Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з онуками [PERSON] та [PERSON], встановлення порядку прийняття участі у їх вихованні, мотивуючи тим, що її син [PERSON] був одружений з [PERSON]. У шлюбі в [PERSON] народились дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. [INFO] [PERSON] помер. Діти залишилась проживати з мамою. Після смерті [PERSON] відповідач чинить перешкоди позивачці у спілкуванні з онуками. Раніше спілкування з онуками проходило безперешкодно, позивач відвідувала онуків у школі, на вихідні онуки приходили до неї в гості. На даний час відповідач [PERSON] заборонила дітям спілкуватися з бабусею, отримувати подарунки та допомогу. Прохання надати дозвіл на спілкування з онуками результатів не дали. Відповідач не бере трубки свого мобільного телефону, змінила номер домашнього телефону, позивач змушена таємно спілкуватись з онуками в школі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просила позов задовольнити та зобов'язати відповідача не чинити перешкод у побаченнях з онуками, встановити наступний графік спілкування з онуками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в першу і третю суботу, другу і четверту неділю місяця з 11.00 год. до 19-00 год. та встановити механізм забирання дітей, а також супровід до їх місця проживання, можливість спілкування з онуками без участі відповідача в будь-якому вибраному позивачем та онуками місці. Відповідач та її представник в судове засідання не з"явилися. Відповідач подала суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв"язку з поганим самопочуттям. Відкладення розгляду справи порушує права сторін на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку, які встановлені ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності відповідача та її представника. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в судове засідання не з"явилася, просила розглянути справу без її участі. Заслухавши пояснення позивача, свідка, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст.16 ЦК України. Отже, власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є дітьми [PERSON], який помер [INFO] згідно свідоцтва про смерть (а.с.11). Позивач [PERSON] являється рідною бабусею [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Неповнолітні [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживають з відповідачем [PERSON] Вказані факти сторони визнаються, а тому згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, доказуванню не підлягають. Після смерті [PERSON] відповідач почала чинити перешкоди позивачці у спілкуванні з онуками. Раніше спілкування з онуками проходило безперешкодно, на вихідні онуки приходили додому до позивача, залишалися на ніч. Дані обставини підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON] Належних та допустимих доказів,які б спростували зазначені позивачем обставини, відповідачем суду надано не було. Відповідно до ст. 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватись зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дідо, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Позивач таким своїм право скористався та звернувся до суду із вказаним позовом, оскільки вважає, що саме їй та саме відповідачем [PERSON] чиняться перешкоди у спілкуванні з онуками. Як вбачається з висновку про встановлення порядку участі у вихованні онуків, затверджений рішенням від 10.12.2015 року №673 виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради відповідач запропонувала свій порядок участі позивачки у вихованні онуків, один раз на місяць у неділю з 12 год. до 14.00 год. у її присутності. Також,як зазначено в висновку із результатів психологічного обстеження [PERSON] чітко ідентифікує себе із сім"єю і добре почувається у сімейному колі, до найближчих відносить маму, брата та бабусю й дідуся по маминій лінії, у дівчинки позитивне ставлення до школи та позашкільних гуртків, які відвідує, добре адаптована , що свідчить про хорошу атмосферу в сім"ї та школі. Данило добре почуває себе в колі сім"ї, найтепліші почуття у нього викликає мама та дідусь і бабуся по маминій лінії. Хлопчик добре адаптований, не тривожний, що свідчить про хороші взаємини в сім"ї та школі. [PERSON] та [PERSON] діти відносять до кола родичів, проте ставлення до них є емоційно нейтральним. (а.с.58). Рішенням від 10.12.2015 року № 673 затверджено висновок про доцільність встановлення порядку участі бабусі [PERSON] у вихованні онуків [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], перша і третя субота, друга і четверта неділя місяця з 10.00 год. до 18.00 год. Суд бере до уваги те, що неповнолітні онуки проживають з відповідачем, яка їх виховує, діти знають бабусю, до червня 2015 року постійно з нею спілкувалися, залишалися ночувати за місцем проживання позивача, відповідач не хоче посприяти більш тісному контакту дітей з бабусею та всяко цьому перешкоджає, що підтверджується поясненнями позивача, свідка та дослідженими судом письмовими доказами. Виходячи з балансу інтересів дітей, суд вважає, що встановлення судом такого способу участі позивача у вихованні онуків, як спілкування з дітьми без присутності матері, з правом забирати онуків з їх місця проживання до свого місця проживання на даному етапі буде максимально відповідати інтересам дітей. Беручи до уваги,що по суботах неповнолітня [PERSON] займається танцями, а неповнолітній [PERSON] займається тхеквондо, до червня 2015 року позивач водили дітей на заняття, суд вважає,що зустрічі позивача з дітьми не порушать позанавчального режиму дітей,оскільки позивач у визначені дні погодилася відводити та забирати дітей з вищезазначених занять. Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані сторонами докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог частково та вважає за доцільним встановити наступний порядок участі бабусі [PERSON] у вихованні онуків [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]: перша і третя субота, друга і четверта неділя місяця з 11.00 год. до 18.00 год. Суд вважає, що саме 9 годин часу достатньо для того щоб бабуся поспілкувалася з онуками та приймала участь у їх вихованні. Доказів, що позивач може негативно впливати на фізичний та психологічний розвиток дитини, суду протягом розгляду справи надано не було. На підставі викладеного та

Outcome: partial