Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Представник відповідача, [PERSON] надала суду пояснення (заперечення) проти позову, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає частково, а саме в частині основного боргу (тіло кредиту), в іншій частині не визнала, посилаючись на те, що у кредитному договорі, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Також, звернула увагу суду, що до позовної заяви взагалі не надано договору (копію), підписаний сторонами, в т.ч. відповідачем. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, не погодилися із розміром нарахованої пені, вважає, що вона нарахована із перевищенням. Крім того, вважає, що позивач не має право стягувати одночасно пеню за прострочення повернення заборгованості за кредитом та пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом і штраф за порушення позичальником грошових зобов`язань, оскільки подвійна цивільна відповідальність заборонена ст.61 Конституції України. Зазначила, що за загальним правилом період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов`язання, не може перевищувати один рік. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі. \~ \~ \~ \~В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія заяви про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК» «ЦФР»; копія заяви № 176898242 від 21.10.2015р. на отримання кредиту від ТОВ «ФК» «ЦФР»; копія паспорту громадянина України [PERSON] ; копія умов отримання кредитів та інших послуг ТОВ «ФК» «ЦФР»; копія довідки ТОВ «ФК» «ЦФР»; копія розрахунку заборгованості за кредитним договором № 176898242 від 21.10.2015р. станом на 30.07.2018р.; копія повідомлення про відступлення права грошової вимоги від 07.08.2018р. вих. № 002763109; копія повідомлення про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором № 176898242 від 21.10.2015 р. та включення персональних даних; копія договору відступлення прав вимоги № 20180730 від 30.07.2018р.; копія виписки з реєстру боржників від 30.070.2018 р.; та інші документи. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 70 963 грн. 96 коп. та судові витрати в розмірі 1 921 грн. 21.10.2015р. між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем був укладений кредитний договір № 176898242, згідно якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 42448 грн. на строк 24 місяців з погашенням кредиту та відсотків за кредитом щомісячно згідно графіку платежів. Відповідач не\~виконав умови\~договору в\~наслідок чого\~в нього\~склалась заборгованість\~у розмірі\~70963грн. 96 коп., яка складається з: 25597,64 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 5175,76 грн. заборгованості за відсотками, 23014 грн. сума заборгованості за платою за управління кредитом, 17176,56 грн. сума заборгованості за пенею. 30.07.2018р. між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», було укладено договір про відступлення прав вимоги № 20180730, згідно з яким відбулося переуступлення прав вимог. Відповідно до умов договору відступлення прав вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу Нового кредитора та отримало право грошової вимоги від відповідача в розмірі 70963грн. 96 коп. Після відступлення права вимоги відповідачу було направлено лист повідомлення про відступлення права вимоги. У зв`язку із істотним порушення відповідачем [PERSON] умов кредитного договору № 176898242 від 21.10.2015р. на адресу відповідача було направлено повідомлення про заміну умов кредитного договору та вимоги про погашення загальної суми боргу. Однак, відповідач всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, не виконав свої зобов`язання по сплаті заборгованості за кредитним договором. Вивчивши матеріали справи та надані документи, дослідивши додаткові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, однак, з урахуванням істотних обставин у справі підлягають частковому задоволенню. 30.07.2018р. між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 20180730, згідно з яким відбулося переуступлення прав вимог. Відповідно до умов договору відступлення прав вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу Нового кредитора та отримало право грошової вимоги від відповідача в розмірі 70963 грн. 96 коп. 21.10.2015 р. [PERSON] подав до ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ" Заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ "ФК" ЦФР" (ідентифікаційний код: 35725063) та Заяву № 176898242 від 21.10.2015 р. на отримання кредиту від ТОВ "ФК" ЦФР", підписанням якої їх підтвердив згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ "ФК" становлять кредитний договір між ТОВ "ФК" ЦФР" та Відповідачем, як позичальником, а також, отримав примірник Кредитного договору та погодив отримати шляхом роздрукування договору з веб-сайту умови отримання кредитів від ТОВ "ФК" ЦФР". За вимог ч.1 та 2\~ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). \~ \~ \~ \~ Верховний Суд України у справі № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року\~висловив правову позицію з приводу того, що за частинами першою, другою\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Виходячи із правового аналізу вказаних норм Умови отримання кредитів з веб сайту, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови не містять підпису позичальника; не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву позичальника. Отже, матеріали справи не містять доказів, які підтверджують факт ознайомлення позичальника з усіма істотними умовами договору. Надані позивачем Заява про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ "ФК" ЦФР" та Заява № 176898242 від 21.10.2015 р. на отримання кредиту від ТОВ "ФК" ЦФР", з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в заяві позичальника, і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Таким чином, суд вважає, що додані позивачем, Заяви про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ "ФК" ЦФР" та Заяви № 176898242 від 21.10.2015 р. на отримання кредиту від ТОВ "ФК" ЦФР", не є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору. Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 22 березня 2017 року ( справа №6-2320цс16 ). Отже, суду не підтверджено належним чином щодо існування за вказаним кредитним договором процентної ставки, визначеного позивачем розміру штрафних санкцій та пені, а отже суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог банку щодо стягнення з відповідача: 5175,76 грн. заборгованості за відсотками, 23014 грн. сума заборгованості за платою за управління кредитом, 17176,56 грн. сума заборгованості за пенею. У той же час, із наданого розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами та, частково погашаючи заборгованість за кредитом, фактично визнавав факт отримання ним кредитних коштів. Доказів на спростування отримання кредитних коштів у розмірі, зазначеному в розрахунку банку, відповідач суду не надав. \~ \~ \~ \~ Банком наданий розрахунок заборгованості, відповідно до якого заборгованість за основною сумою боргу (тілом наданого кредиту) становить 25597,64 грн. На підставі вищенаведеного і враховуючи, що існування заборгованості за тілом кредиту відповідачем не спростовано та зазначена заборгованість не погашена, суд вважає, що вимоги банку про стягнення з відповідача заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту) у сумі 25597,64 грн. є обґрунтованими та такими, що відповідають умовам кредитного договору та\~ст.1050 ЦК України, а тому задовольняє позов в цій частині. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ЦПК України. Згідно\~ст.13 ЦПК України,\~суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених\~ЦПК України\~випадках. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.1\~ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 1, ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданого платіжного доручення від 26.02.2019 р. позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 1921 грн., а тому, у зв`язку з частковим задоволенням позову відповідачем підлягає відшкодуванню сума судового збору пропорційна до розміру задоволених вимог, а саме: 611 грн. 71 коп. (розмір задоволених позовних вимог помножено на розмір заявленого судового збору та поділено на розмір заявлених позовних вимог: 22597,64 грн.*1921 грн./70963,96 грн.). При цьому суд враховує роз`яснення надані Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. №36 постанови №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Outcome: partial