Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Мар'їнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить: - розірвати договір оренди землі від 12 квітня 2007 року № 682, укладений між ним та акціонерним товариством "Агроресурс"; - зобов"язати акціонерне товариство "Агроресурс" повернути земельну ділянку площею 3,0900 гектарів, розташовану на території Максимільянівської сільської ради Мар"їнського району Донецької області; - стягнути з акціонерного товариства "Агроресурс" моральну шкоду в розмірі 5000,00 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 12 квітня 2007 року між [PERSON] та закритим акціонерним товариством "Агроресурс" укладено договір оренди землі № 682, на підставі якого позивачем передано відповідачу в платне користування земельну ділянку площею 3,0900 гектарів строком на 10 років. 3 вересня 2012 року [PERSON] висунув претензії акціонерному товариству "Агроресурс" з питань незадоволення розміром орендної плати та наміру, в зв'язку з цим, розірвати договір оренди землі № 682 від 12 квітня 2007 року. Урегулювання виниклого конфлікту мирним шляхом місця не мало, тому [PERSON] за посиланням на норми ст.ст. 1, 15, 31 Закону України "Про оренду землі", ст. 638 ЦК України, ст. 180 ГК України, ст.ст. 111, 141, 152, 158 ЗК України, - просить в судовому порядку розірвати договір оренди землі. Крім того, позивачем порушено питання відшкодування моральної шкоди, оціненої в 5000,00 гривень, оскільки в зв'язку з відмовою відповідача щодо розірвання договору оренди землі зазнав фізичне та емоційне навантаження, змушений був постійно відриватися від роботи та особисто звертатися до відповідача. Представники позивача [PERSON] [PERSON] (діюча на підставі довіреності від 13 листопада 2013 року), адвокат [PERSON] (діюча на підставі договору про надання правової допомоги) у судовому засіданні підтримали вимоги свого довірителя, надали пояснення аналогічні письмово викладеним в позовній заяві. Представник приватного акціонерного товариства "Агроресурс" Васильчук Г.В. (діюча на підставі довіреності) у судовому засіданні проти позовних вимог [PERSON], надала наступні пояснення. Так, порушень умов договору оренди землі № 683 від 12 квітня 2007 року АТ "Агроресур" допущено не було. На спростування посилань в позовній заяві, представник відповідача надала інформацію про виплату орендної плати, з якої вбачається, що орендодавець [PERSON] одержує дохід від зданої в оренду землі та інформацію про підсумки збору врожаю за 2010-2013 роки, з якої вбачається, що відповідач провів посів зернових культур, технічних культур, тобто, використовував орендовану землю за призначенням. Від третіх осіб товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-вишукувального підприємства "Східземлеустрій" та Управління Держземагенства у Мар'їнському районі Донецької області на адресу суду надійшли клопотання про розгляд справи в відсутність їх представників. Представник третьої особи Мар'їнської районної державної адміністрації Донецької області Гарькавенко Л.В. (діюча на підставі довіреності) у судовому засіданні залишила вирішення позовних вимог на розсуд суду, при цьому зазначила, що до управління агропромислового розвитку районної державної адміністрації не подавалось відомостей щодо занедбаності орендованих приватним акціонерним товариством "Агроресурс" земельних ділянок та порушень відповідачем вимог природоохоронного законодавства при використанні земельних ресурсів. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] належить відмовити з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено такі факти та відповідні правовідносини. [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,090 гектарів, розташованої на території Максимільянівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (право власності підтверджено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ДН № 186340). Приватне акціонерне товариство "Агроресурс" є юридичною особою, одним з напрямів діяльності якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Для вирощування сільськогосподарської продукції акціонерним товариством "Агроресурс" орендуються землі на території Максимільянівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області. 12 квітня 2007 року між відкритим акціонерним товариством "Агроресурс", яке на виконання вимог Закону України "Про акціонерні товариства" офіційно перейменовано на публічне акціонерне товариство "Агроресурс", та [PERSON] укладено договір № 682, за яким позивачем передано в строкове платне користування вищевказану земельну ділянку сільськогосподарського призначення, договір зареєстровано в передбаченому законом порядку. Під час укладання договору сторонами погоджено всі його істотні умови відповідно до вимог ст. 15 Закону України "Про оренду землі". 3 вересня 2012 року позивачем [PERSON] адресовано приватному акціонерному товариству "Агроресурс" заяву про розірвання договору оренди землі № 682 від 12 квітня 2007 року в зв'язку з незадоволенням розміром орендної плати. Ці ж підстави, та посилання на використання відповідачем орендованої земельної ділянки з порушенням екологічних вимог, визначені [PERSON] як обґрунтованість позовних вимог. Крім того, в судовому засіданні представник позивача [PERSON] визначила підставою позову про розірвання договору оренди землі, як недосягнення сторонами умов щодо строку дії угоди, при цьому послалась, що попередньо укладений 20 лютого 2002 року [PERSON] та АТ "Агроресурс" договір оренди землі діяв протягом п'яти років, а тому оспорюваний договір, за позицією адвоката, мав закінчити свою дію також за спливом п'ятирічного терміну, тобто - в грудні 2013 року. Судом перевірено дані посилання як підстави для розірвання договору оренди землі № 682 від 12 квітня 2007 року. Відносини пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним Кодексам України, Цивільним Кодексом України, Законом України "Про оренду землі", законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ст.2 Закону України "Про оренду землі"). Згідно ст. 90 ЗК України власники земельних ділянок мають право передавати земельну ділянку в оренду. Згідно зі ст.ст. 12,14,19 цього Закону договір оренди землі - це угода сторін про взаємні зобов'язання, відповідно до яких орендодавець за плату (розмір якої, форми платежу, термін та порядок внесення і перегляду, індексації, передбачаються умовами договору, які не можуть суперечити законам України) передає орендареві у володіння і користування земельну ділянку для господарського використання на обумовлений договором строк. Після досягнення сторонами домовленості з питань орендної плати та інших істотних умов , передбачених ч.2 ст.14 Закону України "Про оренду землі", підписання договору оренди та його реєстрації він набуває чинності та може бути змінений лише за взаємною згодою сторін, у тому числі і в частині розміру орендної плати (ст.ст.16,21,25 Закону України "Про оренду землі"). В судовому засіданні встановлено, що сторони добровільно уклали договір оренди землі № 682 від 12 квітня 2007 року з наданням акціонерному товариству "Агроресурс" права користування земельною ділянкою площею 3,0900 гектарів (кадастровий номер 1423385000:03:000:0779) зі сплатою орендною плати власнику землі [PERSON] орендної плати у розмірі 1,80 % від вартості земельної ділянки і проіндексованої на відповідний коефіцієнт індексації (п. 1, 2, 9 договору), при цьому орендна плата у натуральній формі вноситься з 1 січня по 31 грудня звітного року, в грошовій формі - з 1 вересня по 31 грудня звітного року. Представником приватного акціонерного товариства "Агроресурс" у судовому засіданні пояснено, що строків виплати позивачу орендної плати з урахуванням індексації (зокрема в 2012 році застосовано коефіцієнт 1,756) дотримано. Такі пояснення ніким не спростовано, та підтверджено відомостями про виплату грошей, долучених до матеріалів справи (14 серпня 2012 року позивачем отримано орендну плату в розмірі 848 гривень, 27 грудня 2013 року - 898,00 гривень). Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У судовому засіданні встановлено, що спірні відносини між сторонами виникли, зокрема, з причини не задоволення позивачем розміром нараховуваної та виплачуваної орендної плати, при цьому доказів (фактів) затримки, несплати або заниження розміру кошті, що виплачуються орендарем орендодавцю за користування земельною ділянкою - не надано. Суд вказує, що бажання позивача на збільшення орендної плати, що за його позицією буде відповідати вимогам справедливості, добросовісності та розумності, - не є підставою для розірвання договору оренди землі № 682 від 12 квітня 2007 року. Так, підстави для розірвання укладеного договору, правові наслідки розірвання передбачені ст.ст. 651-654 ЦК України та ст.ст. 31, 32 Закону України „Про оренду землі". Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що розраховувала при укладенні договору. Згідно з ч. ч. 3,4 ст. 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЗУ "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах визначених ЗК України та іншими законами України. Жодних таких обставин під час розгляду справи - судом не встановлено. Доводи позивача щодо його бажання самостійно обробляти належну йому земельну ділянку, щодо відмови приватного акціонерного товариства "Агроресурс" збільшити розмір орендної плати, з урахуванням того, що умови договору № 682 від 12 квітня 2007 року не зобов'язують відповідача до таких дій, - не є підставами для дострокового розірвання договору. Посилання [PERSON] про порушення приватним акціонерним товариством "Агроресурс" при використанні земельної ділянки вимог Закону України "Про охорону земель", а саме способами, які суперечать екологічним вимогам не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Так, позивач зазначив, що відповідач приватне акціонерне товариство «Агроресурс» з 2007 року засіває спірну земельну ділянку тими самими культурами, а саме пшеницею та соняшником, не змінюючи ділянки для вирощування культур. Відповідно до ст.ст. 24, 25 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря дотримання режиму екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил своєчасного внесення орендної плати, а орендар зобов'язаний виконувати встановлені щодо об'єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі, дотримуватися режиму використання земель природно заповідного та іншого природоохоронного призначення. З 1 серпня 2010 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо збереження родючості ґрунтів", яким було внесено зміни до земельного кодексу України, згідно яких земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва використовуються відповідно до розроблених та затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, що забезпечують екологічно - економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь і передбачають заходи з охорони земель. Як пояснив представник відповідача, в даний час затверджено проект землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь на території Максимільянівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області, що підтверджено наданим висновком державної експертизи землевпорядної документації № 67-12 від 13 березня 2012 року. Крім того, судом встановлено, в період 2010 - 2013 рр. на орендованій земельній ділянці вирощувалися польові культури у ланці сівозміни озима пшениця - озимий ячмінь - кукурудза та зерно - соняшник, що підтверджено листом управління агропромислового розвитку районної державної адміністрації. Така послідовність культур відповідає вимогам Методичних рекомендацій щодо оптимального співвідношення сільськогосподарських культур у сівозмінах різних ґрунтово-кліматичних зон України, затверджених Наказом Міністерства аграрної політики України та Української академії аграрних наук від 18 липня 2008 року № 440/71. Структура ланки сівозміни за період 2010-2013 рр. не суперечить нормативам періодичності вирощування культур на одному і тому самому полі, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2010 року № 164. З урахуванням вказаного, суд прийшов до висновку про дотримання приватним акціонерним товариством "Агроресурс" як орендарем, екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів. Позивачем, в порушення ст. 60 ЦПК України, не надано жодних доказів, які б підтвердили, що відповідачем порушено істотні умови договору оренди земельної ділянки щодо раціонального та цільового її використання, а саме те, що було порушено правила сівозміну, що призвело до погіршення родючості землі. Зазначені твердження позивача є безпідставними, надуманими, ґрунтуються на самих припущеннях та не мають будь-якого правового підґрунтя. Крім того, суд звертає увагу, що позивачем подано заяву в порядку ст. 31 ЦПК України, якою доповнено підстави для розірвання договору оренди землі № 682 від 12 квітня 2007 року, як то - продовження (пролонгації) строку дії попередньо укладеного [PERSON] та приватним акціонерним товариством "Агроресурс" договору № 333 від 20 лютого 2002 року. Суд зазначає про безпідставність такої позиції позивача. Так, дійсно 20 лютого 2002 року між сторонами по справі було укладено договір оренди земельної частки (паю) № 333, строком на 5 років, та його дію закінчено - 20 лютого 2007 року. Зі змісту цього договору не вбачається, що сторонами визначено умови його пролонгації, а стаття 764 ЦК України, на яку посилається позивач, визначає правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору найму. Справжніми ж обставинами справи встановлено, що дію договору оренди земельної частки (паю) № 333 від 20 лютого 2002 року не продовжено на новий термін, більш того умови користування орендованою земельною ділянкою сторонами змінено (в тому числі й розмір орендної плати), про що й свідчить укладання 12 квітня 2007 року договору оренду землі № 682. В частині позовних вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди суд вказує наступне. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. У зв'язку з відмовою в задоволенні позову про розірвання договору оренди землі № 682 від 12 квітня 2007 року за не встановленням фактів порушення прав позивача, - підстав для задоволення позову про відшкодування моральної шкоди суд не вбачає. З урахуванням вказаного, законні підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] відсутні.

Outcome: dismissed