Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із відповідним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що він звернувся до відповідача із заявою на приватизацію житлового приміщення у гуртожитку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Сагайдачного, 1-а/22. Але йому відмовили в реалізації права на приватизацію, оскільки він не надав доказів про передачу зазначеного будинку територіальній громаді міста. Така ж відповідь отримана позивачем і від управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради, де зазначено, що не має законних підстав для підготовки проекту рішення стосовно передачі у власність мешканців кімнат гуртожитку по вул. Сагайдачного № 1-а. Вважав, що така відмова є порушенням його права на приватизацію державного житлового фонду. Факт невикористання ним права на приватизацію підтверджується довідкою з місця проживання, ордером про надання житла.Просила визнати за нею право на приватизацію житлового приміщення в гуртожитку та визнати правовласності на квартиру за адресою : [ADDRESS]. В судове засідання позивачка не з?явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила визнати за нею право на приватизацію житла та визнати право власності на квартиру за адресою : [ADDRESS]. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, причини неявки сду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Третя особа - КВЖРЕП Індустріального району Дніпропетровської міської ради, у судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Третя особа - Дніпропетровська міська рада, в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Згідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб , поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що з 2010року позивачкаі була зареєстрована у гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. Зазначене житло була отримано позивачкою згідно до ордеру на житлову площу у гуртожитку № 11/10 від 14.10.2010року, виданого ВАТ Третій експедиційний загін підводних і гідротехнічних робіт згідно до протоколу №3 від 01.10.2010року, на сімю складом одна особа. Відповідно до Технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] від 28.05. 2014року, виконаного ТОВ РІЕЛНЕСТ , житлова площа квартири складає 12,5кв.м, загальна площа 40,4кв.м, до складу якої входить : житлова кімната площею 12,5кв.м., кухня площею 16,0кв.м, коридор площею 3,8кв.м, комори, площею 3,6кв.м., санвузол площею 4,5кв.м. Позивачка зверталася до відповідача з приводу приватизації житлового приміщення в гуртожитку. Її звернення було розглянуто та надано відповідь, про неможливість приватизувати житло у звязку з тим, що не надано доказів про передачу зазначеного будинку територіальній громаді міста, тому рекомендовано звернутись до Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради з питанням щодо передачі будинку територіальній громаді міста, а також звернутись до суду відповідно до п. 11 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду". Як вбачається з відповіді Управління житлового господарства Дніпропетровської міської радиза № 3/14-3078 від 29.07.2014року будинок № 1-а по вул. Сагайдачного у м. Дніпропетровську знаходиться на балансі КВЖРЕП Індустріального району Дніпропетровської міської ради, але право власності на зазначений будинок за територіальною громадою міста не зареєстровано. Судом встановлено, що згідно до рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 1429 від 09.06.2009року гуртожиток № 1-а по вул. Сагайдачного у м. Дніпропетровську переданий у комунальну власність територіальної громади міста на баланс Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Індустріального району. У п. 1.1 рішення зазначено, що частина наймачів даного будинку, зокрема квартиронаймачі квартир № 1а, 1, 2 та інші, приватизували свої кімнати у гуртожитку у різні роки, отримали свідоцтва про право власності на житло. Стаття 4 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" визначає, що громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до закону. Приватизація житлових приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Відповідно до вимог ст.1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом. Відповідно до вимог ст. 2 Закону до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Відповідно до ст.3 Закону, приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир з розрахунку санітарної норми 21 кв.м загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 кв.м на сім'ю. Стаття 8 Закону регламентує, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача житлових приміщень у гуртожитках у власність мешканців гуртожитків здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ч. 11 ст.8 Закону визначено, що спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. У відповідності до вказаних положень Закону №2482 громадяни вправі приватизувати займані ними житлові приміщення, в тому числі житлові приміщення у гуртожитках, в будинках державного житлового фонду.До будинків державного житлового фонду належить також житловий фонд місцевих Рад. Приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам, зокрема житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю. Приватизація здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації.Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.Вказані вище положення Закону №500 встановлюють право громадян, які не мають власного житла, більше п'яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них можуть реалізувати конституційне право на житло, зокрема шляхом приватизації житла у гуртожитку (у випадках, передбачених цим Законом). Житлова кімната у гуртожитку - окреме житлове приміщення у гуртожитку, призначене та придатне для постійного проживання у ньому; житлові приміщення у гуртожитку - приміщення гуртожитку (житлові кімнати, житлові блоки (секції), призначені та придатні для постійного проживання у них. Громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до закону. Приватизація житлових приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Позивачка є громадянином України, більше пяти років проживає у зазначеній вище квартирі в гуртожитку, іншого житла у власності або постійному користуванні не має. В судовому засіданні не здобуто даних про те, що позивачка використала право на безоплатну приватизацію раніше займаного ним житла. Позивачка вселилася в спірну кімнату у 2010 році на підставі ордера №11/10 від 14.10.2010року, виданого ВАТ Третій експедиційний загін підводних і гідротехнічних робіт згідно до протоколу №1 від 01.10.2010року. З цього часу з позивачем і КВЖРЕП Індустріального району Дніпропетровської міської ради укладено договір найму житлового приміщення, згідно з яким позивач є наймачем житлового приміщення загальною площею 40.4м за адресою : м. Дніпропетровськ, вул. Сагайдачного, 1-а/22. Як передбачено пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»N 20 від 22.12.1995 року судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про передачу в приватну власність майна, яке за законом підлягає відчуженню громадянину (зокрема: відповідно до ст.1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" підлягають передачі сім'ям наймачів квартири (будинки) та належні до них господарські споруди і приміщення). Судами розглядаються й інші позови, пов»язані з охороною права приватної власності.Відповідні положення щодо захисту права приватної власності поширюються також і на особу, яка хоча не є власником, але володіє майном з підстав, передбачених законом чи договором.Згідно із ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Таким чином, суд вважає, що право позивача на приватизацію кімнати в гуртожитку було протиправно порушене рішенням відповідача про відмову в реалізації права позивача на безоплатну приватизацію житла. За таких обставин, з метою відновлення порушеного відповідачем права позивача приватизувати займану ним кімнату в гуртожитку і забезпечення визначених ст. 47 Конституції України та Законами України «Про приватизацію державного житлового фонду» та «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»гарантій реалізації права позивача на приватизацію житлового приміщення в гуртожитку, що є комунальною власністю та зареєстрованого в установленому порядку для проживання сімей, слід визнати: право позивача на передачу у приватну власність шляхом безоплатної приватизації квартири в гуртожитку та визнати на неї право власності. На підставі наведеного,

Outcome: approved