотеки, направив 16.01.2014 р. за № 02 відповідачу повідомлення про порушення зобов'язання за кредитним договором та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, у випадку невиконання таких вимог позивача, однак позивачем не надано підтвердження щодо отримання відповідачем листа-вимоги, а саме не надано зворотного повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.39-41). Крім того із листа вимоги вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 11 січня 2014 року становить за тілом кредиту 1215,00 дол. США; сума нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом 1251,57 дол. США. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи викладене, та оцінюючи докази в їх сукупності, а саме неотримання відповідачкою листа-вимоги, не співмірність заборгованості за кредитним договором та вартості квартири, яка знаходиться в іпотеці, а також не надання позивачем висновку суб'єкта оціночної діяльності про власність предмета іпотеки на момент такого набуття, тому суд приходить суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.88 ЦПК України, оскільки позивач при подачі позову згідно до п.22 ст.5 Закону України « Про судовий збір» був звільнений від сплати судового збору, а в задоволені позовних вимог йому відмовлено, то судові витрати необхідно віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed