Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду, посилаючись на те, що вона є власником двокімнатної квартири, яка розташована в [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 03.12.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гришаковою О.В. за р. № 2575. 07 червня 2014 року між сторонами було укладено договір найму, відповідно до якого позивач передала відповідачу у користування належну їй квартиру строком до 31 грудня 2014 року, на підставі чого відповідач зареєструвався в квартирі 01 липня 2014 року. Пізніше сторони уклали новий договір найму житла, відповідно до якого позивач повинна була передати відповідачу квартиру з 07 січня 2015 року по 07 липня 2022 року . Однак в порушення вимог чинного цивільного законодавства цей договір не було нотаріально посвідчено та не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, тому у відповідача не виникло право користування належною позивачці квартирою на підставі цього договору. Крім того, відповідач використовує квартиру не за призначенням, а у підприємницькій діяльності, чим завдає значну шкоду належному позивачці майну. Оскільки відповідачем порушуються права позивача на вільне користування квартирою, а відповідач не вживає заходів для припинення реєстрації в квартирі, позивач просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та зобов"язати Червонозаводський РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку в квартирі. 18 грудня 2015 року представник позивача [PERSON] збільшив заявлені позовні вимоги та просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 50 000 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Додатково представник позивача пояснив, що дійсно між сторонами у 2014 року було укладено договір найму квартири, згідно якого [PERSON] надала згоду на проживання відповідача в квартирі, однак за першою вимогою він мав звільнити житлове приміщення. На теперішній час позивач бажає проживати в квартирі, однак відповідач квартиру не звільняє. Вважає, що договір найму житла фактично між сторонами укладено не було, оскільки його нотаріально не посвідчено та не зареєстровано, і відповідач використовує житло не за призначенням. В судове засідання 16 травня 2016 року представник позивача [PERSON] не з"явився з невідомих суду причин, належним чином був повідомлений про дату та місце судового засідання, про причину неявки суд не сповістив. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив судові, що посилання позивача на ст. ст.793 794 ЦК України є помилковими, оскільки правовідносини між сторонами щодо найму житла врегульовані главами 58, 59 ЦК України, відповідно до яких договір найму житла укладається у письмовій формі та не потребує нотаріального посвідчення. Крім того, такий договір не підлягає обов"язковій державній реєстрації. Також представник відповідача пояснив, що спірна квартира як офіс не використовується, будь-який суб"єкт господарювання в квартирі не розміщається. Дійсно на квартирі є стрічна з написом, але це не може свідчить про нецільове використання квартири. Представник третьої особи - Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області в судове засідання не з"явився, належним чином був повідомлений про дату та місце судового засідання, про причину неявки суд не сповістив. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] є власником двокімнатної квартири, яка розташована в [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 03.12.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гришаковою О.В. за р. № 2575 / а. с. 10-12/. 07 липня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір найму житла, відповідно до умов якого позивач передала, а відповідач прийняв у строкове платне користування квартиру [ADDRESS] строком до 31 грудня 2014 року з метою тимчасового проживання останнього та членів його сім"ї / а. с. 5/. На підставі вказаного договору з дозволу позивача [PERSON] 01 липня 2014 року здійснив реєстрацію у вказаній квартирі / а. с. 9/. Після закінчення строку дії вищезазначеного договору між [PERSON] та [PERSON] знов було укладено договір найму житла ( без зазначення дати його укладення), відповідно до умов якого наймодавець передала, а наймач прийняв у строкове платне користування квартиру в [ADDRESS] з метою тимчасового проживання останнього / а. с. 8/. Пунктом 3 договору передбачено, що наймач має право проживати у квартирі протягом строку дії договору, зобов"язаний сплачувати плату за наймання в розмірі 500 грн. на місяць, використовувати квартиру за призначенням. Сторони визначили строк дії договору з 07 січня 2015 року до 07 липня 2022 року. Відповідно до ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов"язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання в ньому на певний строк за плату. Згідно ч. 1 ст. 811 ЦК України договір найму житла укладається у письмовій формі. Таким чином діючим цивільним законодавством визначено, що договір найму (оренди) житла укладається в письмовій формі та не потребує обов"язкового нотаріального посвідчення та подальшої державної реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 811 КК України обов"язковому нотаріальному посвідченню та державній реєстрації підлягає тільки договір оренди житла з викупом, однак у даному випадку сторони не домовлялися про викуп спірної квартири. У зв"язку із чим суд приходить до висновку, що посилання позивача та її представника на обов"язковість нотаріального посвідчення та подальшої державної реєстрації укладеного між сторонами договору найму квартири суперечать вимогам закону щодо укладання договору найму житла. При цьому суд вважає, що посилання позивача та її представника на ст. ст. 793, 794 ЦК України є помилковими, оскільки вони стосуються найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх частини), а при розгляді спору судом встановлено, що предметом договору оренди є квартира у кількаквартирному двоповерховому житловому будинку. Частиною 1 ст. 60 ЦК України передбачено, що кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] послався на те, що відповідач викорстовує найману квартиру не за призначенням, оскільки на квартирі містяться рекламні вивіски та предмети. Однак суд не приймає до уваги посилання представника позивача, оскільки належних та допустимих доказів використання відповідачем квартири не для проживання, а для розміщення суб"єкту підприємницької діяльності позивачем судові не надано. Крім того, суд зазначає, що світлина з відображенням двору та будинку не може бути прийнята судом у якості належного доказу на підтвердження факту нецільового використання квартири, оскільки на ній не відображено за якою адресою здійснено фотографування та де саме розташовано цей будинок. Також в судовому засіданні встановлено, що натепер відповідач проживає у спірній квартирі зареєстрований в ній на підставі договору найму житла. Пунктом 2.1 договору найму житла передбачено, що наймодавець має вимагати від наймача звільнення квартири, що наймається, і зняття його з реєстрації після закінчення строку найму квартири у п"ятиденний строк. Доказів того, що договір оренди житла визнано недійсним або розірвано позивачем судові не надано. Тому суд приходить до висновку що вимоги щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] з підстав, які зазначені позивачем, задоволенню не підлягають. Крім того, не підлягають задоволенню позовні вимоги про зняття [PERSON] з реєстраційного обліку, оскільки такі вимоги заявлено до третьої особи, на яку за законом судом не можуть бути покладені будь-які обов"язки. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають, підстави для стягнення з відповідача на її користь понесених витрат по сплаті судового збору та витрат на правову допомогу відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed