Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Київського районного суду м.Одеси з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на: 1/2 земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] ( [ADDRESS] , площею 0,1 га; 1/2 земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] ( [ADDRESS] , площею 0,1 га; 1/2 земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] ( [ADDRESS] , площею 0,08 га; 1/2 земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] ( [ADDRESS] , площею 0,12 га; 1/2 земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] ( [ADDRESS] , площею 0,1 га; -1/2 земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] ( [ADDRESS] , площею 0,08 га; - 1/2 земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] ( [ADDRESS] ), площею 0,06 га. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] , спадкоємцями першої черги якої є її діти - сторони по справі позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 01.07.2005 року Третьою одеською державною нотаріальною конторою спадкову справу №954/2005 до майна померлої [INFO] [PERSON] . 30.09.2005 року до Третьої одеської державної нотаріальної контори звернувся Позивач [PERSON] з заявою про прийняття спадщини. 01.07.2005 року до Третьої одеської державної нотаріальної контори звернувся відповідач [PERSON] з заявою про прийняття спадщини. Отже, Позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину, однак державним нотаріусом Савицькою О.Ю. 06 жовтня 2020 року було видано сім постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право власності на вищевказані земельні ділянки у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельні ділянки та кадастрові номери. На теперішній час позивач Позивач не може оформити своє право на спадкове майно після смерті матері [PERSON] , тому змушений звернутись до суду з відповідним позовом. Стосовно спадкового майна. Відповідно до Договору дарування земельної ділянки від 12.04.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Панченко О.О., [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дар належну [PERSON] на праві приватної власності земельну ділянку, площею 0,100 га, розміщену на землях, що знаходяться у віданні Таїровської с/Ради Овідіопольського району Одеської області, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), склад угідь: під будівлями - 0,100 га, що знаходиться в ЖБТ « Сузір`я», [ADDRESS] , належну дарувателю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю №ТІ-664 від 17.04.1998 року, виданого згідно рішення виконкому Таїровської с/Ради від 16.10.1997 року за №144. На підставі вказаного договору дарування [PERSON] 18.04.2002 року отримала Державний акт на право приватної власності на землю, зареєстрований за ТІ №1761-18. Земельна ділянка розташована на території [ADDRESS] . Цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Відповідно до Договору дарування земельної ділянки від 12.04.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Панченко О.О., [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дар належну [PERSON] на праві приватної власності земельну ділянку, площею 0,100 га, розміщену на землях, що знаходяться у віданні Таїровської с/Ради Овідіопольського району Одеської області, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), склад угідь: під будівлями - 0,100 га, що знаходиться в ЖБТ «Сузір`я», [ADDRESS] , належну дарувателю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю №ТІ-665 від 17.04.1998 року, виданого згідно рішення виконкому Таїровської с/Ради від 16.10.1997 року за №144. На підставі вказаного договору дарування [PERSON] 18.04.2002 року отримала Державний акт на право приватної власності на землю, зареєстрований за ТІ №1760-18. Земельна ділянка розташована на території [ADDRESS] . Цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Відповідно до Договору дарування земельної ділянки від 12.04.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольсьуого районного нотаріального округу Одеської області Панченко О.О., [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла в дар належну [PERSON] на праві приватної власності земельну ділянку, площею 0,080 га, розміщену на землях, що знаходяться у віданні Таїровської с/Ради Овідіопольського району Одеської області, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), склад угідь: під будівлями - 0,080 га, що знаходиться в ЖБТ «Сузір`я», [ADDRESS] , належну дарувателю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю №ТЇ-668 від 17.04.1998 року, виданого згідно рішення виконкому Таїровської с/Ради від 16.10.1997 року за №144. На підставі вказаного договору дарування [PERSON] 18.04.2002 року отримала Державний акт на право приватної власності на землю, зареєстрований заТІ №1756-18. Земельна ділянка розташована на території [ADDRESS] . Цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Відповідно до Договору дарування земельної ділянки від 12.04.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольсьуого районного нотаріального округу Одеської області Панченко О.О., [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дар належну [PERSON] на праві приватної власності земельну ділянку, площею 0,080 га, розміщену на землях, що знаходяться у віданні Таїровської с/Ради ОвідіопольськогО району Одеської області, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), склад угідь: під будівлями - 0,080 га, що знаходиться в ЖБТ «Сузір`я», [ADDRESS] , належну дарувателю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю №ТЇ-666 від 17.04.1998 року, виданого згідно рішення виконкому Таїровської с/Ради від 16.10.1997 року за №144. На підставі вказаного договору дарування [PERSON] 18.04.2002 року отримала Державний акт на право приватної власності на землю, зареєстрований за ТІ №1759-18. Земельна ділянка розташована на території [ADDRESS] . Цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Відповідно до Договору дарування земельної ділянки від 12.04.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Панченко О.О., [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дар належну [PERSON] на праві приватної власності земельну ділянку, площею 0,012 га, розміщену на землях, що знаходяться у віданні Таїровської с/Ради Овідіопольського району Одеської області, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), склад угідь: під будівлями - 0,012 га, що знаходиться в ЖБТ «Сузір`я», [ADDRESS] , належну дарувателю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю №ТІ-667 від 17.04.1998 року, виданого згідно рішення виконкому Таїровської с/Ради від 16.10.1997 року за №144.На підставі вказаного договору дарування [PERSON] 18.04.2002 року отримала Державний акт на право приватної власності на землю, зареєстрований за ТІ №1758-18. Земельна ділянка розташована на території [ADDRESS] . Цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Відповідно до Договору дарування земельної ділянки від 12.04.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольсьуого районного нотаріального округу Одеської області Панченко О.О., [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла в дар належну [PERSON] на праві приватної власності земельну ділянку, площею 0,100 га, розміщену на землях, що знаходяться у віданні Таїровської с/Ради Овідіопольського району Одеської області, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), склад угідь: під будівлями - 0,100 га, що знаходиться в [ADDRESS] Таїровської с/Ради Овідіопольського району Одеської області, належну дарувальнику на підставі Державного акту на право приватної власності на землю №ТЇ-723 від 27.05.1998 року, виданого згідно рішення виконкому Таїровської с/Ради від 31.07.1997 року за №52. На підставі вказаного договору дарування [PERSON] 18.04.2002 року отримала Державний акт на право приватної власності на землю, зареєстрований за ТІ №1754-18. Земельна ділянка розташована на території [ADDRESS] . Цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Крім того, на підставі рішення Таїровської селищної Ради народних депутатів від 28.12.2001 року №34/20 - XXIII, [PERSON] було передано у власність земельна ділянка площею 0,06 га в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території [ADDRESS] . Землю передано для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що вбачається з Державного акту на право приватної власності на землю, серії І-ОД №081208, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ТІ №1700-18, від 21.03.2002 року. Відповідно до Постанови Верховної Ради "Про зміну меж міста Одеси, Одеської області", від 07.02.2002 року №3064/111, рішень Одеської міської ради від 26.07.2002 року №197-ХХІV "Про адміністративно-територіальний поділ м. Одеси", від 20.01.2003 року №960- XXIV, вищевказані земельні ділянки відноситься до м. Одеси. Згідно з рішенням Одеської міської ради №3609-УІ від 18.06.2013 року Про внесення змін та доповнень до додатка до рішення Одеської міської ради від 09.11.2005 року №4858-VI "Про найменування вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, мостів та інших споруд, розташованих на території міста Одеси" колишній адресі " [ADDRESS] було присвоєно назву [ADDRESS] (рос. мова). В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, в якій вимоги підтримав. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову. Третя особа [PERSON] висловилася щодо необхідності урахування того, що на земельних ділянках, які є предметом позову, розташовані два об`єкти нерухомого майна, які належать їй на праві власності; також потрібно дотримуватися принципів прав неповнолітніх дітей [PERSON] , 2005 р.н., та [PERSON] , 2008 р.н., які проживають в будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] . Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [INFO] померла [PERSON] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті. Частиною 1 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У відповідності до вимог ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з ч. 1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якою встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами загального провадження. Так, згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24/753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, у випадках, коли спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було отримано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Згідно з ст. 1268 ч. 5 незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства. Трактування положень ст. 120 ЗК України, ст. 125 ЗК України у редакції, що була чинною, починаючи з 1 січня 2002 року, приводить до висновку, що у набувача нерухомого об`єкту право власності на відповідну земельну ділянку виникає одночасно із виникненням права власності на такий об`єкт, розміщений на цій ділянці. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на розміщену на ній нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Тобто за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особи, які набули права власності на будівлю чи споруду, стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 11 лютого 2015 року у справі № 6-2цс15, від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-2225цс16, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-253цс16 та інших. Стаття 120 ЗК України (у чинній редакції), стаття 377 ЦК України (у чинній редакції) також передбачають припинення права власності чи користування земельною ділянкою та перехід такого права до особи, що набуває право власності на нерухоме майно. Щодо застосування приписів вказаних статей у відповідних редакціях Велика Палата Верховного Суду в цивільній справі № 689/26/17 від 16 червня 2020 року зазначила, що особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття (постанови від 4 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16 (пункт 8.17), від 5 грудня 2018 року у справі № 713/1817/16-ц (пункт 61), від 18 грудня 2019 року у справі № 263/6022/16-ц (пункт 42). Відповідно до приписів ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищезазначене, у задоволенні вимог щодо визнання права власності на Ѕ земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та визнання права власності на Ѕ земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] , слід відмовити.

Outcome: partial