Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що 07 червня 2013 року між нею та відповідачкою [PERSON] укладено договір довічного утримання, згідно п.1 якого вона передала останній у власність жилий будинок з належними до нього надвірними спорудами жилою площею 49,0 кв.м. загальною площею 139,9 кв.м., який знаходиться по [ADDRESS], а [PERSON] зобов'язалась довічно забезпечувати її повним матеріальним утриманням, харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою із зберіганням її права безоплатного довічного користування та проживання у відчужуваному жилому будинку. Вартість матеріального забезпечення сторонами визначена в розмірі 400 грн. на місяць. Оскільки відповідач після укладення вказаного договору не збиралася виконувати і не виконувала покладені на неї договором обов'язки, без її дозволу переселилася в спірний будинок з сім'єю у складі 6-ти чоловік, створивши цим нестерпні умови для її проживання, просить розірвати вищевказаний договір з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 755 ЦК України. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги, підтвердила обставини на які посилається в позовній заяві та пояснила, що погодилась на ініціативу відповідача укласти з нею договір довічного утримання на її обіцянки про догляд. Однак після укладення договору відповідач догляду за нею не здійснює, забезпечення не надає, тому самостійно за власні кошти купує продукти харчування, готує собі їжу, оплачувала порубку дров, прибирає у своїй кімнаті. Коли не було хліба, давала відповідачці гроші на придбання хліба, води. Продукти також купує її дочка. Для прожиття має доходи - 1200 грн. пенсії, потреб у одязі не має. Крім того, відповідач не дозволяє, щоб її провідували гості, двічі застосовувала до неї насилля, била, кидала об землю. Відповідач поселила у будинок своїх малолітніх дітей, співмешканця, які не дають їй спокою, перешкоджають відпочивати, а її чотирирічна дитина погрожувала зарізати її ножем. Відповідач не працює, тому не має коштів на її забезпечення. Відповідач позов не визнала, пояснила, що позивач є її бабою по материнській лінії. До укладення договору довічного утримання доглядала за позивачкою як соціальний працівник. Умови договору довічного утримання виконує належним чином, купує позивачці продукти харчування, пере білизну, прибирає у будинку. З січня до жовтня 2014 року працювала у відділенні "Укрпошти" і отримувала заробітну плату 1500-1700 грн. в місяць, з жовтня 2014 року не працює. Заперечує, що застосовувала до позивача насилля, купівлю позивачем продуктів харчування за власні кошти. Позивачу не дозволяла самостійно ходити на ринок. З середини січня 2015 року позивач проживає у своєї дочки. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, вирішуючи спір в межах заявлених вимог, суд знаходить позов підлягаючим до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 755 ч.1 п.1 ЦК України договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Судом встановлено, що 07 червня 2013 року укладено та посвідчено приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу договір довічного утримання (далі Договір) між [PERSON] (Відчужувачем) з однієї сторони та [PERSON] (Набувачем) з другої сторони, згідно п. 1 якого [PERSON] передає у власність [PERSON] належний їй на праві приватної власності жилий будинок з належними до нього надвірними спорудами, жилою площею 49,0 кв.м. та загальною площею 139 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS], взамін чого [PERSON] зобов'язується надавати [PERSON] довічне матеріальне забезпечення. Пунктами 5, 6 Договору передбачено, що обов'язок Набувача по наданню Відчужувачеві довічного забезпечення визначається у вигляді: повного матеріального утримання, забезпечення харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою і зберігання її права безоплатного довічного користування та проживання у відчужуваному будинку. Вартість матеріального забезпечення визначена в розмірі 400 грн. на місяць. Відповідач взяті на себе зобов'язання за спірними договором не виконує, що підтверджується поясненнями позивача, допитаних судом свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Так, свідок [PERSON] пояснила, що в листопаді 2014 року особисто бачила як відповідач на зупинці біля магазину "Кум" била та штовхала у плечі позивача, від чого остання падала на землю. Відповідач піднімала її, хватала за комір та пхала додому, кричала на позивача. На прохання позивача, за її кошти вона купувала бабі воду, хліб, співмешканець відповідача вигонив її з будинку, коли вона провідувала позивача. Крім того, їй відомо, що продукти харчування позивачу також приносить дочка останньої. Свідок [PERSON] - правнука позивача, пояснила, що неодноразово бачила останню на базарі, де та просила їсти, казала, що її не годують, після чого позивача на таксі вона привозила додому. Крім того, позивач скаржилась, що діти відповідача заважають їй відпочивати, відповідач забирає її пенсію. Відповідач має власний будинок, але в ньому не проживає, оскільки той потребує ремонту. Свідок ствердила суду, що позивач просила сусідку по імені [PERSON] ходити на базар. Свідок [PERSON] пояснила суду, що особисто бачила, як позивача доглядає дочка [PERSON], купує їй продукти. Позивач скаржилась їй, що відповідач її ображає, обзиває, діти відповідача не дають їй відпочивати, від сусідів відомо, що відповідач била позивача. Свідок [PERSON] - внука позивач та сестра відповідача, пояснила, що батьки подарували відповідачу будинок, однак остання в ньому не проживає, а перейшла жити до баби, де живе на "всьому готовому" і "сидить у баби на шиї". Відповідач бабу не доглядає, в результаті чого та ходить по базарі і просить їсти. Відповідач не працює. Свідок [PERSON] пояснила, що позивач скаржилась їй, що відповідач її не доглядає, в результаті чого вона сама ходить на базар, де за свої кошти купує продукти, діти відповідача заважають їй відпочивати. З 17 січня 2015 року позивач перейшла жити до дочки, оскільки боїться за своє життя із-за погроз від дітей відповідача. Свідок з боку відповідача [PERSON] пояснила, що позивач сама неодноразово приходила до неї у ларьок і купувала продукти харчування. Весною 2014 року позивач стояла на зупинці, щоб їхати на базар, в зв'язку з чим вона повідомила відповідача, а остання прийшла і забрала бабу додому. Свідок з боку відповідача [PERSON] пояснив, що на прохання позивача приходив до неї ремонтувати телевізор, у її кімнаті було чисто, під час розмови вона не скаржилася на відповідачку, конфліктів між ними не чув. З довідки управління праці та соціального захисту населення виконкому Шепетівської міської ради №4003 від 29.12.2014 року слідує, що [PERSON]. з 29.04.2013 року по 22.01.2014 року перебувала на обліку та отримувала допомогу в зв'язку з доглядом за особою, яка досягла 80-річного віку. Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз наведених доказів вказує на те, що позивачем доведено обставини, які підтверджують невиконання відповідачем зобов'язань за договором довічного утримання, в зв'язку з чим вимоги позивача підлягають до задоволення. Пояснення свідків з боку відповідача [PERSON], [PERSON] не спростовують доводів позивача та доказів з її боку на підтвердження заявлених вимог. В зв'язку з наведеним позов підлягає до задоволення, а понесені позивачем витрати по оплаті судового збору, стягненню з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved