Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Новоукраїнського районного відділу ДВС Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про зняття заборони з нерухомого майна. Свої позовні вимоги позивач [PERSON] обгрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . З метою отримання спадщини, до складу якого входить домоволодіння по [ADDRESS] , позивач звернувся до державного нотаріуса Новоукраїнського районного нотаріального округу Шевченко Н.Г. з відповідною заявою. 13.01.2020 року позивачу було надану усну відмову державного нотаріуса в оформленні спадщини, так як, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер № 197541943 на все майно спадкодавця накладено арешт згідно постанови № АА 957218 від 02.09.2002 року, виданої Новоукраїнською державною виконавчою службою, реєстраційний номер обтяження 8010179 від 02.10.2008 року. 13.01.2020 року позивач звернувся з заявою до Новоукраїнського районного відділу ДВС Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про надання інформації на підставі чого було накладено арешт на майно [PERSON] , який помер [INFO] . 24.01.2020 року позивачем було отримано відповідь від відповідача про те що, арешт у Єдиному реєстрі заборон відчуження б`єктів нерухомого майна за №8010179 було накладено згідно постанови АА 957218 від 02.09.2002 року на громадянина [PERSON] , надати більш детальну інформацію у них немає можливості. Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 1441 від 26.09.2018 року, виданого Новоукраїнським відділенням СМЕ КЗ «Кіровоградське бюро СМЕ» на громадянина [PERSON] 1980 р.н. та копії паспорта громадянина України, вбачається, що вище зазначений громадянин, був прописаний та проживав за адресою [ADDRESS] , де і помер. В зв`язку з наведеним, позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 30.01.2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено до підготовчого розгляду на 17.02.2020 року. 17.02.2020 року ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 02.03.2020 року. Позивач в судове засідання не з`явився, 31.01.2020 року подав до суду зяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Новоукраїнського районного відділу ДВС Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, про день та час розгляду справи повідомлений судовою повісткою. Представник третьої особи державний нотаріус Новоукраїнського районного нотаріального округу Шевченко Наталія Григорівна в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, надала заяву до суду про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори. Суд ухвалив розгляд справи провести у відсутність сторін та їх представників. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, оцінивши досліджені докази, суд вважає, що позовні вимоги\~\~підлягають\~\~задоволенню за наступних підстав. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1\~ст.12 ЦПК України). \~Відповідно до ч.3\~ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст.13 ЦПК України\~(диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено,\~що [INFO] помер батько\~ позивача\~ [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Новоукраїнським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 29 червня 2019 року за актовим записом № 179 (а.с. 7). На підставі договору купівлі-продажу, виданого Новоукраїнською державною нотаріальною конторою від 12.06.1990 за № 985 та зареєстровано в кадастровій книзі під № 985 (а.с. 8-9) [PERSON] являється власником жилого будинку під номером [ADDRESS] . Про вказане свідчить також довідка, видана Ульянівським технічним бюром інвентаризації від 12 червня 1990 року (а.с.10). Згідно\~інформації з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно,\~Реєстру прав\~власності на\~нерухоме майно,\~Державного реєстру\~іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів\~нерухомого майна\~на ім`я\~ [PERSON] зареєстровано\~обтяження: арешт\~нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 8010179; зареєстровано 02.10.2008\~ за № 8010179, реєстратором: Новоукраїнська районна державна нотаріальна контора, 27100, Кіровоградська обл., місто Новоукраїнка, вулиця Соборна,43; підстава обтяження:\~ постанова, АА 957218 від 02.02.2002, Новоукраїнська державна виконавча служба, об`єкт обтяження: інше, все майно, [ADDRESS] (а.с. 13). Як вбачається з відповіді Новоукраїнського РВ ДВС Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 24.01.2020 року за № 6374, арешт у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №8010179 було накладено згідно постанови АА 957218 від 02.09.2002 року на громадянина [PERSON] , надати більш детальну інформацію не можливо (а.с. 14). Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 1441 від 26.09.2018 року, виданого Новоукраїнським відділенням СМЕ КЗ «Кіровоградське бюро СМЕ» на громадянина [PERSON] , [INFO] (а.с. 15), та копії паспорта громадянина України (а.с.16-17), вбачається, що вище зазначений громадянин, був прописаний та проживав за адресою [ADDRESS] , де і помер. Судом встановлено, що позивач не може прийняти спадщину після смерті батька, так як на спадкове майно було накладено арешт. За змістом\~ ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1220 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) та здійснюється за заповітом, або за законом та відкривається внаслідок смерті цієї особи. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з частиною статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За змістом частин 1 та 2 статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти стосовно свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до частини першої статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 41 Конституції України та п.2, ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. За змістом зазначених норм та положень ст. 16 ЦК України власник має право вимагати відновлення свого порушеного права, в даному випадку - звільнення з-під арешту майна, яке належить йому на праві власності в порядку спадкування. Згідно ч.1 ст. 18\~ ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідно до положень ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі: визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення; затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення; припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника; прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена; закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів; визнання боржника банкрутом; фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону; якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону; якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв`язку з цим перераховані до Державного бюджету України;\~ якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки; погашення, списання згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірньою компанією "Газ України", Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), перед постачальниками електричної енергії за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням. Відповідно до\~ ч,1, 2 ст. 40\~ ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Згідно п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 грудня 2008 року № 2274/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Аналізуючи вищенаведені обставини, в даний час дія арешту на нерухоме майно [PERSON] порушує права спадкоємця на спадкування нерухомого майна. Враховуючи встановлені обставини, оскільки будь-яке виконавче провадження відносно спадкодавця [PERSON] в провадженні відділу державної виконавчої служби відсутнє, а арешт, який накладено на житловий будинок [ADDRESS] , накладений помилково, оскільки гр. [PERSON] не являється власником даного майна, а є можливим власником житлового будинку [ADDRESS] , суд прийшов до висновку, що відповідно до встановлених обставин та закону арешт накладений на майно боржника знімається та скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, що не було здійснено державним виконавцем, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про відшкодування понесених судових витрат позивачем не ставилося, які підлягають віднесенню за рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved