Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

30.07.2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Правекс-Банк" звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором., обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 02.03.2007 року між АКБ "Правекс-Банк", правонаступником якого є ПАТ КБ "Правекс-Банк", і відповідачем був укладений кредитний договір № 3299-013/07Р, за умовами якого Банк надав кредит в іноземній валюті для споживчих цілей у розмірі 26094 євро. Згідно п. 1.2 кредитного договору кредит надається позичальнику у строк з 02.03.2007 року до 03.03.2014 року зі сплатою 9,99% річних. У відповідності до пп. 3.1 кредитного договору між сторонами було укладено договір застави № 162 від 02.03.2007 року, за яким позичальником передано в заставу транспортний засіб, а саме: марка авто Mitsubishi, модель Grandis, 2007 року випуску, шасі № [NUMBER], тип ТЗ легковий універсал, реєстраційний номер [NUMBER]. Однак через неналежне виконання позичальником умов кредитного договору виникла заборгованість, яка станом на 18.06.2015 року становить:кредит у розмірі 1393,13 євро; пеня за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 1851,13 євро; відсотки у розмірі 96,16 євро; пеня за несвоєчасне погашення відсотків у розмірі 282,16 євро. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 3622,58 євро та судовий збір у розмірі 884,27 грн. Заперечуючи проти позову, [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до ПАТ КБ "Правекс-Банк" про захист прав споживачів за споживчим договором, в якому просить визнати кредитний договір споживчого кредитування № 3299-013/07Р укладений між нею і АКБ "Правекс-Банк" 02.03.2007 року удаваним правочином; визнати кредитний договір споживчого кредитування № 3299-013/07Р від 02.03.2007 року- укладеним між [PERSON] і АКБ "Правекс-банк" в національній валюті України - гривні; визнати недійсним кредитний договір споживчого кредитування № 3299-013/07Р, укладений між [PERSON] і АКБ "Правекс-Банк" 02.03.2007 року із застосуванням нечесної підприємницької практики та омани споживача; на застосування наслідків недійсності кредитного договору № 3299-013/07Р, укладеного між [PERSON] і АКБ "Правекс-банк" 02.03.2007 року, визнати недійсним договір застави транспортного засобу, укладений 02.03.2007 року між [PERSON] і АКБ "Правекс-Банк" і зареєстрований в реєстрі правочинів за № 162. Зустрічний позов обґрунтований тим, що п. 1.1 кредитного договору передбачено, що з метою своєчасної оплати позичальником вартості автомобіля, що купується за договором № 49.07 від 27 лютого 2007 року, а також з метою оплати страхових платежів згідно з договорами страхування автомобіля, укладання яких здійснюється на підставі п. 6.1.11 кредитного договору, банк надає позичальнику кредит в іноземній валюті на загальну суму 26094 євро. Пунктом 4.3 кредитного договору врегульовано, що кредит може бути використаний позичальником тільки на цілі, зазначені в п. 1.1 даного договору, тобто на придбання автомобіля. Також п. 2.1.3 кредитного договору передбачено, що для отримання кредиту позичальник зобов'язаний надати банку наступні документи: договори страхування автомобіля від ризиків втрати, ушкодження і викрадення (угону) на користь банку, що укладаються зі страховою компанією, обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів, а також документи, що свідчать про сплату страхових премій; договір застави автомобіля, укладений з банком з метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за даним договором; рахунок, виставлений фірмою-продавцем автомобіля (відповідно до договору № 49.07 від 27 лютого 2007 року). Згідно умов п. 3.2 договору № 49.07 від 27 лютого 2007 року, - право власності на автомобіль Mitsubishi Grandis переходить до покупця після підписання цього договору, на підставі чого 01 березня 2007 року позичальнику з боку МРЕВ-2 ДАІ ГУУМВС України в Одеській області було видано свідоцтво серії РСА № 914670 про реєстрацію транспортного засобу. При тому п. 2 договору № 49.07 від 27 лютого 2007 року його загальна вартість становить 167 000,00 грн., у т. ч. з ПДВ. Згідно рахунку № 05 від 21 лютого 2007 року, виставленого ТОВ "Ніко-Південь", - до сплати за автомобіль з урахуванням ПДВ підлягала сума 167 000,00 грн. За таких умов, як вважає відповідач і позивач за зустрічним позовом [PERSON], у неї не було жодної потреби в отриманні 02 березня 2007 року кредиту саме в іноземній валюті. Надалі представником відповідача і позивача за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON], 16.05.2017 року був наданий уточнений зустрічний позов з вимогами визнати кредитний договір № 3299-013/07Р, укладений 02.03.2007 року між [PERSON] і АКБ "Правекс-Банк", недійсним, та на застосування наслідків недійсності кредитного договору № 3299-013/07Р, укладеного між [PERSON] і АКБ "Правекс-Банк" 02.03.2007 року, - визнати недійсним договір застави транспортного засобу, укладений 02.03.2007 року між [PERSON] і АКБ "Правекс-Банк" і зареєстрований в реєстрі правочинів за № 162. Уточнений зустрічний позов обґрунтований тим, що згідно умов кредитного договору № 3299-013/07Р від 02.03.2007 року: метою своєчасної оплати позичальником вартості автомобіля, що купується, а також з метою оплати страхових платежів згідно з договорами страхування автомобіля, банк надає позичальнику кредит в іноземній валюті на загальну суму 26094 євро (п. 1.1); видача кредиту здійснюється шляхом видачі грошових коштів із каси банку після укладення договору застави і надання позичальником банку документа, що підтверджує страхування заставного майна (п. 4.1). Як зазначає представник відповідача і позивача за зустрічним позовом [PERSON], з наданого банком примірнику № 2 заяви на видачу готівки № 1 від 02.03.2007 року (а.с. 84) убачається, що банківський екземпляр заяви не підписаний позичальником [PERSON], що виключає отримання останньою кредитних коштів в іноземній валюті для оплати за автомобіль, які є предметом кредитного договору. Також обидва примірника квитанції № 33601/з32 від 02.03.2007 року про переказ грошових коштів у сумі 167 000,00 грн. за придбаний автомобіль (а.с. 85) так само не містять підпису позичальника [PERSON] І квитанція № 1147 (примірник № 1) про здійснення валютно-обмінної операції від 02.03.2007 року форми № 377-К з назвою операції "купівля іноземної валюти" (а.с. 86) також не містить підпису клієнта банку [PERSON], що, на думку представника відповідача і позивача за зустрічним позовом [PERSON], свідчить про невиконання банком істотних умов кредитного договору щодо його предмету, оскільки позичальнику з каси банку не були видані готівкові грошові кошти в іноземній валюті, і підтверджує зміну банком умов договору в односторонньому порядку через не передбачений кредитним договором і у відсутність відповідного розпорядження позичальника переказ національної валюти за придбання автомобіля. Ухвалою суду від 30.01.2018 року залучено до участі у справі правонаступника ПАТ КБ «Правек- Банк»- Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». До судового засідання представник ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» правонаступника позивача за первинним позовом та відповідача за зустрічним позовом в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутністю представника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», в якій також зазначено, що свої позовні вимоги вони підтримують в повному обсязі та наполягають на їх задоволенні. Представник [PERSON]- відповідача за первинним позовом та позивача за зустрічним в судовому засіданні не визнала первинні позовні вимоги та підтримала зустрічні позовні вимоги, просить зустрічний позов задовольнити. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача і позивача за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON], судом було встановлено наступне. 02.03.2007 року між АКБ "Правекс-Банк", правонаступником якого є ПАТ КБ "Правекс-Банк", і [PERSON] був укладений кредитний договір № 3299-013/07, п. 1.1 якого передбачено, що з метою своєчасної оплати позичальником вартості автомобіля, що купується за договором № 49.07 від 27 лютого 2007 року, а також з метою оплати страхових платежів згідно з договорами страхування автомобіля, укладання яких здійснюється на підставі п. 6.1.11 кредитного договору, банк надає позичальнику кредит в іноземній валюті на загальну суму 26094 євро. Згідно п. 1.2 кредитного договору кредит надається позичальнику у строк з 02.03.2007 року до 03.03.2014 року зі сплатою 9,99% річних. У відповідності до пп. 3.1 кредитного договору між сторонами було укладено договір застави № 162 від 02.03.2007 року, відповідно до умов якого позичальником передано в заставу транспортний засіб, а саме: марка авто Mitsubishi, модель Grandis, 2007 року випуску, шасі № [NUMBER], тип ТЗ легковий універсал, реєстраційний номер [NUMBER]. Пунктом 4.3. кредитного договору врегульовано, що кредит може бути використаний позичальником тільки на цілі, зазначені в п. 1.1 даного договору, тобто на придбання автомобіля за рахунком, виставленим фірмою-продавцем. Також п. 2.1.3 кредитного договору передбачено, що для отримання кредиту позичальник зобов'язаний надати банку наступні документи: договори страхування автомобіля від ризиків втрати, ушкодження і викрадення (угону) на користь банку, що укладаються зі страховою компанією, обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів, а також документи, що свідчать про сплату страхових премій; договір застави автомобіля, укладений з банком з метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за даним договором; рахунок, виставлений фірмою-продавцем автомобіля (відповідно до договору № 49.07 від 27 лютого 2007 року). Згідно умов п. 3.2 договору № 49.07 від 27 лютого 2007 року, - право власності на автомобіль Mitsubishi Grandis переходить до покупця після підписання цього договору, на підставі чого 01 березня 2007 року позичальнику з боку МРЕВ-2 ДАІ ГУУМВС України в Одеській області було видано свідоцтво серії РСА № 914670 про реєстрацію транспортного засобу. Умовами п. 2 договору № 49.07 від 27 лютого 2007 року передбачена загальна вартість автомобіля - 167 000,00 грн., у т. ч. з ПДВ. Згідно рахунку № 05 від 21 лютого 2007 року, виставленого ТОВ "Ніко-Південь", - до сплати за автомобіль з урахуванням ПДВ підлягала сума 167 000,00 грн. З наданого банком примірнику № 2 заяви на видачу готівки № 1 від 02.03.2007 року (а.с. 84) убачається, що банківський екземпляр заяви не підписаний позичальником [PERSON], що спростовує доводи позивача про отримання останньою кредитних коштів в іноземній валюті для оплати за автомобіль, які є предметом кредитного договору. Також обидва примірника квитанції № 33601/з32 від 02.03.2007 року про переказ грошових коштів у сумі 167 000,00 грн. за придбаний автомобіль (а.с. 85) не містять підпису позичальника [PERSON] Квитанція № 1147 (примірник № 1) про здійснення валютно-обмінної операції від 02.03.2007 року форми № 377-К з назвою операції "купівля іноземної валюти" (а.с. 86) знову не містить підпису клієнта банку [PERSON] Статтею 3 Декрету КМУ „Про систему валютного регулювання та валютного контролю" № 15-93 від 19.02.1993р., національна валюта України є єдиним законним засобом платежу на території України, а відповідно до п. 2 ст. 13 Декрету, уповноважені банки, які отримали від НБУ генеральні ліцензії на здійснення валютних операцій, здійснюють контроль за операціями, що проводяться резидентами та нерезидентами через ці установи. Тобто, предмет кредитного договору щодо здійснення відповідачем, резидентом України, акту купівлі автомобіля за іноземну валюту з резидентом України без індивідуальної ліцензії НБУ, якої не мав ані відповідач як покупець, ані продавець автомобіля, - апріорі не відповідає вимогам пп. „г" п. 4 ст. 5 згаданого вище Декрету. Нормами ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" передбачено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку та угодами (договорами) між банком і клієнтом. Згідно ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Також банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом (ч. 3 ст. 1068 ЦК України). Частиною 5 ст. 203 ЦК України врегульовано, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Положеннями ч. 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. У відповідності до положень ч. 1 ст. 638 ЦК України, - договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Також нормами ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України передбачено що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Тому суд дійшов висновку, що при укладанні 02.03.2007 року кредитного договору № 3299-013/07, банк заздалегідь усвідомлював, що вказаний правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, оскільки за іноземну валюту на території України позичальник, як споживач і найбільш слабка сторона договору, не мала можливості придбати автомобіль. До того ж, первинна бухгалтерська документація, надана банком, спростовує отримання позичальником [PERSON] готівкових грошових коштів у сумі 26094 євро, тому що банківський екземпляр заяви на видачу готівки № 1 від 02.03.2007 року не підписаний позичальником [PERSON] Також обидва примірника квитанції № 33601/з32 від 02.03.2007 року про переказ на рахунок ТОВ "Ніко-Південь" грошових коштів у сумі 167 000,00 грн. за автомобіль не містять підпису позичальника [PERSON] Квитанція № 1147 (примірник № 1) про здійснення валютно-обмінної операції від 02.03.2007 року форми № 377-К з назвою операції "купівля іноземної валюти" (а.с. 86) знову не містить підпису клієнта банку [PERSON] Зважаючи, що позичальником [PERSON] не спростовується придбання автомобіля за кредитні кошти, вказані докази свідчать про зміну банком в односторонньому порядку істотних умов кредитного договору споживчого кредитування. Згідно ч. 3 ст. 1054 ЦК України, особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Статтею 18 Закону України "Про захист прав споживачів" встановлено, що умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача (ч. 2). Нормами пп. п. п. 11, 12, 16 ч. 3 ст. 18 Закону несправедливими є, зокрема, умови договору про: надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати характеристики продукції, що є предметом договору; встановлення обов'язку споживача виконати всі зобов'язання, навіть якщо продавець (виконавець, виробник) не виконає своїх. Також у п. 2 ч. 6 ст. 18 Закону зазначено, що у разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача договір може бути визнаним недійсним у цілому. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed