Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

12.01.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Авто Житло План» про визнання правочину недійсним, стягнення збитків та моральної шкоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 15.05.2012 року між ним та ТОВ "Авто Житло План" укладено договір № 045151 про надання послуг, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався надати позивачу послуги, спрямовані на придбання транспортного засобу, об'єкту нерухомості, земельної ділянки та іншого орієнтовною вартістю 250000,00 грн. через програму "Авто-Житло", організовану ТОВ "Авто Житло План", зокрема: зареєструвати позивача, як учасника програми; організовувати та проводити розподільчі акти щодо надання права на отримання обраного товару; надавати інформацію щодо результатів розподільчих актів учаснику програми "Авто-Житло" виключно по даному договору; організовувати та створювати умови для придбання товару учасником програми; здійснювати оплату товару і забезпечувати отримання товару згідно з умовами діяльності програми "Авто-Житло" та інші послуги. У додатку №1 до договору про надання послуг передбачено графік та розмір платежів учасника програми "Авто-Житло", а у додатку №2 - умови діяльності цієї програми. На виконання умов договору від 15.05.2012 року № 045151 ним сплачено платежі, які в загальній сумі складають 18134 грн. Він стверджує, що зазначений договір про надання послуг порушує його права як споживача та укладений внаслідок здійснення нечесної підприємницької практики, а тому просив визнати договір недійсним та стягнути із відповідача на його користь 18134 грн., сплачених за договором, та витрати, пов'язані на правову допомогу, у розмірі 900 грн. Крім того, створеною ситуацією йому причинена моральна шкода, оскільки він пережив хвилювання, глибоке обурення і відчуття несправедливості від збагнення того, що його використали обманним шляхом, тому просив суд стягнути з відповідача у його користь 3000 гр. за причинену моральну шкоду. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі та просив суд розглянути справу без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи, в зв'язку з чим відповідно до ст. 224 ЦПК України судом застосовано заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Ст.901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що 15.05.2012 року між ТОВ "Авто Житло План" та позивачем було укладено договір № 045151 про надання послуг, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався надати позивачу послуги, спрямовані на придбання транспортного засобу, об'єкту нерухомості, земельної ділянки та іншого орієнтовною вартістю 250000,00 грн. через програму "Авто-Житло", організовану ТОВ "Авто Житло План", зокрема: зареєструвати позивача, як учасника програми; організовувати та проводити розподільчі акти щодо надання права на отримання обраного товару; надавати інформацію щодо результатів розподільчих актів учаснику програми "Авто-Житло" виключно по даному договору; організовувати та створювати умови для придбання товару учасником програми; здійснювати оплату товару і забезпечувати отримання товару згідно з умовами діяльності програми "Авто-Житло" та інші послуги. Позивач [PERSON] у свою чергу взяв на себе зобов'язання сплатити реєстраційний платіж у розмірі 5% від суми, зазначеної у п.1.3. договору, комісійну плату у розмірі 5% від суми, зазначеної у п.1.3. договору, щомісячно сплачувати чисті платежі. Строк дії договору - з 15.05.2012 року по 15.04.2032 року, або до моменту виконання сторонами усіх зобов'язань, передбачених цим договором (п.5.4., п.8.9. договору). У додатку №1 до договору про надання послуг передбачено графік та розмір платежів учасника програми "Авто-Житло", а у додатку №2 - умови діяльності цієї програми. На виконання умов договору позивачем зазначено, що він сплатив 18134 грн. Однак з відповідних квитанцій, наявних в матеріалах справи, вбачається, що позивачем сплачено лише 17614,92 грн. Виконання відповідачем послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів в групах полягає в тому, що після сплати клієнтом коштів, передбачених договором, ТОВ "Авто Житло План" формує групу клієнтів, за рахунок чистих платежів яких здійснюється придбання товару. Клієнт одержує товар відповідно до порядку проведення розподільчого акта (ст.5 умовами діяльності програми "Авто-Житло"), і таке визнання права здійснює ТОВ "Авто Житло План" на власний розсуд, право на купівлю мають не всі учасники системи, а тільки ті, які сплатили найбільшу кількість чистих платежів. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.203 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1, ч.2, ч.3, ч.5 та ч.6 ст.203 цього Кодексу. За положеннями ч.1, п.7 ч.3, ч.6 ст.19 Закону України "Про захист прав споживачів" нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Забороняються як такі, що вводять в оману: утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Частиною 2 ст. 215 ЦК України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Таким чином, указаний Закон установив недійсність правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми. Такий правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом (є нікчемним). Оскільки позивач сплачував кошти не за сам товар, а за можливість одержання права на купівлю товару, ТОВ "Авто Житло План" без залучення власних коштів формувало групи клієнтів, за рахунок коштів яких здійснювалась передача права на купівлю товару одному з учасників групи, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи, залучених до умов діяльності програму "Авто-Житло", суд приходить до висновку про те, що діяльність ТОВ "Авто Житло План" з реалізації програми "Авто-Житло" є такою, що вводить споживача в оману. За приписами ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимога позивача про недійсність договору про надання послуг від 15.05.2012 року № 045151, укладеного між ТОВ "Авто Житло План" та [PERSON], не підлягає задоволенню, оскільки договір є нікчемним, внаслідок того, що його недійсність передбачена законом. Отже, суд вважає за необхідне застосувати наслідки недійсності нікчемного договору про надання послуг та стягнути з відповідача на користь позивача сплачені ним платежі у сумі 17614,92 грн., які підтверджені відповідними квитанціями. Вирішуючи вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди, суд виходить із наступного: положення п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає право споживача на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Позивачу причинена моральна шкода, оскільки він пережив хвилювання, глибоке обурення і відчуття несправедливості від збагнення того, що його використали обманним шляхом, тому виходячи з принципів розумності і справедливості, суд визначив розмір моральної шкоди в 1000 грн. Витрати позивача на правову допомогу складають 900 грн., що підтверджується квитанцією від 26.12.2014 року, і відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на його користь. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.ст.15, 16, 203, 215, 216, 638, 653, 901, 903, 907 Цивільного кодексу України, ст.ст.18,19, 20 Закону України "Про захист прав споживачів ",

Outcome: partial