Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Іванівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області з позовом про визнання права власності на нерухоме майно. \~ \~ \~ \~В обґрунтування свого позову вказували, що Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» було передбачено принципи формування спільної власності та права членів щодо неї та встановлено спільну часткову власність на майно підприємства, можливість одержання частини майна при виході з КСП. \~ \~ \~ \~На території с. Іванівка Чаплинського району Херсонської області 06.03.1996 року радгосп ім.. Чапаєва було реорганізовано в КСП ім.. Чапаєва. До реорганізованого підприємства серед іншого майна ввійшов комплекс «Зернотік». На початку 1999 року АПГ «Нова Україна» було реорганізовано, шляхом поділу на АПГ «Нова Україна», СВК «Іванівський», СВК «Едельвейс». \~ \~ \~ \~26.02.1999 року у зв`язку з реорганізацією шляхом поділу АПГ «Нова Україна», було складено АКТ щодо розподілу майна АПГ «Нова Україна», згідно якого зернотік зі спорудами було розділено між ТОВ «Нова Україна» і СВК «Іванівський» у співвідношенні 50 на 50 за результатами оцінки на 1999 рік. За вказаним Актом до СВК «Іванівський» було передано 50% від комплексу «Зернотік», а саме: зерносховище, ЗАВ-40, вагова, огорожа току, площадки, ваги 2 шт., ваги 500 кг., зерносклад та критий тік (північна сторона). У свою чергу ТОВ «Нова Україна» було передано інші 50% від комплексу «Зернотік», а саме: зерносклад, зерносклад, ЗАВ-40, вагова, огорожа току, площадки, зерносклад, ваги 2 шт., ваги 500 кг., зерносклад та критий тік (південна сторона). З метою недопущення відчуження пайового майна в рахунок боргу підприємства, громадяни - колишні члени КСП ім. Чапаєва та власники майнових паїв масово почали звертатися до СВК «Іванівський» та ТОВ «Нова Україна» з вимогою виплатити їм кошти за користування пайовими частками, а також з вимогами забрати з користування СВК Іванівський та ТОВ «Нова Україна» майна, в рахунок майнових паїв громадян колишніх членів КСП ім. Чапаєва. На загальних зборах співвласників майнових паїв від 07 червня 1999 року було розглянуто звернення власників майнових паїв до загальних зборів власників майнових паїв про виділення їм в спільну власність майна, в тому числі частини комплексу «Зернотік», що перебувала в користуванні ТОВ «Нова Україна» ( ТОВ «Успіх») для подальшого спільного використання. В зв`язку з цим громадяни власники майнових паїв, вирішили створити Спілку ( об`єднання) громадян - співвласників. Згідно рішення загальних зборів громадян власників майнових паїв від 23 липня 1999 року було створено спілку громадян-власників сертифікатів на право на земельну частку (пай) та майнових паїв - Таврія», метою створення і діяльності якої було задоволення і захист законних спільних економічних інтересів, що випливають із надання в користування на умовах майнового найму ( оренди, лізингу чи інших умовах юридичним і фізичним особам майна, яке є спільною частковою власністю членів Спілки, землі яка належить на підставі сертифікатів на право на земельну частку ( пай) членам Спілки. До складу спільного майна членів Спілки включене майно ( майновий комплекс) колишнього КСП ім.. Чапаєва, яке отримали члени Спілки у спільну часткову власність. 30 серпня 1999 року за актом передачі ТОВ «Нова Україна» передала згідно рішення загальних зборів власників від 07 червня 1999 року зерносклад, вагову, зерносховище, зерносховище, благоустрій зернотоку ( асв. площ.) у спільну власність громадян власників земельних і майнових паїв, що об`єдналися в Спілку. За рішенням загальних зборів співвласників земельних та майнових паїв колишнього КСП ім. Чапаєва, що об`єдналися в Спілку від 17 серпня 2001 року про виділення майна в натурі, було розглянуто питання про намір продажу своїх майнових паїв [PERSON] та затверджено виділення майна в натурі з пайового фонду, що персоніфікується, наступним пайщикам, а саме: [PERSON] - огорожа зернотоку та зерносклад; [PERSON] - критий тік (південна сторона); [PERSON] - зерносховище; [PERSON] - вагова, зерносховище; [PERSON] - площадка зернотоку. 27 серпня 2001 року [PERSON] за договором купівлі продажу купив належні вищевказаним продавцям майнові паї колективного сільськогосподарського підприємства ім. Чапаєва та 30 серпня 2001 року Спілка «Таврія» за актом передачі та накладної від 30 серпня 2001 року №78 передала [PERSON] майно огорожа зернотоку та зерносклад, критий тік (південна сторона), зерносховище, вагова, зерносховище, площадка зернотоку. Таким чином з 30 серпня 2001 року [PERSON] відкрито користується частиною спірного зернотоку зі складськими приміщеннями і спорудами. У свою чергу [PERSON] та інші громадяни-співвласники діючи відповідно до Наказу Мінагрополітики України №62 від 14.03.2001 року «Про затвердження порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств» передали свої майнові паї до СВК «Іванівський». В 2002 році [PERSON] та інші громадяни-співвласники вийшли з СВК «Іванівський» по особистому бажанню згідно рішення загальних зборів від 30 квітня 2002 року, де було розглянуто питання, щодо виділення майна в натурі громадянам у спільну часткову власність. За Актом від 04 травня 2002 року та накладної №153 від 18 червня 2002 року від СВК «Іванівський» Лавриненку [PERSON] .В [PERSON] та іншим співвласникам було передано в рахунок майнового паю склад бурта, площадку зернотоку, огорожу зернотоку, ЗАВ-40 та ваги. Після виходу із СВК «Іванівський», [PERSON] та інші співвласники майна з метою захисту своєї власності та збереження комплексу в цілому, а саме майна переданого пайщикам в рахунок майнового паю (частини комплексу «Зернотік») став членом спілки громадян - власників земельних та майнових паїв «Таврія» та використовував на праві спільній частковій власності з іншими співвласниками майнових паїв цей комплекс. В період з 2002 по 2003 рік, [PERSON] купував належні іншим співвласникам майнові паї колективного сільськогосподарського підприємства ім. Чапаєва, зокрема у громадян [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яким згідно акту та накладних передано з СВК «Іванівський» в самостійне використання ( згідно загальних зборів від 30.04.2002 року) бурт критий та огорожу бурта, сторожку, навіс, ґанок, будівлю щитової, ворота. В 2003 році [PERSON] за власною заявою був виключений із членів спілки «Таврії» з одночасною передачею йому майна, яке за рішенням загальних зборів було закріплено для виділення майнових часток (паїв) колишніх членів КСП ім. Чапаєва, який бажав виділити свою частку із спільного майна, на сумарну вартість викуплених ним майнових паїв. На підставі рішення загальних зборів співвласників майнових паїв спілки «Таврія» від 09.09.2003 року було складено акт передачі майна в натурі ( майнового паю) [PERSON] та виписано накладну №58 від 12.09.2003 року про передачу майнового паю. Відповідно до Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних с/г підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого постановою КМУ від 28.02.2001 року №177, [PERSON] у 2003 році звернувся до Іванівської сільської ради Чаплинського району для отримання свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (на сумарну вартість) на підставі придбаних ним за договорами купівлі-продажу майнових паїв у колишніх членів КСП ім. Чапаєва. 04 вересня 2003 року Іванівська сільська рада Чаплинського району видала [PERSON] свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного с/г підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER] . Разом з тим, як вказує позивач, при видачі вказаного свідоцтва Іванівська сільська рада Чаплинського району не вірно зазначила, про те, що [PERSON] має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства Спілка «Таврії», замість КСП ім. Чапаєва. Тобто починаючи з 2003 року [PERSON] користується майном, що отримав в рахунок свого особистого майнового паю та на сумарну вартість куплених ним майнових паїв ( при їх виділенні), а саме склад бурта, площадку, огорожу, ЗАВ-40, сторожка, навіс, ґанок, будівля щитової, ворота. У зв`язку з тим, що в 2004 році були внесені зміни до Порядку «Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних с/господарських підприємств» від 14.03.2001 №62, та в п.15 якого передбачалося, що при виділені а в натурі конкретному власнику підприємство-правонаступник ( користувач) одночасно з підписанням акта приймання - передавання майна робило відмітку про виділення майна в натурі у Свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного с/г підприємства, що засвідчувалося підписом керівника підприємства та печаткою, [PERSON] звертався до голови спілки «Таврія» ( як до останнього користувача) з питанням зробити відмітку про виділення майна в натурі у свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного с/г підприємства, та посвідчити це підписом керівника та печаткою. Крім того, в 2002 році [PERSON] також вийшов з СВК «Іванівський» за власним бажанням та на підставі рішення загальних зборів від 30 квітня 2002 року було розглянуте питання, щодо виділення майна в натурі громадянам у спільну часткову власність. Відповідно до п 9. Вище зазначеного порядку за Актом від 26 липня 2002 року та накладних від 20 серпня 2002 року СВК «Іванівський» передало в рахунок майнового паю [PERSON] склад бурта, площадку бурта, огорожу бурта, ЗАВ-40 та вагову. Крім того, [PERSON] на протязі 2003 року скупив майнові паї у громадян-співвласників, зокрема: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яким згідно акту та накладних передано з СВК «Іванівський» в самостійне використання ( рішення загальних зборів від 30.04.2002 року) бурт критий та огорожу бурта. Тим самим, починаючи з 2003 року [PERSON] користується майном, що отримав в рахунок свого особистого майнового паю та на сумарну вартість куплених ним майнових паїв ( при їх виділенні), а саме зерносклад, площадка зернотоку, огорожа зернотоку, ЗАВ-40 та вагова, критий тік Для оформлення права власності на свої частини зернотоку [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за домовленістю вирішили розподілити ( упорядкувати) об`єкти нерухомості, виділивши: - [PERSON] будівлю зерноскладу, згідно технічного паспорту [ADDRESS] склад [ADDRESS] загальною площею 223,0 кв. м. - \~ \~ \~ \~ [PERSON] нежитлові будівлі та споруди згідно технічного паспорту [ADDRESS] Б- склад [ADDRESS] 1 загальною площею 199,5 кв. м.; В- склад загальною площею 39.9 кв. м.; Г- склад загальною площею 303,6 кв. м., а- навіс, ж- будівля щитової, №1- огорожа - 753,95, №2 ворота, №4- ваги, №5- естакада, №І- мощення, №ІІ - ЗАВ-40 за адресою [ADDRESS] -а - \~ \~ \~ \~ [PERSON] нежитлові будівлі та споруди за згідно технічного паспорту [ADDRESS] Д- склад №1 загальною площею 301,9 кв.м. склад №2 загальною площею 302,7 кв.м, 3-критий тік-навіс. №1- огорожа-753,95 м.,А- будівля вагової загальною площею 15,2 кв.м., №3 ваги, Е-будівля сторожки; е-ганок. Рішенням виконавчого комітету Іванівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області №41 від 25.07.2013 року було присвоєно поштові адреси часткам зернотоку які знаходяться в користуванні [PERSON] . [ADDRESS] , [PERSON] - Чапаєва 1-г, [PERSON] - Чапаєва 1-г, [PERSON] - 1-6. В 2015 році позивачі за згодою вирішили здійснити державну реєстрацію права власності на комплекс «Зернотік» на одного власника - [PERSON] , та в подальшому домовились укласти договір поділу та відчуження кожному співвласнику своєї частини нерухомого майна, оскільки свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, що є підставою для реєстрації права власності було видано тільки [PERSON] 24 липня 2015 року державним реєстратором Чаплинської реєстраційної служби зареєстровано право власності та видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно на нежитлові будівлі та споруди « [INFO] » за адресою [ADDRESS] за [PERSON] . Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2015 року позов [PERSON] до Державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чаплинського районного управління юстиції, третя особа [PERSON] про визнання протиправним та скасування рішення щодо реєстрації права власності на нежитлові будівлі та споруди задоволено та визнано протиправним та скасовано рішення від 24.07.2015 року щодо реєстрації права власності за [PERSON] . Скасовуючи рішення про державну реєстрацію права власності за [PERSON] , суд наголосив на те, що прийняте свідоцтво про право власності на майновий пай видано з помилкою, тобто зазначено спілка «Таврія», а не колективне сільськогосподарське підприємство ім. Чапаєва. Крім того зазначено обставина, що зернотік який знаходиться на території Іванівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області перебуває у користуванні декількох власників майнових паїв, у тому числі і [PERSON] підтверджується рішенням виконавчого комітету Іванівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області №41 від 25.07.2013 року «Про присвоєння поштової адреси зернотоку», що також відображено в рішенні апеляційного суду Херсонської області від 05.12.2013 року по справі №22-ц/791/3671/2013, яким [PERSON] відмовлено в задоволені позову про визнання права власності в порядку спадкування. Враховуючи, що реєстрація права власності за [PERSON] скасована, та право власності позивачів на комплекс «Зернотік» не визнається, останні звернулися до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно, внаслідок виділення майнового паю в натурі та укладення договору купівлі-продажу майнових паїв. Вказують, що у даному випадку вони отримали спірне нерухоме майно, внаслідок правочину виділення нового паю в натурі, що підтверджується актом приймання-передачі та виписок із протоколу про виділення майна в натурі, внаслідок укладення договору купівлі-продажу, що підтверджується розписками та укладеними в письмовій формі договорами купівлі майнових паїв. Посилаючись на ст.ст. 220 ч. 2, 328, 334, 392 ЦК України, та норми ЗУ «Про колективне сільськогосподарське підприємство» просили суд визнати за [PERSON] [INFO] право власності на будівлю зерноскладу за адресою [ADDRESS] , згідно технічного паспорту [ADDRESS] - склад №2 загальною площею 223,0 кв. м.; за [PERSON] право приватної власності на нежитлові будівлі та споруди згідно технічного паспорту [ADDRESS] - склад [ADDRESS] 1 загальною площею 199,5 кв.м.; В- склад загальною площею 39,9 кв.м.; Г- склад загальною площею 303,6 кв.м., а- навіс, е-ганок, ж- будівля щитової, №1- огорожа - 753,95, №2 ворота, №4- ваги, №5- естакада, №І- змощення, №ІІ- ЗАВ-40 за адресою [ADDRESS] ; за [PERSON] право приватної власності на нежитлові будівлі та споруди за адресою [ADDRESS] згідно технічного паспорту [ADDRESS] Д- склад №1 загальною площею 301,9 кв.м. склад №2, загальною площею 302,7 кв.м, З-критий тік-навіс. №1- огорожа-753,95 м., А- будівлю вагової загальної площі 15,2 кв.м., №3 ваги, Е-будівля сторожки; е-ганок. \~ \~ \~ \~Залучений до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] у своїх запереченнях на позов просив суд відмовити у задоволенні позову [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Іванівської сільської ради, про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування своїх заперечень вказував, порядок розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств був врегульований наказом Міністерства аграрної політики від 14 березня 2001 року N62 "Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств", який втратив чинність 24 травня 2013 року. Вказаним Порядком передбачалося, що виділення майнових паїв в індивідуальну власність проводилося підприємством - користувачем майна, виділеного на ці цілі. При виділенні майна в натурі конкретному власнику підприємство-правонаступник (користувач) одночасно із підписанням акта приймання-передавання майна робило відмітку про виділення майна в натурі у свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, що засвідчується підписом керівника підприємства та печаткою. У свою чергу в наданих документах, а саме свідоцтві про право власності на майновий пай, виданого на ім`я [PERSON] незрозуміло, майно якого колективного сільськогосподарського підприємства було розпайовано. Діючим на той час законодавством не передбачалось розпаювання майна громадських організацій. Жодного доказу на підтвердження того, що відмітка в свідоцтві про право власності на майновий пай зроблена саме підприємством-правонаступником (користувачем) немає, оскільки відсутні докази, що Спілка громадян власників «Таврія» є правонаступником майна КСП. Натомість, з наданих документів, зокрема архівної довідки від 20.07.2015р. встановлено, що КСП «Чапаєва» реорганізовано в ОПГ «Нова України». Відомості про реорганізацію СВК «Іванівський» та ОПГ "Нова України" на їх правонаступників в архіві відсутні. Крім того вказує, що відмітку про виділення майна в натурі підприємства-правонаступники почали проставляти лише після 20 липня 2004 року, тому відмітка в свідоцтві про право власності на майновий пай члена невідомо якого [PERSON] [PERSON] . що зроблена 09.09.2003 року проставлена без належних правових підстав. Щодо позовних вимог [PERSON] та [PERSON] , то [PERSON] вказує, що ними не надано суду будь-яких документів, які б підтверджували їх право на майновий пай будь-якого підприємства. Так Порядком визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, визначено, що майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком. Свідоцтво видається сільською, селищною або міською радою згідно із списком осіб, які мають право па майновий пай підприємства. Оформлені свідоцтва реєструються у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. В свою чергу, спірне майно не передавалось в якості майновою паю позивачам, не входило до пайового фонду будь-якого КСП. Посилання позивачів на ту, обставину що вони отримали право на майновий пай повинно підтверджуватися належними доказами, а саме свідоцтвом про право власності на майновий пан члена підприємства, списком осіб, які мають право на майновий пай підприємства, актом розрахунку уточненого пайового фонду, уточненою структурою пайового фонду, уточненим переліком майна пайового фонду та іншими документами відносно розпаювання СВК «Іванівське» та КСП «ім. Чапаєва». Однак з огляду на те, що будь-які відомості щодо розпаювання КСП «ім. Чапаєва» у Іванівської сільської ради та Архівному секторі Чаплинської РДА відсутні, то вказані документи отримати немає можливості. Крім того вказує, що в раніше поданих документах до Херсонського окружного адміністративного суду, позивачем [PERSON] було надано документи в підтвердження наявності у нього права власності на весь комплекс «Зернотік», які є відмінними від наданих ним документів у даній цивільній справі, що свідчить про подання ним завідомо неправдивих доказів, тому на думку [PERSON] відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримали свої позовні вимоги з підстав вказаних у позові та просили суд позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивачів адвокат Сидоренко Н.О. також підтримала позовні вимоги та просила суд позов задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві. Представник позивача [PERSON] адвокат Рева С.Л. в судовому засіданні також підтримала позовні вимоги, та просила суд їх задовольнити посилаючись на обставини позовної заяви. Представник Іванівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області Панкіна Т.І. позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] [PERSON] визнала повністю та не заперечувала проти задоволення позову. Вказувала, що дійсно позивачі та третя особа користуються майновим комплексом «Зернотік» тривалий час. Вказане майно отримали внаслідок розпаювання майна колишнього КСП ім.. Чапаєва та викупу часток інших співвласників. Представник третьої особи Швець К.О. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з підстав, вказаних у запереченні [PERSON] поданого до суду. Вказувала, що позивачами не доведено правомірність набуття майна при розпаювання КСП ім.. Чапаєва. Надане [PERSON] свідоцтво про право власності на майновий пай містить відмітку спілки громадян співвласників майна «Таврія» про виділ майна в натурі, при цьому вказана спілка не була власником майна, що виділялося, тому дане свідоцтво не свідчить про набуття ним у власність майнового паю КСП ім.. Чапаєва. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків, оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Статтями 77 - 80 ЦПК України встановлено критерії доказів, а саме їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Так, згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Так, питання щодо виділення в натурі частки в майні колективного сільськогосподарського підприємства врегульовано, зокрема, Законом України від 14 лютого 1992 року N 2114-XII «Про колективне сільськогосподарське підприємство», Указом Президента України від 29 січня 2001 року N 62 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки», постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року N 177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» і Порядком розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств (далі - Порядок), затвердженим наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року №62. Відповідно до пункту 8 Порядку кожен із співвласників має право скористатися своїм майновим паєм, зокрема, шляхом об`єднання свого майнового паю з паями інших співвласників, отримання майна у натурі у спільну часткову власність та передання його до статутного (пайового) фонду новостворюваної юридичної особи, у тому числі до обслуговуючого кооперативу; або відчуження паю будь-яким способом в установленому законом порядку. Згідно з пунктом 9 Порядку виділення із складу пайового фонду майна у натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників. Пунктом 10 Порядку встановлено, що з метою реалізації права власності громадян на майнові паї комісія, в тому числі, визначає користувачів пайового фонду майна реорганізованого підприємства, до яких перейшли зобов`язання з виділення майнових паїв співвласника; готує для розгляду на загальних зборах переліки майна для виділення у натурі окремо для кожної з груп співвласників, які виявили бажання отримати свої майнові паї у натурі у спільну часткову власність єдиним комплексом; для виділення майнових паїв особам, які виявили бажання отримати свої паї в індивідуальну власність, та для виділення не витребуваних паїв особам, які з різних причин не прийняли жодного з рішень щодо розпорядження належними їм майновими паями. Відповідно до пункту 12 Порядку збори співвласників після розгляду пропозицій комісії щодо визначення розмірів майнових паїв затверджують результати розподілу майна пайового фонду та переліки майна, яке виділяється у натурі співвласникам. Після затвердження зборами співвласників переліків майна для виділення співвласникам комісія: визначає місцезнаходження майна і юридичну особу - користувача майна, яке виділено кожному співвласнику і до якого перейшли зобов`язання з виділення майнових паїв у натурі співвласникам; передає не пізніше 10 днів з дня затвердження зборами співвласників підприємствам-правонаступникам (користувачам майна) уточнені списки співвласників та переліки майна, призначеного для виділення кожному співвласнику, а копії цих документів - сільській раді. У разі невиконання рішень зборів співвласників щодо виділення підприємством-правонаступником (користувачем) майна у натурі власнику майнового паю, подальший захист прав власника майнового паю вирішується в судовому порядку (пункт 13 Порядку). При виділенні майна в натурі конкретному власнику (пункт 15 Порядку) підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робить відмітку про виділення майна в натурі у Свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (далі Свідоцтво), що засвідчується підписом керівника підприємства та печаткою. Свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі індивідуально, акт приймання-передавання майна можуть бути підставою для оформлення права власності на зазначене майно в установленому порядку. В розумінні Закону України від 14 лютого 1992 року №2114-ХІІ «Про колективне сільськогосподарське підприємство», Рекомендацій щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України №315 від 20 травня 2008 року (надалі Рекомендації), Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств (далі - Порядок), затвердженим\~наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 62\~члени колективного сільськогосподарського підприємства мають право отримати свій майновий пай лише у вигляді та розмірі визначеному рішенням зборів співвласників паїв або у порядку виділу своєї частки із спільного майна шляхом пред`явлення позову до інших співвласників. Наказом Міністерства аграрної політики України від 14.03.2001 року № 62 затверджено «Порядок розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств», згідно п. 15 якого, виділення майнових паїв у натурі окремим особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї в індивідуальну власність, проводиться підприємством - користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі. При виділенні майна в натурі конкретному власнику підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акту приймання-передавання майна робить відмітку про виділення майна в натурі у свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, що засвідчується підписом керівника підприємства та печаткою. Свідоцтво про право власності на майновий пай з відміткою про виділення майна в натурі індивідуально, акт приймання-передавання майна можуть бути підставою для оформлення прав власності на зазначене майно в установленому порядку. Указом Президента України від 29 січня 2001 року N 62/2001 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» та постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року N 177 передбачено недопущення порушень майнових прав, забезпечення вільного здійснення права власності на майнові паї та виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками паїв, індивідуально визначених об`єктів зі складу майна реорганізованих сільськогосподарських підприємств чи їх правонаступників. Зі змісту статей 7, 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» (далі - Закон N 2114-XII) вбачається, що: майно КСП належить його членам на праві спільної часткової власності; пайовий фонд майна КСП складається з балансової вартості основних виробничих та оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінних паперів, акцій, а також коштів у грошовому виразі; майновий пай є грошовим еквівалентом трудового внеску кожного працівника в колективне майно, визначеним на дату паювання (та скоригований на день вибуття працівника з господарства). Відповідно до статей 5, 8 Закону N 2114-XII право розпоряджатися своїм паєм на власний розсуд член КСП набуває лише після припинення членства в підприємстві. До припинення членства частка майна члена КСП є частиною майна цього підприємства, яке у статуті визначає принципи формування спільної власності та права членів щодо неї і через свої органи здійснює право власності (тобто володіння, користування, розпорядження). Оскільки законодавством передбачено рівність прав і обов`язків членів КСП щодо спільної виробничо-господарської діяльності та її результатів, а правочинність членів підприємств є похідною від правового статуту, завдань і функцій цих підприємств та правочинності останніх як юридичних осіб, то і право громадян вимагати виділення своєї частки (паю) з володіння і користування аграрного підприємства, як і інші правовідносини членів КСП, зокрема щодо виділення-отримання майнового паю, складу цього паю, його юридичного оформлення, також мають ґрунтуватися на принципі рівності прав та обов`язків зазначених сторін. Це означає, що: праву члена КСП вимагати виділення майнового паю відповідає право цього КСП вирішувати питання щодо складу та структури майнового паю, способу і терміну його виділення; при здійсненні цих прав мають враховуватись інтереси обох сторін. Тобто законодавством передбачено дотримання прав та інтересів обох сторін у процесі виділення-отримання майнового паю громадянами при їх виході з підприємства. Спосіб забезпечення зазначених прав та інтересів членів КСП і підприємства встановлено ст. 9 Закону N 2114-XII, якою визначено черговість виділення громадянам майнового паю, а саме: натурою (будинки, споруди, техніка, готова продукція, худоба тощо), грішми або цінними паперами. Аналогічний підхід до реалізації права членів КСП на вільний вихід із цих підприємств (у процесі реформування останніх) з майновими паями з метою створення на їх основі приватних підприємств, фермерських господарств, господарських товариств, сільськогосподарських кооперативів, інших суб`єктів господарювання, заснованих на приватній власності, передбачено і в Указі Президента України від 3 грудня 1999 р. N 1529/99. Як зазначено в п. «а» ст. 1 цього Указу, його метою є створення на базі реформованих КСП приватних сільськогосподарських формувань, тому він одночасно передбачає як збереження, по можливості, цілісності господарського використання приватними формуваннями землі та майна колишніх КСП на основі оренди земельних і майнових паїв, так і забезпечення реалізації права членів КСП, які виходять із цих підприємств, створювати приватні формування шляхом передачі їм окремих будівель, споруд, техніки, робочої та продуктивної худоби, птиці, знарядь праці тощо. З метою реалізації прав та інтересів КСП і членів цих підприємств у правовідносинах виділення-отримання майнового паю Міністерством сільського господарства і продовольства України та Інститутом аграрної економіки УААН у січні 1996 р. були розроблені Методичні рекомендації про порядок отримання майнового паю при виході із колективного сільськогосподарського підприємства його членів. Ці рекомендації не є нормативно-правовим актом у розумінні Указу Президента України від 3 жовтня 1992 р. N 493/92 «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» (з наступними змінами), але оскільки в них закладено аналогічні ст. 9 Закону N 2114-XII та ст. 1 Указу Президента України від 3 грудня 1999 р. N 1529/99 принципи і підходи щодо порядку та способу виділення майнового паю, то вони можуть застосовуватися підприємствами при затвердженні власних статутів і положень про паювання, а також судами - при вирішенні таких спорів. Вирішуючи даний спір, судом встановлено, що на території с. Іванівка Чаплинського району Херсонської області колгосп ім.. Чапаєва 01 жовтня 1964 року було реорганізовано в радгосп імені Чапаєва. В подальшому на підставі рішення загальних зборів №1 від 06.03.1996 року радгосп ім.. Чапаєва було реорганізовано в колективне сільськогосподарське підприємство імені Чапаєва. У свою чергу КСП ім.. Чапаєва було реорганізовано в аграрне-приватне підприємство «Нова Україна» на підставі рішення загальних зборів №4 від 20.11.1997 року. Рішенням загальних зборів від 02 лютого 1999 року утворено сільськогосподарський виробничий кооператив СВК «Іванівський» який відокремився із складу АЧП «Нова Україна». Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивачів, викладеними у позовній заяві та довідкою Іванівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області №622 від 08.12.2015 року. Відповідно до акту від 26.02.1999 року, складеного щодо розподілу майна ООО «Нова Україна» згідно договору від 15.02.1999 року, до кооперативу «Іванівський» було передано майно в рахунок поділу зернотоку, зокрема зерносховище, критий тік (північана сторона), ЗАВ-40, вагова, огорожа току, площадка, зерномет ЗМ-60, насіння очищувач СМ-4, зерномет ЗМ-80, зернонавантажувач 3П ТС-100, очищувач СП-15, ваги, ваги, прес-еструдер ПС 250, зерносклад, вогнегасник, мішки, насіння кукурудзи. До ООО «Нова Україна» за вказаним актом було переданго наступне майно: зерносклад, зерносклад, критий тік (південна сторона), ЗАВ-40, вагова, огорожа току, площадки, зерносклад, зерномет ЗМ-60, насіння очищувач СМ-4, зернонавантажувач ЗП ТС-100, протруйник насіння, подрібнювач ИСК, ваги, ваги, зерно подрібнювач, вогнегасник, мішки. Відповідно до виписки із рішення загальних зборів членів кооперативу СВК «Іванівський» від 05.02.2002 року, загальними зборами кооперативу було вирішено розпаювати майно СВК «Іванівське», яке було отримано з АЧП «Нова Україна» загальною варістю 3058990 грн. на 441 чоловік членів кооперативу в процентному співвідношені по групам майна. Відповідно до звітної відомості, складеної на підставі актів інвентаризації комісії по СВК «Іванівський», затвердженої засіданням правління СВК «Іванівський» 06.07.2001 року комісією по інвентаризації СВК «Іванівський» вартість затверджено вартість об`єктів, що підлягали паюванню, зокрема вартість зернотоку встановлено на рівні 433630 грн. /Акту №10 інвентаризації основних засобів від 23.05.2001 року/. Відповідно до, Акту №10 інвентаризації основних засобів від 23.05.2001 року вартість основних засобів території зернотоку встановлено наступним чином: критий тік 47824 грн, зерносховище 106504 грн., огорожа току 42231 грн., ЗАВ -40 78952 грн., площадки під зерно 74636 грн., вагова 61449 грн., зерномет ЗМ- 80 424 грн., зерномет ЗМ-60 - 1713 грн., насіннєочисник СМ4\~- 692 грн., зернонавантажувач ЗПТС-100 1135 грн., очищуващ кукурудзи 1496 грн., ваги 1050 грн., ваги 160 грн., мішки 346 грн., вогнегасник 30 грн., всього на суму 433630 грн. Відповідно до протоколу №2 від 30.04.2002 року зборів орендодавців СВК «Іванівський» було вирішено провести розпаювання майна кооперативу у процентному співвідношені та виділити особам, які бажали вийти з кооперативу майно на суму майнового паю. Та передано [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , техніку, тваринництво, будівництво та мінеральні добрива на загальну суму 14532 грн. 58 коп. З витягу протоколу №5 загальних зборів співвласників паїв СВК «Іванівський» від 08.08.2002 року вбачається, що рішенням зборів розглянуто звернення членів кооперативу та вирішено виділити їм в разунок майнового паю майно, згідно поданої заяви. З наданих позивачами документів, зокрема копій накладних актів передачі до рішення зборів від 30.04.2002 року, від 26.07.2002 року, від 04.05.2002 року майно СВК «Іванівський» було передано членам кооперативу та визначено вартість майна, що передавалася згідно акту із зазначенням цієї вартості у відповідних накладних. Відповідно до накладної №153 від 18.06.2002 року [PERSON] в рахунок майнового паю отримав від СВК «Іванівський» будівлю та споруди на суму 99931 грн. З матеріалів справи вбачається, що 26.08.1999 року Іванівською сільською радою Чаплинського району Херсонської області рішенням виконавчого комітету зареєстровано спілку громадян співвласників земельних та майнових паїв «Таврія» з метою захисту спільних економічних інтересів громадян співвласників. З акту від 30.08.1999 року вбачається, що на підставі рішення загальних зборів земельних та майнових паїв від 07.06.1999 року в спілку було передано майно за переліком. Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись з даним позовом до суду [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] вказували, що отримали майно комплексу Зернотік в с. Іванівка на підставі рішення загальних зборів співвласників майна колишнього КСП ім.. Чапаєва, що об`єдналися у спілку «Таврія». Разом з тим, матеріалами справи не підтверджено та позивачами не доведено, що спілка громадян співвласників «Таврія» є власником нерухомого майна та мала право ним розпоряджатися. Звертаючись з даним позовом до суду, [PERSON] та [PERSON] взагалі не надали суду будь-яких належних та допустимих доказів, що підтверджували набуття ними права власності на майнові паї інших осіб, які були ними викуплені протягом 2001-2002 рр. Так, як вказано вище, при виділенні майна в натурі конкретному власнику (пункт 15 Порядку) підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майно робить відмітку про виділення майна в натурі у Свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (далі Свідоцтво), що засвідчується підписом керівника підприємства та печаткою. Свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі індивідуально, акт приймання-передавання майна можуть бути підставою для оформлення права власності на зазначене майно в установленому порядку. Крім того, вказаним порядком також передбачено право власника майнового сертифікату відчужити пай будь-яким способом в установленому законом порядку. Отже, кожен із власників має право продати свою частку майна, яка знаходиться у спільній частковій власності, згідно з договором купівлі-продажу майнового паю, форма якого затверджена наказом Мінагрополітики від 09.04.2001 р. № 97 «Про затвердження Рекомендацій щодо використання майна, яке перебуває у спільній частковій власності». При переході права власності на майновий пай на підставі цивільно-правових угод відповідний орган місцевого самоврядування (який видав і зареєстрував майновий сертифікат) видає новому власнику нове Свідоцтво. Для його отримання підприємство має подати до сільської, селищної або міської ради: посвідчену копію відповідної цивільно-правової угоди; попереднє Свідоцтво. \~ \~ \~ \~При цьому нове Свідоцтво реєструється у книзі обліку свідоцтв, а попереднє анулюється. Крім того, відомості про нового власника Свідоцтва вносяться до списку осіб, які мають право на майновий пай. Таким чином, органи місцевого самоврядування за заявою покупця майнових паїв зобов`язані видати на його ім`я нове Свідоцтво на сумарну номінальну вартість викуплених майнових паїв. Тобто якщо було придбало декілька майнових паїв, то покупець може отримати одне нове Свідоцтво. Звертаючись до суду з даним позовом [PERSON] та [PERSON] вказували, що ними на підставі цивільно правових угод були придбані майнові паї колективного сільськогосподарського підприємства ім. Чапаєва у громадян співвласників, зокрема [PERSON] придбав у [PERSON] - огорожа зернотоку та зерносклад; [PERSON] - критий тік (південна сторона); [PERSON] - зерносховище; [PERSON] - вагова, зерносховище; [PERSON] - площадка зернотоку 27 серпня 2001 року та 30 серпня 2001 року Спілка «Таврія» за актом передачі та накладної від 30 серпня 2001 року №78 передала [PERSON] майно - огорожа зернотоку та зерносклад, критий тік (південна сторона), зерносховище, вагова, зерносховище, площадка зернотоку. У свою чергу [PERSON] у 2002 році за Актом від 26 липня 2002 року та накладних від 20 серпня 2002 року отримав від СВК «Іванівський» в рахунок майнового паю склад бурта, площадку бурта, огорожу бурта, ЗАВ-40 та вагову, а на протязі 2003 року він скупив майнові паї у громадян-співвласників: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яким згідно акту та накладних передано з СВК «Іванівський» в самостійне використання ( рішення загальних зборів від 30.04.2002 року) бурт критий та огорожу бурта. При цьому вказані цивільно-правові угоди за якими позивачі [PERSON] та [PERSON] набули право власності на майнові паї матеріали справи не містять. Доказів на дотримання позивачами [PERSON] та [PERSON] в повній мірі вимог зазначеного вище Порядку, як передумови захисту своїх прав в судовому порядку, матеріали справи не містять. Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємтва ними не надано, через що суд позбавлений можливості встановити належність майнових паїв саме позивачам. Саме ж посилання у позові на ту обставину, що спірне майно було передано їм спілкою «Таврія» за актом передачі не свідчить про виникнення у них права на вищезазначене майно, оскільки матеріалами справи не підтверджено, що спілка була правонаступником сільськогосподарського підприємтсва та отримувала право розпоряджатися вказаним майном Доводи позовної заяви судом до уваги не приймаються як такі, що не ґрунтуються на вимогах закону, що регулює спірні правовідносини, не підтверджені належними доказами. Матеріали справи не містять доказів того, що майно, яке є предметом спору було виділено в натурі з дотриманням порядку передбаченого діючим на той час законодавством. Тобто з вищевказаного вбачається, що отримання [PERSON] та [PERSON] майна на підставі лише акту приймання-передачі який видано спілкою «Таврія» суперечить вимогам Порядку, та відповідно не створює для них будь яких правових наслідків. Крім того позивачами не надано доказів, щодо отримання ними майнових сертифікатів на їхні майнові паї, що були отримані ними в процесі реорганізації будь-якого сільськогосподарського кооперативу, що також унеможливлює визнання за ними права на частку майна, виділену їм як члену відповідного кооперативу. Що стосується позовних вимог [PERSON] , то суд вважає необхідним зазначити наступне. Так з матеріалів справи встановлено, що [PERSON] у 2002 році з іншими громадянами-співвласниками вийшли з СВК «Іванівський» по особистому бажанню згідно рішення загальних зборів від 30 квітня 2002 року, де було розглянуто питання, щодо виділення майна в натурі у спільну часткову власність. За Актом від 04 травня 2002 року та накладної №153 від 18 червня 2002 року від СВК «Іванівський» Лавриненку [PERSON] .В. та іншим співвласникам було передано в рахунок майнового паю склад бурта, площадку зернотоку, огорожу зернотоку, ЗАВ-40 та ваги. Після виходу із СВК «Іванівський», [PERSON] та інші співвласники майна стали членом спілки громадян - власників земельних та майнових паїв «Таврія» та використовували на праві спільної часткової власності з іншими співвласниками майнових паїв комплекс зернотік. В період з 2002 по 2003 рік, [PERSON] купував належні іншим співвласникам майнові паї колективного сільськогосподарського підприємства ім. Чапаєва, зокрема у громадян [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яким згідно акту та накладних передано з СВК «Іванівський» в самостійне використання ( згідно загальних зборів від 30.04.2002 року) бурт критий та огорожу бурта, сторожку, навіс, ґанок, будівлю щитової, ворота. В 2003 році [PERSON] за власною заявою був виключений із членів спілки «Таврії» з одночасною передачею йому майна, яке за рішенням загальних зборів було закріплено для виділення майнових часток (паїв) колишніх членів КСП ім. Чапаєва, який бажав виділити свою частку із спільного майна, на сумарну вартість викуплених ним майнових паїв. \~ \~ \~ \~На підставі рішення загальних зборів співвласників майнових паїв спілки «Таврія» від 09.09.2003 року було складено акт передачі майна в натурі ( майнового паю) [PERSON] та виписано накладну №58 від 12.09.2003 року про передачу майнового паю на суму 15800 грн.. З витягу з протоколу №7 загальних зборів спілки «Таврія» від 09.09.2003 року, доданого до матеріалів справи вбачається, що рішенням зборів було вирішено виключити із членів Спілки «Таврія» [PERSON] з виділенням майнового паю на суму 15800 грн, а саме зерносховище 200 т.. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що з 2002 по 2003 рік, [PERSON] купував належні іншим співвласникам майнові паї колективного сільськогосподарського підприємства ім. Чапаєва, то 04 вересня 2003 року Іванівська сільська рада Чаплинського району видала [PERSON] свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного с/г підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER] , згідно якого він отримав право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства Спілка «Таврія» в с. Іванівка Чаплинського району Херсонської області на суму 49750 грн. Однак, як вказує позивач, при видачі вказаного свідоцтва Іванівська сільська рада Чаплинського району не вірно зазначила, про те, що [PERSON] має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства Спілка «Таврія» замість КСП ім. Чапаєва, що на його думку свідчить про допущену помилку при видачі свідоцтва. Разом з тим, суд критично сприймає доводи [PERSON] , з приводу того, що у вказаному свідоцтві наявна помилка, оскільки вказані доводи належним чином не підтверджені. Натомість з наданих матеріалів, зокрема накладної №58 від 12.09.2003 року, акту передачі та витягу з протоколу №7 загальних зборів Спілки «Таврія» вбачається, що саме Спілка «Таврія» вважаючи себе власником комплексу зернотік передавала всім позивачам майно, що у свою чергу було передано до СВК «Іванівський» та АПЧ «Нова Україна», хоча жодним чином відношення до вказаного майна не мала. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що з 1991 року по 2011 рік перебував на посаді сільського голови с. Іванівка. В період розпаювання майна КСП ім.. Чапаєва сільська рада посвідчувала майнові свідоцтва, які видавалися КСП, так як в сільській раді велася книга розпаювання. КСП «Чапаєва» було реорганізовано в «Нова Україна», з якої пізінше вийшли співвласники, утворивши СВК «Іванівський» та кооператив «Едельвейс». При розпаюванні було обраховано суми паїв та створено комісію по розпаюванню. Складалися акти за наслідками проведеня загальних зборів в межах розрахунку грошових коштів. На підставі вказаних актів видавалися грошові кошти. Серед іншого майна було поділено також зернотік. 50% СВК «Іванівський» а 50 % було передано «Нова Україна». Кооперативу «Іванівський» ніколи не належав весь зернотік. На даний час зернотоком користуються чотири особи, зокрема і [PERSON] . Вказує, що він як голова сільської ради лише засвідчував підписом та печаткою видані сертифікати на майнові паї, які видавалися кооперативом та записував їх у книгу видачі сертифікатів, де навпроти кожного члена стояла сума паю з якою він зрівнював суму у сертифікаті. В ході розпаювання проводилися балансові звірки, велися балансові книги. Також свідок вказує, що [PERSON] не був членом кооперативу та свідоцтво про право на пай не отримував. Всі свідоцтва приносили від кооперативів уповноважені представники та він їх підписував та записував свідоцтва у книгу. На підставі вказаних свідоцтв члени кооперативу реєстрували рухоме майно. Коли засідала комісія по розподілу майна, то це майно розподілялося пропорційно між членами кооперативу відповідно до їх вартості паю. Комплекс зернотік було розділено між членами СВК «Іванівнський» та «Нова Україна». Після того як «Нова Україна» почала реорганізацію, було утворено спілку «Таврія», до якої ввійшла частина членів що була в кооперативі «Нова Україна». Після припинення СВК «Іванівський», бухгалтером було видано накладні майно кооперативу, однак особи за свідоцтвами на отримане майно не зверталися. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що протягом 1999-2001 років її чоловік був головою СВК «Іванівський». За його головування розпаювання не відбувалося. Зернотік у власність нікому не передавався. ЇЇ чоловік, як голова кооперативу, зібрав збори співвласників, на яких вирішили питання на передачу у власність йому, як фізичній особі комплексу Зернотік. Він у свою чергу передав на потреби кооперативу власні грошові кошти приблизно 200 тис. грн. Позивачі взагалі ніякого відношення до зернотоку не мали. [PERSON] є названим керівником спілки «Таврія» який разом з іншими позивачами з 2001 року користуються зернотоком, хоча розпаювання майна проведено не було. У свою чергу зборами співвласників було вирішено питання про передачу [PERSON] всього комплексу Зернотік, що підтверджується договором, накладною та протоколом зборів, оригінали яких зберігаються у неї вдома. Крім того з матеріалів витребуваної судом реєстраційної справи №687949565251, на підставі якої за [PERSON] 24.07.2015 року було зареєстровано право власності на майновий комплекс зернотік вбачається, що надане позивачем для реєстрації Свідотцво [NUMBER] -XVIII № [NUMBER] має запис про виділення майна в натурі головою Спілки «Таврія», а накладна №58 та витяг з протоколу №7 загальних зборів спілки «Таврія» від 09.09.2003 року є відмінними від тих, що долучені ним до позову та містять відомості, щодо виділення [PERSON] всього комплексу зернотоку, тоді як з матеріалів справи вбачається, що позивачу було виділено лише зерносховище. Відповідно до рішення виконавчого комітету Іванівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області від 26.08.1999 року №39, 26 серпня 1999 року відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання громадян» було зареєстровано спілку громадян-власників земельних та майнових паїв «Таврія». З огляду на ту обставину, що надані позивачем копії документів в підтвердження своїх позовних вимог не відповідають оригіналам документів, що містяться в реєстраційній справі, а останні у свою чергу не відповідають обставинам справи встановленими судом, то дані докази не можуть бути належними та допустимими. Встановити дійсність вказаних доказів неможливо. В судовому засіданні були досліджені матеріали цивільної справи №665/1805/13-ц, з яких встановлено, що 29 серпня 2013 року Чаплинський районний суд за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування визнав за [PERSON] право власності за набувальною давністю на об`єкт «Зернотік», який розташований за адресою [ADDRESS] . 05 грудня 2013 року Апеляційний суд Херсонської області скасував рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 29 серпня 2013 року та ухвалив нове, яким в задоволені позову [PERSON] відмовив. Скасовуючи рішення Чаплинського районного суду, апеляційний суд вказав на те, що, рішенням виконавчого комітету Іванівської сільської ради Чаплинського району від 25.07.2013 року №41 присвоєно поштові адреси часткам користувачів зернотоку [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджує той факт, що спірний зернотік із складськими приміщеннями і спорудами знаходиться у користуванні чотирьох осіб. Крім того в судовому засіданні досліджено матеріали адміністративної справи №821/2994/15-а, з якої встановлено, що 02 жовтня 2015 року Херсонський окружний адміністративний суд у справі за позовом [PERSON] до Державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чаплинського районного управління юстиції, третя особа [PERSON] визнав протиправним та скасував рішення від 24.07.2015 року, щодо реєстрації права власності за [PERSON] . Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.12.2015 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07.04.2016 року постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 02.10.2015 року залишено без змін. Судами при\~розгляді вказаної\~справи було\~встановлено,\~що [PERSON] \~не надано правовстановлюючих документів попереднього власника на спірне нерухоме майно, тобто документів, які б підтверджували, що весь майновий комплекс нежитлових будівель та споруд „Зернотік" належав Спілці громадян-власників земельних та майнових паїв „Таврія" і вказана Спілка мала право ним розпоряджатися, з огляду на що реєстрація за ним права власності на комплекс Зернотік було неправомірною. Окрім того, в даній справі суд погоджується з доводами третьої особи, викладеними у своїх запереченнях на позовну заяву з приводу того, що чинним законодавством України не передбачено видачу свідоцтв про право власності на майновий пай членам громадської організації. Свідоцтво про право власності на майновий пай видається члену колективного сільськогосподарського підприємства на пайовий фонд майна члена колективного сільськогосподарського підприємства. Всупереч цьому, свідоцтво про право власності на майновий пай від 04.09.2003р., видано Іванівською сільською радою члену Спілці громадян-власників земельних та майнових паїв „Таврія", тобто на майно громадської організації. \~ \~ \~ \~Крім того, в архівній довідці від 20.07.2015р., що міститься в матеріалах реєстраційної справи, витребуваної судом не міститься відомостей про Спілку „Таврія" як правонаступника (користувача) будь-якого колективного сільськогосподарського підприємства. Згідно вказаної довідки КСП „Чапаєво" реорганізоване в ОПГ „Нова Україна"; відомості про реорганізацію СВК „Іванівський" та ОПГ „Нова Україна" та їх правонаступників в архіві відсутні. Таким чином, Свідотцво [NUMBER] -XVIII [NUMBER] видане [PERSON] особою, якій не належть право розпоряджатися майном, не створює для останнього будь-яких правових наслідків та є нікчемним в силу Закону, а отже посилання на вказане свідоцтво як на підставу для задоволення своїх позовних вимог є необґрунтованим. Саме по собі виготовлення технічного паспорту та наявність рішенням виконавчого комітету Іванівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області №41 від 25.07.2013р. про присвоєння поштової адреси не свідчить про виникнення у осіб права власності на оспорюване майно. Посилання представника позивачів на мотивувальну частину рішення апеляційного суду Херсонської області від 05.12.2013 року в якому судом було встановлено, що рішенням виконавчого комітету Іванівської сільської ради Чаплинського району від 25.07.2013 року №41 присовєно поштові адреси часткам користувачів зернотоку - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що у свою чергу підтверджує факт, що зернотік знаходиться у користувані чотирьох осіб, як на підставу для визнання за ними права власності, суд не приймає до уваги, оскільки даним рішенням суду встановлено лише факт користування спірним майном та не свідчить про виникнення у них права власності на вказане майно. З огляду на викладене, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки всупереч ст. 81 ЦПК України позивачами не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, що є підставою для відмови у задоволенні позову. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: dismissed