Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 12 жовтня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Виноградівського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 166. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов"язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Відповідач пред"являв їй, позивачеві, необгрунтовані претензії, що робить нестерпним спільне життя, не дбає про матеріальне забезпечення сім"ї. Спільне господарство не ведеться з червня 2013 року. Збереження сім"ї неможливе та суперечить їх інтересам. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та, будучи допитаною в якості свідка, пояснила, що у шлюбі з відповідачем народилася одна дитина у 2013 році, вона, позивач, у стані вагітності не перебуває. Причиною розпаду сім"ї є те, що вони з відповідачем не зійшлися характерами, в сім"ї мали місце сварки та скандали, з червня 2013 року проживають за різними адресами та не ведуть спільного господарства. Проти примирення заперечила, наполягає на розірванні шлюбу, просить суд позов задовольнити. Відповідач, будучи відповідності до положень ст. 74 ЦПК України повідомленим про день, час та місце розгляду справи, зокрема, повістки про виклик до суду надсилалися відповідачеві на адресу його місця проживання, зареєстровану у встановленому порядку, проте повернулися з відмітками кур"єра суду про те, що відповідач за цією адресою зі слів матері відсутній (а.с. 15, 18), у судове засідання повторно не з"явився, про причини неявки суд не повідомив і від відповідача не надійшла заява про відкладення чи про розгляд справи за його відсутності. Тому на підставі ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач не заперечила проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача, допитаної як свідка, вивчивши та дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, суд приходить до таких висновків. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами було зареєстровано 12 жовтня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Виноградівського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 166, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с. 8). У сторін є донька [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Сторони з червня 2013 року проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Сімя сторін розпалася, носить формальний характер. Позивач заперечила проти примирення та збереження шлюбу з відповідачем. Дані обставини стверджуються поясненнями позивача в судовому засіданні, допитаної як свідка, та дослідженими судом згаданими вище письмовими доказами. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України (далі - СК України). Стаття 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Як встановлено в судовому засіданні розлад в сім"ї сторін виник понад два роки назад та носить стійкий характер, сторони з цього часу проживають окремо та не ведуть спільного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу, проти примирення заперечила, тому з огляду на наведене, враховуючи наявність у сторін малолітньої дитини, суд вважає, що збереження шлюбу є недоцільне, оскільки шлюб існує формально, подальше його збереження суперечило б інтересам позивача, тому шлюб слід розірвати. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду понесено витрати по сплаті судового збору (а.с. 1), тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 487,20 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved