Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

Позивач КП «Водоканал» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення. В обґрунтування позовних вимог зазначено, про те, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] та користуються послугами КП Водоканал, але оплату за послуги підприємства не вносять, тому за період з 01.09.2004 року по 31.05.2019 року утворилась заборгованість в сумі 36247 грн. 01 коп., яку просять стягнути з відповідачів, а також стягнути судовий збір, сплачений при подачі позовної заяви до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явились, причин неявки суду не повідомили, про день та час слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву та будь яких клопотань до суду від відповідачів не надходило. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши докази по справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] з 10.04.2001 року по теперішній час, що підтверджується довідкою виданою на запит суду, Департаментом реєстраційних послуг від 05.08.2019 року (а.с.16-17). КП «Водоканал» за вищевказаною адресою надає відповідачам послуги з водопостачання та водовідведення, але оплату за послуги підприємства відповідачі вносить не в повному обсязі. За таких підстав за період з 01.09.2004 року по 31.05.2019 року утворилась заборгованість в сумі 36247 грн. 01 коп. з урахуванням заборгованості перед «ВРЕЖО». Згідно зі ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" "споживач-фізична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальні послуги"; "житлово- комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках, спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів,норм, стандартів, порядків і правил"; комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи забезпечені холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо та електропостачанням,опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку , встановленому законодавством". Учасниками відносин у сфері житлово-комунальні послуги є: власник, споживач, виконавець, виробник, відповідно до ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Споживач згідно з п. 5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Загальні положення про плату за комунальні послуги та строки їх внесення передбачені ст.ст. 66, 67, 68 ЖК України, та визначено, що наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання і каналізації. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог згідно звичаям ділового звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Пунктом 18 „Правил надання послуг з централізованого опалення, постачай та гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за № 630 зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць . Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим місяцем. Як вбачається з розрахунку наданого КП «Водоканал», по особовому рахунку № [NUMBER] відкритому на ім`я [PERSON] відповідачі отримували послуги з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення за період з 01.09.2004 року по 31.05.2019 року на суму 42702 грн. 93 коп., з урахуванням суми заборгованості перед КП «Врежо», яка становить 316 грн. 92 коп. За даний період відповідачами сплачено за надані послуги КП «Водоканал» 4371 грн. 14 коп., з яких: 4252грн. 59 коп. зараховано в оплату поточного періоду з 01.09.2004 року по 31.05.2019 року, та 118 грн. 55 коп. зараховано в оплату минулого періоду заборгованість перед «ВРЕЖО», 2520 грн. 25 коп. субсидія за період з 01.09.2004 року по 31.05.2019 року, тобто заборгованість з урахуванням оплат, здійснених відповідачами складає 36247 грн. 01 коп. (а.с.3-5). Враховуючи відсутність в матеріалах справи розрахунку заборгованості відповідача перед «Врежо» із зазначенням яким саме чином та за який період здійснювалися нарахування по оплаті за воду і послуги каналізації та утворення заборгованості за цей період, суд приходить до висновку про недоведеність зазначеної позивачем заборгованості перед «Врежо» в сумі 316 грн. 92 коп., тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Таким чином, суд приходить до переконання про необхідність стягнення заборгованості, яка утворилася саме за період з 01.09.2004 року по 31.05.2019 року у загальній сумі 35930 грн. 09 коп. та вважає наданий позивачем розрахунок заборгованості за цей період належним доказом. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь позивача КП «Водоканал» підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам від заявлених, в сумі 35930 грн. 09 коп., виходячи з такого розрахунку: (заявлено суму у розмірі 36247 грн. 01 коп., задоволено на суму 35930 грн. 09 коп.) 1921,00грн. - сплачений при подачі позову до суду судовий збір х 35930 грн. 09 коп./ 36247 грн. 01 коп.=1904 грн. 20 коп.).

Outcome: partial