Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, с. Бистрик, вул. Новоселів, 10. Позовні вимоги мотивує тим, що йому на праві власності належить житловий будинок за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, с. Бистрик, вул. Новоселів, буд. 10. Разом з ними в будинку також зареєстрований бувший чоловік його доньки - [PERSON]. Сімейне життя між його донькою [PERSON] та відповідачем [PERSON]Л не склалось, шлюб вони розірвали 06.09.2016 року. Однак відповідач не проживає за місцем реєстрації вже тривалий час з причини вибуття на інше постійне місце проживання. Його донька [PERSON] неодноразово зверталась до відповідача з проханням знятися з реєстрації, проте до сьогоднішнього часу дане питання не вирішено. В судове засідання позивач не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Крім того вказав, що хоча шлюб з його донькою розірвано лише у вересні 2016 року, але до цього відповідач вже з серпня 2015 року в будинку не проживає. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. В звязку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З"ясувавши обставини справи, на засадах змагальності, як того вимагає ст. 10 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, с. Бистрик, вул. Новоселів, буд. 10, що підтверджується довідкою Бистрицької сільської ради, свідоцтвом на забудову садиби(а.с. 10, 11, 12). У вище зазначеній квартирі зареєстрований бувший чоловік доньки позивача - [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сім"ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/або будинку, осіб Бистрицької сільської ради(а.с.8). [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Бердичівського міськрайонного суду від 06.09.2016 року(а.с.15). Факт не проживання відповідача в спірному житловому приміщенні підтверджується письмовими доказами, зокрема: довідкою Бистрицької сільської ради від 14.06.2016 року, та заявою відповідача(а.с. 8). Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. За правилами положень ст.ст. 317, 319 Цивільного Кодексу України(далі ЦК України), власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном у тому числі і житлом. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 391 цього ж Кодексу, власник майна має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до положень ЖК до членів сім"ї наймача (власника) житлового приміщення віднесено дружину(чоловіка) власника житла, їх дітей та батьків, а також інших осіб, якщо вони постійно проживають спільно з власником житла та ведуть з ним спільне господарство. Ознака постійного проживання є обов"язковою умовою розуміння сім"ї. Таким чином, враховуючи вищенаведені норми права, обставини справи, суд вважає, що оскільки відповідач з 2015 року не користується даним житловим приміщенням, не проживає в ньому тривалий час, доказів того, що позивач або інші особи, чинили йому перешкоди у користуванні спірним житлом не надав, також не надав будь-яких доказів про те, що між ними встановлені домовленості щодо користування даним житлом, а тому позовні вимоги, про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, с. Бистрик, вул. Новоселів 10, підлягають задоволенню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved