Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

21.04.2017 року від комунального підприємства "Зміїв-сервіс" Зміївської районної ради Харківської області до суду надійшла позовна заява до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.04.2011 року по 01.02.2017 року в розмірі 2601 грн. 61 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у зв'язку з прийняттям рішення ХХХІХ сесії VІ скликання Зміївської районної ради Харківської області № 589-VІ від 30.08.2013 року "Про реорганізацію Комунального підприємства "Зміїв-благоустрій" Зміївської районної ради Харківської області шляхом приєднання до Комунального підприємства "Зміїв-сервіс" Зміївської районної ради Харківської області" та на підставі рішення виконавчого комітету Зідьківської селищної ради Харківської області №66 від 27.09.2013 року "Про внесення змін у рішення виконавчого комітету Зідьківської селищної ради №2 від 26.01.2011 року "Про визначення КП "Зміїв-благоустрій" виконавцем послуг по вивозу твердих і рідких побутових відходів на території Зідьківської селищної ради, комунальне підприємство "Зміїв-сервіс" Зміївської районної ради Харківської області визначено виконавцем послуг по ввозу твердих побутових відходів. Згідно рішення від 25.09.2013 року №548 "Про внесення змін у рішення IX сесії VI скликання Зідьківської селищної ради від 29.03.2011 року №94 "Про затвердження тарифів на послуги з вивезення твердих побутових, рідких побутових та великогабаритних відходів, які надаються КП "Зміїв-благоустрій", погоджено застосовувати тарифи КП "Зміїв-сервіс". Відповідно до цих рішень підприємство має право вести облік заборгованості по платежам споживачів, проводити роботу, спрямовану на погашення споживачами заборгованості за надані комунальні послуги, та стягувати заборгованість в судовому порядку, виступати позивачем, відповідачем та третьою особою в судах з питань, які виникають по договорам, укладеним зі споживачами комунальних послуг та у випадках необхідності захисту прав та інтересів підприємства. Відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS], та є користувачами комунальних послуг з вивезення побутових відходів, що надаються КП "Зміїв-сервіс". Між КП "Зміїв-сервіс" та відповідачами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку. Згідно оборотної відомості даного рахунку за період з 01.04.2011 року по 01.02.2017 року, сума заборгованості складає 2601 грн. 61 коп. Протягом зазначеного вище періоду скарг з приводу ненадання чи неналежного надання послуг від відповідачів на адресу позивача не надходило. Отже, відповідачі зобов'язані оплатити спожиті послуги, а позивач має право вимагати від відповідача виконання обов'язків щодо оплати наданих послуг. Сторони в судове засідання не з'явилися. Від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за відсутністю представника КП "Зміїв-сервіс" Зміївської районної ради Харківської області, наполягала на задоволенні позову, з підстав викладених в позовній заяві. Не заперечувала проти постановлення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені судовими повістками, направленими рекомендованими листами, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 74 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж три дні до судового засідання, а судова повістка - повідомлення - завчасно. Згідно відомостей про реєстрацію місця проживання відповідачів, [PERSON] та [PERSON] значаться зареєстрованими: [ADDRESS] Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розгляд справи проведено у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України за неявки відповідачів, які належним чином були повідомлені про час та місце судового розгляду справи. При конкуренції загальної та спеціальної процесуальної норми суд застосовує норму спеціальну і керується положеннями ч. 1 ст. 224 ЦПК України щодо можливості заочного розгляду справи в разі однієї неявки відповідача, належним чином повідомленого про час та місце судового розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Право та обов'язок позивача надавати мешканцям смт. Зідьки Зміївського району Харківської області послуги з вивезення твердих побутових відходів підтверджується: Рішенням Зміївської районної ради Харківської області №589-VІ від 30.08.2013 року про реорганізацію КП "Зміїв-благоустрій" Зміївської районної ради Харківської області шляхом приєднання до КП "Зміїв-сервіс" Зміївської районної ради Харківської області (а. с. 12); даними Статуту, затвердженого рішенням Зміївської районної ради Харківської області №990-VІ від 05.06.2015 року, з якого вбачається, що КП "Зміїв-сервіс" має право вести облік заборгованості по платежам споживачів, проводити роботу направлену на погашення споживачами заборгованості за надані КП "Зміїв-сервіс" комунальні послуги та стягувати заборгованість в судовому порядку (а. с. 10-1113-15); Рішення виконавчого комітету Зідьківської селищної ради Харківської області №66 від 27.09.2013 року "Про внесення змін у рішення виконавчого комітету Зідьківської селищної ради №2 від 26.01.2011 року "Про визначення КП "Зміїв-благоустрій", згідно з яким виконавцем послуг по вивозу твердих і рідких побутових відходів на території Зідьківської селищної ради, комунальне підприємство "Зміїв-сервіс" Зміївської районної ради Харківської області визначено виконавцем послуг по вивозу твердих побутових відходів на території Зідьківської селищної ради. (а. с. 13). Згідно рішення від 25.09.2013 року №548 "Про внесення змін у рішення IX сесії VI скликання Зідьківської селищної ради від 29.03.2011 року №94 "Про затвердження тарифів на послуги з вивезення твердих побутових, рідких побутових та великогабаритних відходів, які надаються КП "Зміїв-благоустрій", погоджено застосовувати тарифи КП "Зміїв-сервіс" (а. с. 14, 15). З наданого позивачем розрахунку заборгованості за комунальні послуги з вивозу твердих побутових відходів за адресою [ADDRESS], вбачається, що розмір заборгованості за період з квітня 2011 року по лютий 2017 року складає 2601 грн. 61 коп. (а. с. 6-8). Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 06.04.2017 року, відмовлено у прийнятті заяви КП "Зміїв-сервіс" про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості ха житлово-комунальні послуги. (а. с. 23-24). Відповідно до ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальна послуга з вивезення побутових відходів належить до централізованих комунальних послуг. За домовленістю з селищною радою послуга надається щоденно по мірі наповнення баків. Відповідно до статті 1 Закону України "Про відходи" виробником відходів є фізична або юридична особа, діяльність якої призводить до утворення відходів. Згідно із Законом України "Про житлово-комунальні послуги" споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Статтею 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється на договірних засадах. У відповідністю з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 15 Закону України "Про відходи" громадяни України, іноземці та особи без громадянства зобов'язані: а) дотримуватися вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері поводження з відходами; б) вносити в установленому порядку плату за користування послугами з вивезення побутових відходів; в) виконувати інші обов'язки, передбачені законами, щодо запобігання забрудненню навколишнього природного середовища відходами. Відповідно до ст. 35-1 Закону України "Про відходи" власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів, земельних ділянок укладають договори з юридичною особою, яка визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснюють оплату таких послуг та забезпечують роздільне збирання твердих побутових відходів. Збирання та вивезення побутових відходів у межах певної території здійснюються юридичною особою, яка уповноважена на це органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах у порядку встановленому КМУ, спеціально обладнаним для цього транспортним засобом. Відповідно до Постанови КМУ від 10 грудня 2008 року №1070 "Про затвердження Правил надання послуг з вивезення побутових відходів" обсяг надання послуг розраховується на підставі норм, затверджених органом місцевого самоврядування. (п. 6). Норми надання послуг визначаються на підставі правил, встановлених центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства (п. 7). Відповідно до Правил визначення норм надання послуг з вивезення побутових відходів затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 30 липня 2010 р. №259, норма - це кількісний показник споживання послуг з вивезення побутових відходів, які утворюються на одну розрахункову одиницю (одного мешканця для житлової забудови, одне місце в готелі, гуртожитку та ін., один квадратний метр торгівельної та складської площі, вокзалів, автостоянок, пляжів та ін.; одне відвідування для поліклінік тощо) за одиницю часу. Зазначені норми зобов'язують громадян дотримуватись законодавства у сфері поводження з відходами, в тому числі вносити плату за користування послугами з їх вивезення, та укладати відповідні договори з юридичною особою, яка визначена виконавцем даних послуг. У той же час, відсутність договору про надання послуг із збирання вивезення та захоронення твердих побутових відходів між відповідачами та організацією, яка визначена органом місцевого самоврядування для виконання цих робіт не є підставою для звільнення від оплати за фактично надані послуги, в силу вимог ст. 11 ЦК України, яка передбачає, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Свобода договору, закріплена у ст. ст. 6, 627 ЦК України, яка полягає у праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, при виборі контрагентів та при погодженні умов договору, не є безмежною. У тих випадках, коли актом цивільного законодавства передбачена обов'язковість положень цього акту для сторін договору, сторони не вправі відступити від їх положень (ч.3 ст.6 ЦК України). Так, ст. ст. 19, 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачають обов'язок споживача житлово-комунальних послуг укласти письмовий договір з виконавцем послуг на основі типового договору. Форма та зміст (умови) типового договору, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 "Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій". З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст. ст. 19-21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 "Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій" вбачається, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України та ст. ст. 19, 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". У разі такої відмови, виходячи з положень ст. ст. 3, 6, 12-15, 20, 630, 640, 642, 643 ЦК України виконавець послуг вправі звернутись до суду за захистом свого права, яке підлягає захисту судом на підставі п. 1 ч. 2 ст. 6 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії. У Постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року у справі №6-170 цс12 зазначено, що відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Установлюючи презумпцію вини особи, яка порушила зобов'язання, ЦК України покладає на неї обов'язок довести відсутність своєї вини. Особа звільняється від відповідальності лише в тому разі, коли доведе відсутність своєї вини в порушенні зобов'язання. Аналогічна правова позиція є в постанові Верховного Суду України №6-6 цс 13 від 27 березня 2013 року. Зокрема вказано, що згідно зі ст. 614 ЦК України особа звільняється від відповідальності за невиконання зобов'язання лише в тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні такого зобов'язання. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв'язку з наданням КП "Зміїв-Сервіс" послуг з вивезення твердих побутових відходів та наявності з боку відповідачів невиконаних зобов'язань щодо оплати наданих послуг. За таких обставин, позовна заява є обгрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved