Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, де вказав, що рішенням 19 сесії шостого скликання Бобровицької міської ради Чернігівської області від 30 листопада 2012 року йому було відмовлено у наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо передачі земельної ділянки в оренду (проїзду по [ADDRESS]) та залишено дану земельну ділянку (проїзд) у загальному користуванні. 21.10.1987 року рішенням виконавчого комітету Бобровицької міської ради Чернігівської області №163 йому було надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці [ADDRESS] площею 0, 10 га за рахунок земельної ділянки його матері [PERSON] Його земельній ділянці, а пізніше будинку з надвірними будівлями та спорудами був присвоєний номер [NUMBER], а в 1992 році між земельними ділянками та домоволодіннями його матері [PERSON] та його був легалізований проїзд, який давав змогу матері через його господарство виходити або виїжати на [ADDRESS]. Це був проїзд тільки між їхніми господарствами. Через деякий час цим проїздом став самовільно користуватися [PERSON], який мешкав в будинку [ADDRESS], хоча йому потреби в цьому не було, так як його домоволодіння межувало з [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] помер. [INFO] року померла [PERSON]. Після смерті матері позивач успадкував її домоволодіння. По цій причині необхідність в проїзді відпала. В листопаді 2012 року позивач звернувся в Бобровицьку міську раду з заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо передачі йому земельної ділянки (проїзду) площею 0,018 га в оренду. Міська рада своїм рішенням від 30.11.2012 року відмовила позивачу в оренді цієї земельної ділянки (проїзду), мотивуючи тим, що сім" я [PERSON] користувалася цим проїздом близько 40 років. Вважає, що ця відмова є безпідставною і незаконною, оскільки проїзд був зроблений тільки між господарствами землеволодінь №[NUMBER] та [NUMBER], а [PERSON] використовував цей проїзд самоуправно. Просить визнати рішення 19 сесії шостого сликання Бобровицької міської ради Чернігівської області від 30 листопада 2012 року в частині відмови у наданні йому дозволу на розробку технічної документації із землеустрою, щодо передачі земельної ділянки в оренду (проїзду по [ADDRESS]) та залишені даної земельної ділянки (проїзду) у загальному користуванні недійсним, зобов"язати Бобровицьку міську раду надати йому дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо передачі зазначеної земельної ділянки площею 0,018га (проїзду) в оренду. Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві та просив їх задовольнити. Представник відповідача Ющенко О.Ф. в судовому засіданні просить відмовити в позові посилаючись на те, що дійсно рішенням 19 сесії 6 скликання Бобровицької міської ради від 30 листопада 2012 року [PERSON] відмовлено у наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо передачі земельної ділянки в оренду (проїзду по [ADDRESS]) та залишено дану земельну ділянку (проїзд) у загальному користуванні. Це рішення є законним та обґрунтованим, оскільки після проведення 29.11.2012 року обстеження земельної ділянки (проїзду до будинків), що належить до комунальної власності у [ADDRESS] було з'ясовано, що даним проїздом близько 40 років користувалися сім'ї [PERSON] та [PERSON]. У сім'ї [PERSON] ([ADDRESS]) іншого проїзду або проходу до їх садиби немає. Тому, з метою підтримання добросусідських відносин, з урахуванням того, що даним проїздом сім'я [PERSON] користується близько 40 років і передача його в оренду [PERSON] унеможливить його використання для господарських потреб та проходу, комісією було рекомендовано відмовити [PERSON] у наданні дозволу на розробку технічної документації та передачі згаданого проїзду в оренду. Також представник відповідача вказує на те, що ворота, хвіртка та ворота гаражу сім'ї [PERSON] виходять на спірний проїзд, і тому при передачі даного проїзду в оренду [PERSON] це унеможливить заїзд до двору та до гаражу сім»ї [PERSON]. Крім того, якщо в майбутньому [PERSON] захоче відчужити успадковане домоволодіння № [NUMBER], то майбутні власники не зможуть безперешкодно користуватися своїм майном, що породить нові спірні відносини. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні категорично заперечує проти передачі в оренду [PERSON] спільного проїзду, оскільки вони користуються даним проїздом більше 40 років, іншого проїзду або проходу до їх садиби немає. Вказала, що проїзд до будинків по [ADDRESS] існує дуже давно і у разі надання в оренду цього проїзду одному із власників будинковолодіння, іншому господарю необхідно буде робити інший вихід, що створить певні незручності. Пояснила, що вона є спадкоємцем після смерті свого батька [PERSON] і земельна ділянка по [ADDRESS] надавалась її батьку ще у 1946 році для будівництва. При житті [PERSON] отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку по [ADDRESS]. Хоча [PERSON] і вважає, що частина спірної земельної ділянки (проїзду по [ADDRESS] ) належала його покійним батькам, але відповідно ст.78 Земельного кодексу України, особам (їх спадкоємцям), які мали у власності земельні ділянки до 15 травня 1992 року земельні ділянки не повертаються. Вважає, що даний проїзд є землями загального користування в населеному пункті згідно діючого земельного законодавства і він не може бути переданий в оренду чи власність позивачеві. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що спірним проїздом між будинками [ADDRESS] користувалися батьки [PERSON] і цей проїзд був зроблений тільки для проїзду до будинку [NUMBER], щоб будуватися. Вислухавши сторони, свідка, повно і всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, що знаходиться в межах території України є об'єктом права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в межах визначених законом. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Згідно ст. 26 Закону України " Про місцеве самоврядування в Україні" вирішення питань врегулювання земельних відносин є виключно компетенцією міських рад. За ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідно до рішення 19 сесії шостого скликання Бобровицької міської ради Чернігівської області від 30 листопада 2012 року п.3 позивачеві було відмовлено у наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо передачі земельної ділянки в оренду (проїзду по [ADDRESS]) та залишено дану земельну ділянку (проїзд) у загальному користуванні. Згідно акту обстеження земельної ділянки (проїзд до будинків), що належить до комунальної власності у [ADDRESS] від 29.11.2012 року комісією міської ради було проведено обстеження земельної ділянки (проїзд до будинків), що належить до комунальної власності в [ADDRESS], за заявою [PERSON] стосовно розробки технічної документації та передачі загального проїзду в оренду, в результаті якого з"ясувалось, що даним проїздом близько 40 років користувалися сім"ї [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] категорично заперечує проти передачі в оренду [PERSON] спільного проїзду, мотивуючи це тим, що даним проїздом вони користуються близько 40 років, іншого проїзду до їх садиби не має. Таким чином з метою підтримання добросусідських відносин, комісією було вирішено рекомендувати сесії міської ради відмовити [PERSON] в дозволі на розробку технічної документації. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.05.2012 року житловий будинок в [ADDRESS] належить [PERSON] Право власності на зазначений будинок зареєстроване за [PERSON], що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 14.06.2012 року. Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 799257 підтверджується, що власником земельної ділянки площею 0,1000 га, призначеної для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що розташована по [ADDRESS] є [PERSON] Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні представником відповідача доведено, що приймаючи оскаржуване рішення сесія Бобровицької міської ради діяла виключно в межах своїх повноважень та в спосіб передбачений законами України та відповідно до ст. ст. 24, 41 Конституції України, згідно яких громадяни мають рівні конституційні права і свободи є рівними перед законом, громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права комунальної власності. В процесі судового розгляду справи судом встановлено, що рішення 19 сесії шостого сликання Бобровицької міської ради Чернігівської області від 30 листопада 2012 року прийняте з урахуванням інтересів не тільки [PERSON], а і сім"ї [PERSON], яка користується даним проїздом тривалий час і надання в оренду [PERSON] спільного проїзду спричинить незручності, пов"язані з під"їздом до свого господарства сім"ї [PERSON] і тим самим може порушити їх права, отже дане рішення сесії міської ради обґрунтоване, прийняте згідно чинного законодавства, а тому позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed