Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, яким просять визнати за ними право власності на 1/3 частки квартири [ADDRESS], в рівних частках по 1/6 за кожним, в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] р. матері [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що [INFO] року померла [PERSON], яка на день смерті мешкала в Німеччині. Оскільки чоловік померлої [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] р., то спадкоємцями померлої є лише її діти - позивачі по справі. Посилаються на те, що нотаріусом була відкрита спадкова справа №257/2008 05.03.2008 року, коли вона та її брат, в передбачений законом строк, звернулись до Восьмої ХДНК з заявами про прийняття спадщини після померлої [PERSON] Спадщина складається з 1/3 частки квартири [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26.01.1994 р. квартира [ADDRESS] належить на праві сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] Після смерті батька - [PERSON], [INFO] р., позивач отримала 1/3 частину вказаної квартири. Позивачі 20.11.2000 р. подарували [PERSON], кожен по 1/3 частки квартири. На даний час власником 2/3 частки квартири [ADDRESS] є [PERSON], а 1/3 частка залишається за померлою [PERSON] Для отримання свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] позивачі звернулись до Восьмої ХДНК із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири [ADDRESS]. Державний нотаріус, постановою від 12.10.2017 року, відмовив у вчиненні нотаріальних дій, а саме відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, оскільки прізвище та ім'я їх матері в документах зазначалися по-різному. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.01.2018 року був встановлений факт родинних відносин, а саме того, що [PERSON], [INFO], дійсно є матір'ю позивачів. Проте, постановою № 1786/02-31 від 16.04.2018 р. Восьмої ХДНК відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки останнім місцем проживання спадкодавця є Федеративна Республіка Німеччина, а відповідно до ст. 66 Закону України "Про нотаріат", ч. 1 ст. 1221 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину на майно видається нотаріусом за місцем відкриття спадщини, тобто останнім місцем проживання спадкодавця. Позивачі зазначають про те, що відмовляючи їм у видачі свідоцтва про право на спадщину, Восьма ХДНК, посилалась на те, що Закон України "Про міжнародне приватне право" не встановлює, що саме установи юстиції України компетентні здійснити оформлення спадкових прав на нерухоме майно, а лише відсилає до українського законодавства, яке регулює відносини по спадкуванню на території України. Посилаються на те, що в даному випадку необхідно керуватись положеннями національного законодавства України. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 30.05.2018 року відкрито загальне позовне провадження по справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25.06.2018 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON], яка діє від власного імені, а також від імені позивача [PERSON], в судове засідання не з'явилась, відповідно до поданої до суду заяви, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Судове засідання провести без її участі. Представник територіальної громади м. Харкова, в особі Харківської міської ради, в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Відповідно до отриманої судом заяви, розгляд справи просив проводити за відсутності представника ХМР та ухвалити рішення згідно чинного законодавства України, яке не буде порушувати права третіх осіб. Представник Восьмої ХДНК в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. До суду надійшов лист за підписом завідувача Восьмої ХДНК Лакіза І.В., відповідно до якого просили слухати справу за відсутності представника нотаріальної контори до вирішення справи по суті, у вирішенні питання покладаються на розсуд суду. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами в обґрунтування позовних вимог, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Як вбачається з копії апостилю свідоцтва про смерть за № 518/2007 від 10.08.2017 року - [INFO] року померла [PERSON], [INFO], місце смерті м. Швельм, останнє місце проживання м. Вупперталь. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.01.2018 року, справа № 638/16870/17, встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], [INFO], яка на день смерті мешкала за адресою: [ADDRESS] та померла [INFO] року є матір'ю [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: 61103, [ADDRESS] , [NUMBER] та матір'ю [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: 42287, [ADDRESS], паспорт [NUMBER]. З свідоцтва про розірвання шлюбу від 30 серпня 1988 року, виданого Дзержинським В/ЗАГС вбачається, що розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 832 (свідоцтво про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 30 серпня 1988 року). З копії свідоцтва про смерть від 17 квітня 1999 року вбачається, що [INFO] року помер [PERSON], про що Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану зроблено актовий запис про смерть № 3447 (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 17 квітня 1999 року). З копії свідоцтва про право власності на житло від 26 січня 1994 року, зареєстрованого в Державному КП ХМБТІ від 26.01.1994 р., реєстровий № В-5917, вбачається, що квартира за адресою: [ADDRESS] належала на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] Загальна площа 71,9 кв.м. Відповідно до технічного паспорту на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Квартира розташована на 2 поверсі 5 поверхового будинку та складається з 3 кімнат житловою площею 47,6 кв.м., у тому числі: 1-а кімната 15,8 кв.м., 2-а кімната 13,9 кв.м., 3-я кімната 17,9 кв.м., кухні площею 7,3 кв.м., ванної кімнати площею 2,5 кв.м., вбиральні площею 1,1 кв.м., коридору 12,8 кв.м., вбудованої шафи 1,12 кв.м. Загальна площа квартири 72,4 кв.м. Відповідно до копії договору дарування від 20.11.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Васіковою Л.Є., зареєстровано в реєстрі за № 1-7312, [PERSON], [PERSON] добровільно подарували, а [PERSON] прийняв у дар 2/3 частини квартири [ADDRESS]. Ця квартира складається з трьох кімнат житловою площею 47,6 кв.м., загальною площею 72,4 кв.м., корисною площею 72,4 кв.м., ізольована. Відповідно до копії витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 13453960 від 05.03.2008 року вбачається, що після смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року, Восьмою харківською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 257/2008. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.04.2018 року № 1786/02-31 [PERSON], [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, в рівних частках кожному, на 1/3 частку у праві власності на квартиру [ADDRESS]. Згідно зі ст. 70, 71 Закону України "Про міжнародне приватне право" з урахуванням положень статей 71, 72 цього Закону спадкові відносини регулюються правом держави, у якій спадкодавець мав останнє місце проживання, якщо спадкодавцем не обрано в заповіті право держави, громадянином якої він був. Вибір права спадкодавцем буде недійсним, якщо після складання заповіту його громадянство змінилося. Спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.ст. 382, 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, у разі, якщо його право власності порушується або не визнається. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1220, ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як вбачається зі ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ст.ст. 1268, 1270 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини для прийняття якої встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в тому числі шляхом визнання права. Як вбачається з п. 23 постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 р. № 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до роз'яснень п.п. 33 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ и про спадкування" від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття , відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. В ході судового розгляду встановлено, що позивачі є рідними дітьми спадкодавця [PERSON], яка померла [INFO] року. Позивачі отримали відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину з тих підстав, що свідоцтво про право на спадщину на майно видається нотаріусом за місцем відкриття спадщини. Зазначено про те, що останнє місце проживання [PERSON], [INFO], було зареєстровано за адресою: [ADDRESS], 42283, тому Восьма Харківська державна нотаріальна контора не має компетенції здійснити оформлення спадкових прав. Разом з тим, суд, дослідивши матеріали справи, докази надані в обґрунтування вимог, проаналізувавши норми права, якими регулюються спірні правовідносини, дійшов висновку про наступне. Враховуючи, що квартира, щодо якої позивачі просять визнати право власності в порядку спадкування за законом по 1/6 частці за кожним, знаходиться за адресою: [ADDRESS] тобто на території України, до спірних правовідносин необхідно застосовувати законодавство України щодо спадкування та визнання права власності. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved