Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

12 грудня 2017 року Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що малолітні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відповідно до розпорядження Новомосковського голови № 129-р від 21 липня 2017 року перебувають на обліку у службі у справах дітей, як, діти, які опинились у складних життєвих обставинах. Також дана родина, з 27 липня 2017 року, перебуває під контролем та соціальним супроводом Новомосковського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. Підставами взяття дітей та родини на облік стало те, що: батьки [PERSON] та [PERSON], схильні до зловживання алкогольними напоями та проявів ведення асоціальної поведінки; самоусунення [PERSON] від виконання батьківських обов'язків та неможливості встановити місце перебування даної особи; нехтування [PERSON] та [PERSON], виконанням батьківських обов'язків та нездійснення ними контролю за поведінкою дітей, що призвело до залишення дитиною [PERSON] постійного місця проживання (прояви девіантної поведінки малолітнього); неорганізованість [PERSON], дитина у віці 9 років не була залучення до навчання; відсутність належних умов для проживання (відсутність електропостачання у будинку); безробіття матері. Протягом усього перебування родини на обліку всі заходи суб'єктів соціальної роботи були направлені на те, щоб допомогти родині вийти зі складних життєвих обставин, а саме: сприяти лікуванню матері від алкогольної залежності; формування у матері позиції дотримання відповідних норм порядку та чистоти в будинку; корекція поведінки малолітніх дітей; сприяння у вирішенні питання щодо проходження малолітнім [PERSON] психолого-медико-педагогічної комісії для визначення спеціального навчального закладу та залучення дитини до навчання; сприяння у влаштуванні малолітньої дитини [PERSON] до дошкільного закладу "Калинка". Під час проведення суб'єктами соціальної роботи м. Новомосковська профілактичних заходів по створенню сприятливих умов у родині [PERSON] - [PERSON] для розвитку та виховання дітей були зафіксовані наступні факти: [PERSON] та [PERSON], на співпрацю не налаштовані, рекомендацій суб'єктів з соціальної роботи не виконують. При неодноразових планових відвідуваннях родини (10, 17, 23 жовтня 2017 року, та 06, 08, 11, 20 листопада 2017 року) мати не відчиняла двері членам комісії, хоча знаходилась вдома, на залишені повідомлення про необхідність з'явитись до служби у справах дітей та НМЦСССДМ не реагувала, на засідання комісій від 16 листопада 2017 року та 20 листопада 2017 року, куди були запрошені обоє батьків - не з'являлися. За цей період лише один раз 05 жовтня 2017 року соціальним працівникам відчинили ворота діти, так як мати дітей та сторонні особи асоціальної поведінки, які знаходились у будинку, були в стані тяжкого алкогольного сп'яніння. В будинку, де проживає родина, відсутнє газо-електропостачання (заборгованість по сплаті за послуги), в кімнатах був хаос, речі (одяг, білизна) розкидані. Стосовно неповнолітнього [PERSON], [INFO], за рішення ОПМПЦ (у дитини легка розумова відсталість) навчається в "КЗО Навчально-реабілітаційному центрі "Шанс". За інформацією навчального закладу мати приводить та забирає дитину у стані алкогольного сп'яніння, ніколи не дотримується режиму закладу. [PERSON] самостійно збирається та приїздить до закладу без супроводу дорослих. 17 листопада 2017 року взагалі дитину ніхто із закладу не забрав. Вихователі були вимушені самостійно відвезти [PERSON] додому. Ними було зафіксовано, що мати була в стані алкогольного сп'яніння і навіть не в змозі була підвестись з дивана. [PERSON] не забезпечує дитину необхідними речами, як гігієнічними так і шкільними. Батько дитини [PERSON], за весь час навчання дитини у спеціалізованому закладі мати та батько жодного разу не були присутніми на батьківських зборах, не цікавилися навчанням та життям дитини. Стосовно малолітнього [PERSON], [INFO], малолітній, якому на даний час 9 років, не був залучений батьками до навчання. Спільними зусиллями служби у справах дітей, управління освіти та соціального працівника змусили матір пройти з дитиною міську та обласну психолого-педагогічну комісію. За рішенням даних комісій, дитина має діагноз, відповідно до якого він повинен навчатися за інклюзивною формою навчання. Лише 28 листопада 2017 року мати влаштувала дитину до СЗШ № 8. Батько дитини [PERSON], не цікавився навчанням та життям дитини, не приймає участі у його вихованні. Стосовно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], малолітня дитина за 13 вересня 2017 року була влаштована до ДНЗ "Калинка". За період з 13 вересня 2017 року по 24 листопада 2017 року, [PERSON] відвідувала дошкільний заклад лише 22 дні. За інформаціє закладу мати не піклується про зовнішній вигляд [PERSON], дівчинка в садочок приходить неохайно одягнена: одяг не відповідає погоді, розміру, невипрасуваний. [PERSON] та [PERSON] уникають контакту з вихователями, не прислуховуються до рекомендацій щодо виховання та навчання дитини, не цікавляться життям [PERSON] в групі, не відвідують батьківські збори. До роботи з [PERSON] та [PERSON], були залучені працівники Новомосковського відділу поліції. З ними проводилась профілактична робота щодо поліпшення виконання батьківських обов'язків по відношенню до дітей, недопущення зловживання алкогольними напоями, по недопущенню скупчення в будинку підозрілих осіб, які ведуть асоціальний спосіб життя. За неналежне виконання батьківських обов'язків на [PERSON] було складено адміністративний протокол за ст. 184 КУпАП. У відношенні [PERSON] відкрито кримінальне провадження за ч. 1 ст. 125 КК України, за нанесення тілесних ушкоджень малолітньому [PERSON], останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Кримінальне провадження направлено до Новомосковського міськрайонного суду, для прийняття рішення по суті. Також, за поданням служби у справах дітей, відділом поліції встановлюється місце проживання [PERSON], який зареєстрований [ADDRESS] Як убачається із вищевказаного, батьки малолітніх дітей не використали час, який був наданий органом опіки, для зміни свої поведінки і не змінили свого відношення до рідних дітей. На неодноразові зауваження з боку спеціалістів служби у справах дітей, педагогів та працівників центру соціальних служб батьки не реагували, заходів щодо поліпшення умов проживання дітей та їх матеріального забезпечення, виховання не вживали, таким чином самоусунулись від виконання батьківських обов'язків. У зв'язку з чим позивач просить: -позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]; -стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на користь малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) передбаченої законодавством щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред'явлення цього позову і до досягнення дітьми повноліття; -позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]; -стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на користь малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) передбаченої законодавством щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред'явлення цього позову і до досягнення дітьми повноліття; -позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]; -стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на користь малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) передбаченої законодавством щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред'явлення цього позову і до досягнення дітьми повноліття. Представник позивача - Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, заперечувала проти його задоволення. Зазначила, що діти не голодні, відвідують школу, їх з [PERSON] син [PERSON] дійсно декілька разів залишав будинок, оскільки "такі у нього друзі", дійсно було таке, що його побив [PERSON] Вона зараз не працює, оскільки водить дітей до школи, має періодичні підробітки та не бажає віддавати дітей. У будинку чисто, є піч, вода та дрова. Додала, що у неї дійсно є проблеми із вживанням алкоголю, однак вона його вживає не часто та обіцяє виправитись. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення. Зазначив, що у будинку, де вони проживають, є пічне опалення, світло, діти не голодні, доглянуті. Додав, що дійсно він зловживає алкоголем, оскільки переніс стрес унаслідок смерті сина, однак він його вживає не дуже часто, приблизно 2-3 рази на місяць. Представник третьої особи - Новомосковського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області Бартійчук В. С., у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Пояснив, що останні 2 місяці він здійснює соціальний супровід сім'ї відповідачів, за цей час він зміг попасти до будинку лише один раз. 17 вересня 2018 року виїжджали до родини комісією, проте двері ніхто не відчинив. 17 жовтня 2018 року, коли він приїхав за місцем мешкання відповідачів, двері йому також ніхто не відчинив, він вимушений був перелазити через паркан, щоб побачати, що відбувається. [PERSON] лежала перед воротами, накрита простирадлом, у стані алкогольного сп'яніння, [PERSON] лежав у будинку на дивані, в будинку був безлад, речі були вивернуті із шафи і розкидані по будинку. Суд, вислухавши вступне слово та пояснення представника позивача, відповідачів [PERSON] і [PERSON], представника третьої особи, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні таких обставин. Статтею 19 Конвенції про права дитини (ООН, 20 листопада 1989 року), спрямованої на заборону жорстокого поводження щодо дитини, передбачено, що держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. У частині 7 даної статті зазначено, що забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Частиною 3 ст. 289 ЦК України передбачено, що фізичне покарання батьками (усиновлювачами), опікунами, піклувальниками, вихователями малолітніх, неповнолітніх дітей та підопічних не допускається. У разі жорстокої, аморальної поведінки фізичної особи щодо іншої особи, яка є в безпорадному стані, застосовуються заходи, встановлені цим Кодексом та іншим законом. Частинами 1, 2 статті 10 Закону України "Про охорону дитинства" зазначено, що кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Дисципліна і порядок у сім'ї, навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечуватися на принципах, що грунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини. Держава здійснює захист дитини від: усіх форм фізичного і психічного насильства, образи, недбалого і жорстокого поводження з нею, експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, у тому числі з боку батьків або осіб, які їх замінюють. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він жорстоко поводяться з дитиною. Відповідно до ст. 39 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів для сприяння фізичному та психологічному відновленню та соціальній інтеграції дитини, яка є жертвою будь-яких видів нехтування, експлуатації чи зловживань, катувань чи будь-яких жорстоких, нелюдських або принижуючих гідність видів поводження, покарання чи збройних конфліктів. Таке відновлення і реінтеграція мають здійснюватися в умовах, що забезпечують здоров'я, самоповагу і гідність дитини. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Судом установлено, і визнано сторонами, що неповнолітній [PERSON], [INFO], та малолітній [PERSON], [INFO], є дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 10, 12), а малолітня [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Згідно з наданими позивачем матеріалами (а.с. 7-9, 17, 18, 19, 23, 25, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35) малолітні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відповідно до розпорядження Новомосковського голови № 129-р від 21 липня 2017 року перебувають на обліку у службі у справах дітей, як, діти, які опинились у складних життєвих обставинах (а.с. 13), що також підтверджується відповідними додатками №№ 1-3 до розпорядження (а.с. 14, 15, 16). Також ця родина з 27 липня 2017 року перебуває під контролем та соціальним супроводом Новомосковського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. Підставами взяття дітей та родини на облік стало те, що: батьки [PERSON] та [PERSON], схильні до зловживання алкогольними напоями та проявів ведення асоціальної поведінки; самоусунення [PERSON] від виконання батьківських обов'язків та неможливості встановити місце перебування даної особи; нехтування [PERSON] та [PERSON] виконанням батьківських обов'язків та нездійснення ними контролю за поведінкою дітей, що призвело до залишення дитиною [PERSON] постійного місця проживання (прояви девіантної поведінки малолітнього); неорганізованість [PERSON] - дитина у віці 9 років не була залучення до навчання; відсутність належних умов для проживання (відсутність електропостачання у будинку); безробіття матері. Протягом всього перебування родини на обліку всі заходи суб'єктів соціальної роботи були направлені на те, щоб допомогти родині вийти зі складних життєвих обставин, а саме: сприяти лікуванню матері від алкогольної залежності; формування у матері позиції дотримання відповідних норм порядку та чистоти в будинку; корекція поведінки малолітніх дітей; сприяння у вирішенні питання щодо проходження малолітнім [PERSON] психолого-медико-педагогічної комісії для визначення спеціального навчального закладу та залучення дитини до навчання; сприяння у влаштуванні малолітньої дитини [PERSON] до дошкільного закладу "Калинка". Під час проведення суб'єктами соціальної роботи м. Новомосковська профілактичних заходів по створенню сприятливих умов у родині [PERSON] - [PERSON] для розвитку та виховання дітей були зафіксовані наступні факти: [PERSON] та [PERSON], на співпрацю не налаштовані, рекомендацій суб'єктів з соціальної роботи не виконують. При неодноразових планових відвідуваннях родини (10, 17, 23 жовтня 2017 року, та 06, 08, 11, 20 листопада 2017 року) мати не відчиняла двері членам комісії, хоча знаходилась вдома, на залишені повідомлення про необхідність з'явитись до служби у справах дітей та НМЦСССДМ не реагувала, на засідання комісій 16 листопада 2017 року та 20 листопада 2017 року, куди були запрошені обоє батьків - не з'являлися. За цей період лише один раз 05 жовтня 2017 року соціальним працівникам відчинили ворота діти, оскільки мати дітей та сторонні особи асоціальної поведінки, які знаходились у будинку, були в стані тяжкого алкогольного сп'яніння. У будинку, де проживає родина, відсутнє газо-електропостачання (заборгованість по сплаті за послуги), в кімнатах був хаос, речі (одяг, білизна) розкидані. Стосовно неповнолітнього [PERSON], [INFO], за рішення ОПМПЦ (у дитини легка розумова відсталість) навчається в "КЗО Навчально-реабілітаційному центрі "Шанс". За інформацією навчального закладу мати приводить та забирає дитину у стані алкогольного сп'яніння, ніколи не дотримується режиму закладу. [PERSON] самостійно збирається та приїздить до закладу без супроводу дорослих. 17 листопада 2017 року взагалі дитину ніхто із закладу не забрав. Вихователі були вимушені самостійно відвезти [PERSON] додому. Ними було зафіксовано, що мати була в стані алкогольного сп'яніння і навіть не в змозі була підвестись з дивана. [PERSON] не забезпечує дитину необхідними речами, як гігієнічними так і шкільними. Батько дитини [PERSON], за весь час навчання дитини у спеціалізованому закладі мати та батько жодного разу не були присутніми на батьківських зборах, не цікавилися навчанням та життям дитини. Стосовно малолітнього [PERSON], [INFO], малолітній, якому на даний час 9 років не був залучений батьками до навчання. Спільними зусиллями служби у справах дітей, управлінням освіти та соціальним працівником змусили матір пройти з дитиною міську та обласну психолого-педагогічну комісію. За рішенням даних комісій дитина має діагноз відповідно, до якого він повинен навчатися за інклюзивною формою навчання. Лише 28 листопада 2017 року мати влаштувала дитину до СЗШ № 8. Батько дитини [PERSON] не цікавився навчанням та життям дитини, не приймає участі у його вихованні. Стосовно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], малолітня дитина за 13 вересня 2017 року була влаштована до ДНЗ "Калинка". За період з 13 вересня 2017 року по 24 листопада 2017 року [PERSON] відвідувала дошкільний заклад лише 22 дні. За інформацією закладу мати не піклується про зовнішній вигляд [PERSON], дівчинка в садочок приходить неохайно одягнена: одяг не відповідає погоді, розміру, невипрасуваний. [PERSON] та [PERSON] уникають контакту з вихователями, не прислуховуються до рекомендацій щодо виховання та навчання дитини, не цікавляться життям [PERSON] в групі, не відвідують батьківські збори. До роботи з [PERSON] та [PERSON], були залучені працівники Новомосковського відділу поліції. З ними проводилась профілактична робота щодо поліпшення виконання батьківських обов'язків по відношенню до дітей, недопущення зловживання алкогольними напоями, по недопущенню скупчення в будинку підозрілих осіб, які ведуть асоціальний спосіб життя. Також, за поданням служби у справах дітей, відділком поліції встановлюється місце проживання [PERSON], який зареєстрований у [ADDRESS]. Батьки малолітніх дітей не використали час, який був наданий органом опіки, для зміни свої поведінки і не змінили свого відношення до рідних дітей. На неодноразові зауваження з боку спеціалістів служби у справах дітей, педагогів та працівників центру соціальних служб батьки не реагували, заходів щодо поліпшення умов проживання дітей та їх матеріального забезпечення, виховання не вживали, таким чином самоусунулись від виконання батьківських обов'язків. У той же час, позивачем не надані суду належні, допустимі, достовірні і достатні докази того, що відповідач [PERSON] притягнута до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків, а відповідач [PERSON] - до кримінальної відповідальності за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення щодо нанесення тілесних ушкоджень малолітньому [PERSON]. Згідно акту обстеження умов проживання сім'ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS], від 19 липня 2017 року, складеного головним спеціалістом ССД [PERSON], провідним спеціалістом ЦССДМ [PERSON], фахівцем СР ЦСССДМ [PERSON], за вищезазначеною адресою постійно проживають та зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Умови проживання задовільні, кімнати прибрані, мебльовані, є побутова техніка, в достатній кількості продуктів харчування. Для виховання та розвитку дітей створені такі умови: в кімнатах чисто, прибрано, [PERSON] та [PERSON] мають спільну облаштовану кімнату, двоярусне ліжко, стіл для занять, а [PERSON] має окремий диван, багато іграшок. У дітей є домашні тварини (хом'як, морська свинка, котики). Між батьками добрі взаємовідносини. Данило допомагає матері по господарству і на городі. [PERSON] тримає дітей у суворості, мати піклується про дітей, грає з ними в ігри, читає. Обоє батьків періодично вживають спиртні напої (а.с. 26). Суд, зауважує, що позивачем не надано належних та достатніх доказів притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, як і не надано доказів притягнення відповідача [PERSON] до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України. В абз. 2 п. 18 постанови Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад. Разом із тим, відповідно до положень ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Також, положеннями ч. 1 ст. 170 СК України передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав є тимчасовим заходом на відміну від позбавлення цих осіб батьківських прав, яке має безстроковий характер. Тому якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками (наприклад, той з батьків, хто був психічно хворим, видужав, батьки перестали бути хронічними алкоголіками або наркоманами), суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини, при цьому суд керується інтересами дитини. На підставі викладеного, враховуючи, що матеріалами справи підтверджено створення належних умов для проживання дітей, а також з метою попередження негативних наслідків для неповнолітнього [PERSON] та малолітніх [PERSON] і [PERSON], суд вважає за можливе застосувати положення ст. 170 СК України та відібрати зазначених дітей від матері [PERSON] та батька [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав та надання їм максимальної можливості налагодити контакт із дітьми, а самих дітей передати Органу опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області. Водночас, оцінюючи надані позивачем докази, які досліджені у судовому засіданні, суд приходить до переконання, що позивачем доведений той факт, що відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов'язків протягом тривалого часу і за час розгляду справи в суді своєї поведінки не змінив, продовжує ухилятись від цього обов'язку, тому, суд вважає, що в інтересах дітей, необхідно позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Також, згідно до ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Крім того, за ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Тому, враховуючи, що діти будуть проживати окремо від батьків, відповідачі повинні сплачувати аліменти на утримання дітей на користь позивача. Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, однак відповідачі ухиляється від виконання даного обов'язку, що вимусило позивача звернутись з даним позовом до суду. При визначення розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дитини, її матеріальне становище, матеріальне становище відповідачів та стан їх здоров'я. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, в частині стягнення аліментів, обґрунтовані, але підлягають частковому задоволенню, і з урахуванням вимог ст. 182 СК України, з відповідачів [PERSON] та [PERSON], з кожного окремо на користь позивача, на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], належить стягнути аліменти у розмірі по 1/4 частці зі всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 12 грудня 2017 року і до моменту повернення дитини батькам, або одному з них, але не пізніше досягнення дитиною повноліття, з відповідача [PERSON] на користь позивача, на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], належить стягнути аліменти у розмірі 1/3 частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 12 грудня 2017 року і до моменту повернення дітей, але не пізніше досягнення дітьми повноліття та з відповідача [PERSON] на користь позивача, стягнути аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 12 грудня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial