Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

10 лютого 2017 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просила позбавити [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS], батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO]; Стягнути аліменти з [PERSON], [INFO], на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів доходу, починаючи з часу подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на її особистий рахунок № [NUMBER] ПАТ "Державний ощадний банк України"; малолітню [PERSON], [INFO], передати під опіку Органу опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради для проведення заходів соціально-правового захисту її прав та інтересів. В якості обгрунтування своїх вимог вказав, що Малолітня [PERSON], [INFO], проживала за адресою: [ADDRESS], навчалася вДобропільській ЗОШ І-ІІІ ступенів - інтернаті, з 06.05.2016 року перебуває в Центрі соціально - психологічної реабілітації дітей Добропільської міської ради. За час перебування [PERSON] в центрі мати лише вісім разів відвідала дитину. Малолітня [PERSON] вже вдруге потрапляє до центру соціально - психологічної реабілітації дітей. Вона часто залишалася без присмотру матері. В травні 2016 року була доставлена до центру заступником директора Добропільської ЗОШ І-ІІІ ступенів - інтернат, тому що була залишена сама в будинку, в якому були відсутні умови проживання для дитини: спальне місце, місце для навчання, необхідний посезонний одяг, продукти харчування. Зазначено, що відомості про батька дитини в свідоцтві про народження записані відповідно частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. Мати, [PERSON], [INFO], останнім часом проживає за адресою: [ADDRESS] зі співмешканцем. До будинку не пустила. Вона неофіційно працює кочегаром на сауні "[PERSON]". Родина [PERSON] була взята під соціальний супровід 17 червня 2016 року. За час супроводу мати зарекомендувала себе негативно: невідповідальна, неохайна, зловживає спиртними напоями. За час перебування доньки в центрі жодного разу не поцікавилася як повернути доньку на виховання в сім'ю. Зазначено, що вихованням доньки не займається, в результаті чого вона вдруге потрапляє до центру соціально - психологічної реабілітації дітей. [PERSON] була двічі притягнута до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені частинами 1,2 статті 184 КУпАП. Вказано, що після притягнень до адміністративної відповідальності ставлення до дитини не змінила, не цікавиться життям дитини, її розвитком. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, зазначила, що мати [PERSON] свої батьківські обов'язки не виконує, дитину не відвідує, зловживає спиртними напоями, для обстеження умов проживання сім'ї додому не пускала, доходу не має, доступу до будинку, в якому проживала дівчинка, не мають. Представник третьої особи [PERSON] пояснила, що мати не може займатись вихованням дітей, родину було взято під соціальний супровід, але мати співпрацювати не бажала, протягом 9 місяців рекомендації не виконала. Просила позовні вимоги задовольнити і позбавити [PERSON] батьківських прав. Допитана у якості свідка [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що дитина з травня 2016 року перебуває у центрі. Була проведена робота з матір'ю та дитиною, здійснювались заходи для проведення дитини в сім'ю. Зазначила, що мати останній раз відвідувала дитину у вересні, вона обіцяла виконати надані рекомендації, але жодних дій з її боку вчинено не було, заходів для повернення дитини не вжила. Дитина з центру не тікала, їй там подобається, додому повертатися не хоче. Викладені у позовній заяві вимоги просила задовольнити. Допитана за участю психолога [PERSON], малолітня дитина [PERSON] дала суду такі пояснення, що, побачивши матір в приміщенні суду, не впізнала її, в центрі їй подобається, дома жити не хоче, бо мати вживає алкогольні напої, живе з різними чоловіками, дома не має чого їсти. Розказала суду, що мати працювала, а її залишала вдома саму. Дитина не хоче жити з матір'ю, бажає бути прийнятою в прийомну родину. Свідок [PERSON], яка є соціальним педагогом ЗОШ Інтернату, де навчалася дівчинка до травня 2016 року, пояснила суду, що дитина проживала в будинку-інтернаті з понеділка по п'ятницю, а на вихідні її забирала мати. Мати часто перебувала у стані алкогольного сп'яніння, її часто не змогли знайти, бо часто змінювала місце проживання. Зазначила, що в момент відвідування [PERSON] двері не відчиняла, але до квартири вдалось потрапити, проте в ній були сторонні люди, було брудно, на столі стояв немитий посуд. Вказала, що на момент дитину було направлено до центру, оскільки зустріли одну голодною на вулиці, матір знайти не вдалося, остання почала з'ясовувати, де знаходиться дитина, лише на наступний день. Просила суд позбавити матір дитини батьківських прав. Відповідач [PERSON] заперечувала проти задоволення позову, пояснила суду, що власного житла не має, неофіційно працює та отримує заробітну плату, проте доказів на підтвердження даних обставин суду не надала. Зазначила, що дійсно не співпрацювала з центром і не виконала рекомендації, бо вважала, що впорається з ними сама. Бажає забрати свою дитину з співмешканцем, для усиновлення останнім. Прокурор Перекупка К.І. проти задоволення позову не заперечувала, просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги його у повному обсязі. Шостим Принципом Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року закріплено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом п. 2 ч.1 ст. 164 СК України суд може позбавити матір, батька батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15,16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з»ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють належних умов для проживання дитини, умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Судом встановлено, що постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15 грудня 2016 року у справі № 227/4382/16-п [PERSON], [INFO], ви\-зна\-но вин\-ною у ско\-єн\-ні ад\-мі\-ні\-ст\-ра\-тив\-но\-го пра\-во\-по\-ру\-шен\-ня, пе\-ред\-ба\-че\-но\-го ч.2 ст. 184 КУ\-пап, та до неї за\-сто\-соване ад\-мі\-ні\-ст\-ра\-тив\-не стяг\-нен\-ня у ви\-гля\-ді штра\-фу. Зазначеною постановою встановлено, що [PERSON] ухи\-лялася від ви\-ко\-нан\-ня сво\-їх бать\-ків\-ських обов'язків, у зв'язку з чим її донь\-ка [PERSON] на час розгляду справи зна\-хо\-дилася у цен\-трі со\-ці\-аль\-но-пси\-хо\-ло\-гіч\-ної реа\-бі\-лі\-та\-ції ді\-тей Доб\-ро\-піль\-ської мі\-ської ра\-ди, за ад\-ре\-сою: [ADDRESS] Також, вказано, що громадянка [PERSON] жит\-тям та здо\-ров'ям донь\-ки не ці\-ка\-вилася. Постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21 червня 2016 року у справі № 227/2247/16-п [PERSON], [INFO], визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді попередження.. З постанови вбачається, що [PERSON] ухилилялася від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідно до довідки Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Добропільської міської ради від 24.01.2017 року № 97, [PERSON] перебуває в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей Добропільської міської ради з 06.05.2016 року по теперішній час. Згідно психолого-педагогічної характеристики вихованки центру соціально-психологічної реабілітації дітей Добропільської міської ради - [PERSON], дитина 06 травня 2016 року зарахована до центру соціально-психологічної реабілітації, фізичний розвиток, інтелект, зір, опорно-рухова система в нормі, мова чітка, без порушень, словниковий запас на низькому рівні, пізнавальна діяльність розвинена на рівні нище за середній, ставлення до себе як до школярки не сформоване, навчальну програму спроможна засвоювати на середньому рівні. Дитина чутлива, емоційно обмежена, має занижену самооцінку, тривожна, перед труднощами пасує, дуже боїться помилок. При цьому [PERSON] завжди охайна, бережлива з особистими речами, доброзичлива та добродушна, привітлива, відкрита, слухняна, правила поведінки виконує свідомо, на зауваження реагує адекватно. З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька № 00017596319 від 27.01.2017 року, [INFO] у м. Добропілля Донецької області народилася [PERSON], про що 01.06.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області складено актовий запис № 151. Батьком дитини записаний [PERSON]. У листі директора Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Добропільської міської ради наданого начальнику служби у справах дітей Добропільської міської ради зазначено, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків, за час перебування дитини у центрі відвідала її вісім разів, а саме 20.05.2016, 23.05.2016, 26.05.2016, 29.05.2016, 30.05.2016, 12.09.2016, 14.09.2016, 15.09.2016, року. З нею була проведена бесіда на тему "Відповідальне ставлення до своїх батьківських обов'язків", з того часу мати дитину не відвідує. Її життям та здоров'ям не цікавиться. У листі Добропільського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Добропільської міської ради від 10.01.2017 року № 11 щодо родини [PERSON] вказано, що [PERSON] з 06.05.2016 року знаходиться в ЦСПРД, до цього проживала з матір'ю [PERSON] у орендованому будинку за адресою: [ADDRESS], який знаходиться у аварійному стані, в приміщенні умов для проживання дитини не має. Мати дитини працює кочегаром всауні "[PERSON]". 20 травня 2016 року вона відвідала спеціалісті центру Добропільського міського ЦСССДМ та була проінформована про необхідний пакет документів для повернення дитини додому, але нічого не зробила. Так, на підставі протоколу засідання Дорадчого органу щодо соцального супроводу сімей, що опинилися у складних життєвих обставинах № 2 від 17.06.2016 року родина взята під соціальний супровід, за яас якого мати себе зарекомендувала негативно, а саме була невідповідальною, неохайною, вживала спиртні напої. До матеріалів справи додані акти відвідування сім'ї [PERSON] 27 вересня 2015 року та 20 грудня 2015 року, затверджений Директором Добропільської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів Добропільської міської ради, де сказано, що куточка для навчання дівчини не має, будинок потребує ремонту, мати тимчасово не працює, живуть у злагоді. Дівчинка ночує в інтернаті, але після вихідних до школи приходить охайна, має всі необхідні речі для навчання. Мати поради вчителя відносно навчання і виховання дитини виконує. В акті відвідування сім'ї від 12 квітня 2016 року зазначено, що житло, в якому мешкають мати з донькою не придатне для перебування в ньому, літня кухня в аварійному стані, санітарно-гігієнічні умови незадовільні, по кімнаті розкидані речі, брудний одяг, на столі немитий посуд. Під час обстеження житла [PERSON] була у нетверезому стані разом зі своїми знайомими, дитини удома не було, на запитання, де її донька, мати не змогла дати відповідь. Після цього разом з матір'ю пішли шукати дівчинку на дитячому майданчику, де вона пригадала, що [PERSON] у хрещеної. Згідно актів осбтеження матеріально-побутових умов проживання родини [PERSON] за адресою: [ADDRESS], від 16 вересня 2016 року та від 15 листопада 2016 року, затверджених начальником служби у справах дітей, під час першого обстеження в будинок, в якому проживає родина, [PERSON] копісію не пустила, а під час другого - нікого не було вдома, двері ніхто не відчинив. Згідно Інформації про проведену роботу з сім'єю [PERSON], [INFO], учениці 3 класу Добропільської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів Добропільської міської ради Донецької області, виданої вказаною навчальною установою, наведено наступне, сім'ю відвідують регулюрно, житло, в якому мешкають мати з донькою, непридатне для перебування, грошей для того, щоб винаймати квартиру мати не має, так як вона офіційно не працює, мають матеріальні труднощі, живуть на кошти, які [PERSON] отримує як мати-одиначка. У школі інтернаті дитина знаходиться тиждень, мати не в повні ймірі цікавиться навчанням доньки. Вона веде аморальний спосіб життя, неодноразово приходила до школи у нетверезому стані, після відповідних бесід обіцяла не пиячити, але результат відсутній. Дитину на вихідних не контролює, тому [PERSON] може зранку до вечора знаходитися на вулиці, нічого не їсти. Мати батьківські збори останнім часом не відвідує. Як вказано, [PERSON] слухняна дівчинка, сумлінно ставиться до виконання доручень, на зауваження реагує, завжди прислухається до порад вчителя. Дівчинка має мало одягу, але завжди охайна, особисті речі і навчальне приладдя в порядку. Згідно педагогічної характеристики [PERSON], дитина має навчальні досягнення середнього рівня, бере активну участь у громадському житті класу, до доручень ставиться відповідально, правила поведінки завжди свідомо виконує, у стосунках з однокласниками виявляє добродушність та доброзичливість до тих, кому потрібна її допомога. Наказом від 17 вересня 2016 року Добропільського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді про призначення відповідальних осіб за здійснення соціального супроводу наказано взяти під соціальний супровід родину [PERSON], що опинилась в складних життєвих обставинах. Судом досліджено особову справу сім'ї [PERSON], наданої представником Добропільського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, з якої вбачається, що, починаючи з взяття сім'ї під соціальний супровід, з нею проводилась належна соціальна допомога та надавалась необхідна допомога та рекомендації. Про це свідчать наявні в матеріалах справи: Протоколи засідання дорадчого органу щодо соціального супроводу сімей у кризовому стані, Договір про здійснення соціального супроводу № 34 від 17.06.2016 року, План соціального супроводу сім'ї (особи), Картка обліку роботи з сім'єю, Акти оцінки потреб сім'ї. Частина 5 ст. 19 СК України покладає на орган опіки та піклування подати суду письмовий висновок щодо розв'язання спору. З висновку виконкому Добропільської міської ради від 25.01.2017 року № 05/0091-10/02 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO] вбачається, що малолітня [PERSON], [INFO], проживала за адресою: [ADDRESS], навчалася вДобропільській ЗОШ І-ІІІ ступенів - інтернаті, з 06.05.2016 року перебуває в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей Добропільської міської ради. За час перебування [PERSON] в центрі мати лише вісім разів відвідала дитину. Малолітня [PERSON] вже вдруге потрапляє до центру соціально-психологічної реабілітації дітей. Вона часто залишалася без присмотру матері. В травні 2016 року була доставлена до центру заступником директора Добропільської ЗОШ І-ІІІ ступенів - інтернат, тому що була залишена сама в будинку, в якому були відсутні умови проживання для дитини: спальне місце, місце для навчання, необхідний посезонний одяг, продукти харчування.Вказано, що відомості про батька дитини в свідоцтві про народження записані відповідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Мати, [PERSON], [INFO], відомості про реєстрацію якої відсутні, останнім часом проживає за адресою: [ADDRESS], зі співмешканцем, до будинку не пускає, працює неофіційно кочегаром на сауні "[PERSON]". 17 червня 2016 року родина [PERSON] була взята під соціальний супровід. За час супроводу мати зарекомендувала себе негативно, а саме була невідповідальною, неохайною, зловживала спиртними напоями. Вона за час перебування доньки в центрі жодного разу не поцікавилася як повернути доньку на виховання в сім'ю. Вихованням своєї малолітньої доньки не займається, в результат чого вона вдруге потрапляє до центру соціально-психологічної реабілітації до адміністративної відповідальності за скоєні правопорушення, передбачені ч. 1,2 статті 184 КУпАП. Виконком Добропільської міської ради вважаєз метою соціального захисту малолітньої [PERSON] доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Право дитини на належне батьківське виховання, відповідно до ст.152 СК України, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Враховуючи наведене, а також те, що судом достовірно встановлено, що мати - відповідач у справі, не займається вихованням та утриманням дітей, не створює належних умов проживання, розвитку дітей, самоусунулася від виховання і утримання своїх доньок і не має наміру і бажання вчинити будь-які дії на виправлення цієї ситуації, суд вважає позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітньої доньки [PERSON] такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч. 2,3 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Встановлено, що на ім'я [PERSON] у Публічному акціонерному товаристві "Державний ощадний банк України" відкритий рахунок № [NUMBER]. Тому, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, суд вважає, що позовні вимоги у частині стягнення є аліментів доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 3,4,5 ст. 167 Сімейного кодексу України, дитина має бути передана на опікування органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved