Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

13.06.2019 року позивачі звернулися до суду з позовом до Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області та просили визнати : за [PERSON] право власності на 2/15 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] її батька [PERSON] ; за [PERSON] право власності на 1/15 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] його батька [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивачів [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина за законом на 1/5 частину житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом є переживша спадкодавця дружина [PERSON] та їхні діти : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 10.03.2016 року [PERSON] і [PERSON] подали заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом. [PERSON] подала заяву про відмову від спадщини на користь своєї дочки [PERSON] [PERSON] у встановлений законом строк до нотаріальних органів з заявою про прийняття спадщини за законом не звертався. Позивачка [PERSON] успадкувала 2/15 частин житлового будинку, а [PERSON] 1/15 його частину. В лютому поточного року позивачі звернулися до нотаріуса для оформлення спадщини. Під час огляду представлених документів було встановлено, що спірний житловий будинок реконструйовано в 1975 році. Процент готовності 100 %. Згідно довідки в.о. старости Бурівського старостинського округу, станом на 15 квітня 1991 року суспільна група, до якої відносився спадковий житловий будинок - "колгоспний двір". Членами колгоспного двору були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які не втратили права на частку в його майні. У зв`язку з тим, що право власності на вказаний житловий будинок не було зареєстровано, позивачам відмовлено в оформленні спадкового права на спірне майно в нотаріальному порядку, тому вони звертаються до суду. Ухвалою судді від 18 червня 2019 року відкрито провадження у зазначеній справі. Ухвалою суду від 03.10.2019 року за клопотанням сторони позивача суд замінив неналежного відповідача у цій справі - Тупичівську сільську раду Городнянського району Чернігівської області ( до якої входить Бурівська територіальна громада ) належним відповідачем - [PERSON] , який є спадкоємцем майна померлого [INFO] [PERSON] , та який прийняв його спадщину. У судовому засіданні позивачі підтримали заявлені вимоги, просили позов задовольнити. Пояснили, що після смерті їхнього батька вони прийняли спадщину за законом, відповідач [PERSON] прийняв спадщину за заповітом. Спадкова частка батька у спірному будинку не увійшла до заповіту, тому спадкується за законом. Зважаючи на те, що вартість частки, яку успадкували сторони у спірному будинку, є незначною, сторони домовилися, що позивачі спадкують спірну частку будинку, а відповідач - рухоме майно, яке належало батьку. ( а.с.49 ). Відповідач по справі [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та підтвердив, що на спірну частку у будинку, яка належала його батькові, він претензій не має, оскільки оформив спадщину після смерті батька за заповітом, а також прийняв у спадщину рухоме майно, що належало батьку - меблі та речі домашнього вжитку. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомлені. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області, - в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання третя особа повідомлена належним чином.(а.с.122) Голова Городнянської районної державної адміністрації С. Ященко надала 11.07.2019 року заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, заперечень проти позовних вимог не має. ( а.с.68). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Городнянська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, в судове засідання представник третьої особи не з`явився, причини неявки суду не повідомлені. ( а.с. 121). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до положень частини 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За правилами частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В силу ст.200 ЦПК України у разі визнання позову суд має право ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. Суд, заслухавши сторони, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, дійшов висновку, що визнання позову не порушує права та інтереси інших осіб, а позовні вимоги є обґрунтованими, виходячи з наступного. За даними паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Городнянським РВ УМВС України в Чернігівській області 12 листопада 1999 року, встановлено, що його видано [PERSON] , [INFO] , народилася в селі Бурівка Городнянського району Чернігівської області. (а.с.6). Дослідженням свідоцтва про народження серії [NUMBER] , встановлено, що батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] , вказані: [PERSON] та [PERSON] . (а.с.14). Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Городнянським РВ УМВС України в Чернігівській області 07 травня 2003 року, встановлено, що його видано [PERSON] , [INFO] , народився в селі Бурівка Городнянського району Чернігівської області. (а.с.8). За даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] . ( а.с.14 ). Судом встановлено, що [INFO] в місті Городня Чернігівської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . (а.с.15). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом та законом на все належне йому майно. З довідки в.о. старости Бурівського старостинського округу Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області № 66 від 19.02.2019 року встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі № 02 за 2016-2020 роки в будинку [ADDRESS] на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , разом з ним були зареєстровані та постійно проживали такі особи: [PERSON] - дружина; [PERSON] - дочка; [PERSON] - онука. (а.с.17). Після смерті [INFO] [PERSON] за заявою відповідача [PERSON] була відкрита спадкова справа № 26/2016 року до майна померлого [PERSON] за заповітом Відповідно до заповіту від 02.08.2013 року, посвідченого секретарем виконкому Бурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, [PERSON] заповів своєму синові [PERSON] належні йому грошові вклади, земельні ділянки та майновий пай. Належна [PERSON] 1/5 частина житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по [ADDRESS] не була охоплена вищевказаним заповітом, тому на спірну частку будинку відкрилась спадщина за законом. (а.с.77-78). Позивачі [PERSON] та [PERSON] 10.03.2016 року та 10.06.2016 року подали до Городнянської районної державної контори Чернігівської області заяви про прийняття спадщини [PERSON] за законом. (а.с.53-67). Третя особа - [PERSON] подала до Городнянської районної державної контори Чернігівської області від 10 березня 2016 року заяву про відмову від обов`язкової частки спадщини [PERSON] , а також заяву про відмову від спадщини за законом на користь дочки спадкодавця [PERSON] . Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. З довідки Бурівського старостинського округу Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 19.02.2019 року № 67, встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі № 1 за 1986-1990 роки в будинку [ADDRESS] станом на 01.07.1990 року постійно були зареєстровані та постійно проживали : [PERSON] - якому належала 1/5 частина будинку з побутовими та господарськими спорудами; [PERSON] - якій належить 1/5 частина будинку з побутовими та господарськими спорудами; [PERSON] - якій належить 1/5 частина будинку з побутовими та господарськими спорудами; [PERSON] - якому належить 1/5 частина будинку з побутовими та господарськими спорудами; [PERSON] - якому належить 1/5 частина будинку з побутовими та господарськими спорудами. Вищезазначене домоволодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року члени колгоспного двору [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не втратили права на майно. Відомості про виділення земельної ділянки під будівництво господарчих споруд та будинку [ADDRESS] відсутні. (а.с.18). Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, та жилий будинок. За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) розмір частки члена колгоспного двору встановлювався, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Оскільки права на вказаний будинок виникли до набрання чинності Законом України «Про власність», до цих правовідносин мають застосовуватись правила ст. 120, 123 ЦК УРСР/ в редакції, що діяла до 16.12.1993 р./, відповідно до яких майно колгоспного двору належало його членам на праві власності. З інформаційної довідки від 27 березня 2019 року № 40 встановлено, що при обмірі будинку [ADDRESS] , виявлено: будь-які правовстановлюючі документи на будинок відсутні, будинок реконструйовано в 1975 році, не потребує здачі в експлуатацію і не є самочинним будівництвом, процент готовності житла - 100 %. Загальна площа будинку становить 72,7 кв.м., житлова площа будинку становить 21,4 кв.м. (а.с.20). Дослідженням звіту № 271 про оцінку встановлено що вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] становить 34714 грн. 00 коп. Отже, вартість спірної 1/5 частки будинку становить 6942 грн.00коп. (а.с.24-33). Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З матеріалів справи вбачається, що позивачі позбавлені можливості оформити спадщину на частину спірного будинку в нотаріальному порядку, оскільки право власності спадкодавця на належну йому частину спірного будинку не було зареєстроване за життя. Відмова нотаріуса видати відповідне свідоцтво на частину спадкового будинку підтверджена документально. (а.с.23). Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності особи на майно може бути визнано судом, якщо це право не визнається іншою особою. Частина 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Оскільки реєстрація права власності на нерухоме майно в сільській місцевості на момент закінчення будівництва спірного будинку законодавчо передбачена не була, а за даними погосподарської книги спірний будинок мав статус колгоспного двору, право власності, яке виникло у членів цього колгоспного двору, визнається дійсним і при відсутності його державної реєстрації. Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 року № 79, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (присадибних ) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт. Дослідженням технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] встановлено, що будинок з побутовими та господарськими спорудами зазначені під літерами: "А-1" - житловий будинок з "а-1" і "а1-1" прибудовами загальною площею 72,2 кв.м., в т.ч. житловою 21,4 кв.м., "Б-1" - сарай, "В-1" - сарай, "Г-1" - кладова, "Д-1" пригребиця, погріб з шийкою, 1. ворота з хвірткою, 2. огорожа. (а.с.21-22). Таким чином, зібрані у справі докази підтверджують, що [PERSON] . станом на момент його смерті мав у власності 1/5 частину житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами [ADDRESS] . Переживша дружина спадкодавця відмовилась від своєї частки у спадщині за законом на користь позивачки [PERSON] . Отже належну спадкодавцю частку у будинку успадкували його діти - сторони у справі, які домовились про перерозподіл спадщини шляхом успадкування рухомого майна спадкодавця - відповідачем [PERSON] , а спірної частки будинку - позивачами у справі. В силу ст.1280 ЦК України спадкоємці мають право на перерозподіл спадщини. З огляду на вказані положення цивільного законодавства, а також з урахуванням вартості спірного майна, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачами позовні вимоги не суперечать вимогам закону, а визнанням відповідачем позову не порушуються права та законні інтереси інших осіб, тому наявні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Враховуючи наведене,

Outcome: approved