Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON], в інтересах малолітнього [PERSON], до [PERSON] та [PERSON], треті особи - Служба у справах дітей Нікопольської районної державної адміністрації, Служба у справах дітей Томаківської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що [PERSON] (після реєстрації шлюбу - [PERSON]) є її рідною донькою. 15 липня 2006 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], після реєстрації якого їй було присвоєно прізвище "[PERSON]". [INFO] року у них народився син [PERSON]. Сім'я стала проживати в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], яка належить її свекрусі [PERSON]. Після народження [PERSON], у доньки почалися проблеми у сім'ї. Чоловік став зловживати спиртними напоями та наркотичними засобами. Він часто приходив додому у стані сп'яніння, вчиняв сварки, незважаючи на присутність дитини, ніде не працював, жив за рахунок дружини. Врешті - решт, [PERSON] з'їхав з квартири та став проживати окремо. На даний час його місце проживання невідоме. Влітку 2012 року сім'я доньки остаточно розпалася та шлюб між ними було розірвано. Невдовзі після розірвання шлюбу, у відповідачки склалася інша сім'я і вона зареєструвала шлюб з іншим чоловіком. Згодом, у неї народилася ще одна дитина. У новій сім'ї [PERSON] також вважав себе чужим. Чоловік доньки часто приходив додому у стані сп'яніння, вживав алкогольні напої при дітях, вдома чи на вулиці. Відповідачка, коли приходила з роботи, просто лягала спати, не розмовляючи з дітьми та не приділяючи їм елементарної уваги. [PERSON], а згодом і молодшим сином, займалася вона. Вона постійно доглядала дітей, забирала [PERSON] з дитячого садочка, ходила з ним гуляти та взагалі намагалася задовольнити його дитячі потреби, не дивлячись на свій літній вік (1937 рік народження). [PERSON] доля її дітей не хвилювала, її ставлення до них ставало все більш байдужим. Одного разу сусіди зателефонували їй та повідомили, що [PERSON] біля супермаркету «Варус» просить милостиню. Через таке ставлення матері, успішність дитини у школі впала практично до найнижчого рівня. Незважаючи на те, що вона робила з [PERSON] уроки, могла сидіти з ним та вчитися до пізнього вечора, вчителі скаржилися, що дитина не проявляє інтересу до навчання, часто приходила до школу з неготовим домашнім завданням, на уроках не був активним. Неодноразові запрошення на батьківські збори або урочисті події у школі відповідачка просто ігнорувала та просила прийти або її, або свою молодшу сестру. Батько дитини також покинув [PERSON], поїхавши з місця свого проживання у невідомому напрямку, не залишивни ані номеру телефону, ані адреси, за якою він буде проживати. З місця реєстрації він поїхав, яких-небудь його контактів, за якими можна було б з ним зв'язатися, в неї немає. Відповідач самоусунувся від виховання дитини або від будь-якого втручання чи навіть зацікавлення його життям. У 2012 році її донька звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Позов було задоволено та стягнуто на користь відповідачки аліменти у розмірі 750,00 грн. на утримання [PERSON], однак, аліменти донька не отримує, оскільки колишній чоловік їх не сплачує. Згідно довідки Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, розмір заборгованості відповідача за аліментами складає 38 780,00 грн. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. У лютому 2016 року вона забрала до себе своїх онуків, через те, що її свекрусі стало важко доглядати двох дітей через похилий вік та стан здоров'я. Вона перевела [PERSON] до іншої школи, в нього покращилася успішність, що відмічають вчителі. Вона піклується про онука, забезпечує його усім необхідним, в цьому їй також допомагає її чоловік [PERSON] та її молодша донька [PERSON]. Позивачка мешкає в будинку по [ADDRESS] У кожного є своя власна кімната, діти забезпечені всім необхідним для нормального розвитку та навчання. Вона утримує домашню худобу (корів, телят, курчат) та веде домашнє господарство. Її середньомісячного доходу вистачає на забезпечення дітей одягом, їжею, а в разі необхідності, ліками. Її чоловік не заперечує проти встановлення нею опіки над онуком [PERSON]. Він прийняв його у сім'ю, став йому фактично рідним дідусем, намагається навчити його чогось нового, прививає онукові любов до праці. Дитина відповідає йому взаємністю, всім цікавиться та залюбки йому допомагає. До того ж, за весь час, що діти проживають у неї, мати приїжджала до них лише 1 раз. Весь інший час вона говорить, що в неї немає часу приїхати, втомилася, або немає сенсу приїжджати на 1 день. Такою поведінкою її донька показала не лише зневагу та байдужість до своїх дітей, а й до неї - матері. Вона звернулася до Служби у справах дітей Нікопольської районної державної адміністрації із заявою про взяття на облік кандидатів в опікуни та про встановлення опіки над онуком [PERSON], [INFO]. Висновком Служби у справах дітей Нікопольської районної державної адміністрації було прийнято рішення про доцільність встановлення опіки, Однак, на даний час постало питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] щодо [PERSON], яке можливо лише в судовому порядку. Тому вона змушена звертатись до суду з відповідним позовом та просить суд позбавити відповідачів батьківських право щодо малолітнього [PERSON], [INFO], і призначити її опікуном над малолітнім [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка викладенні в позові обставини підтвердила і позов підтримала. Додатково суду пояснила, що на даний час її донька [PERSON] почала виправлятися. Однак, як буде далі, їй невідомо, тому на задоволенні позову наполягає та просить суд його задовольнити в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] викладені в позові обставини також підтвердила і позовні вимоги своєї довірительки підтримала. Додатково суду пояснила, що до часу звернення в суд з цим позовом, ні [PERSON], ні [PERSON] участі у вихованні дитини не приймали. А коли позивачка звернулася до суду з позовом, відповідачка стала приділяти увагу дитині. Але батько [PERSON], як до подання позову до суду, так і на даний час, будь-яких дій щодо виховання дитини не приймав та не приймає. За час свого спільного проживання, і донька позивачки, і її зять постійно вживали спиртні напої. Крім того, відповідач [PERSON] вживав й наркотичні засоби. На даний час він має заборгованість зі сплати аліментів на утримання [PERSON]. Після того, як малолітнім почала займатися її довірителька, в дитини підвищилась успішність у школі. Дитина наразі мешкає разом з позивачкою по справі за адресою її місця реєстрації та проживання. Туди ж переїхала і відповідачка по справі, яка зараз всіляко намагається піклуватися про дитину. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала, посилаючиь на ту обставину, що з дитиною у неї склалися добрі та нормальні відносини. Вони разом вчать уроки, за необхідністю відвідують лікарів. Свої життєві помилки вона визнала та в подальшому буде намагатися подібне не вчиняти. Тому, просила суд не позбавляти її батьківських прав. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Нікопольської районної державної адміністрації - в судовому засіданні пояснила, що в даній справі має місце неналежне виконання відповідачами покладених на них батьківських обов"язків. Однак, на даний час, [PERSON] проживає разом з малолітнім сином, турбується про дитину, на обліку, як особа, яка вживає наркотичні та спиртні напої не перебуває, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувалася. Факт того, що були підстави позбавити її батьківських прав, представник служби не заперечує, однак, на даний час відповідачка стала на шлях виправлення та намагається піклуватися та турбуватися про дитину. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Томаківської районної державної адміністрації - в судове засідання не з"явився, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, надав суду заяву, в якій з позовними вимогами ознайомлений та просив суд розгляд справи проводити за його відсутності (а.с.68). Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, будучи належним повідомленим про розгляд справи, однак конверт до суду повернувся з відміткою за строками зберігання (а.с.84). Відповідно до ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов"язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно зі ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача по справі. Суд, вислухавши позивача, її представника, відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов"язків цивільного характеру. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] ([PERSON]) мають дитину [PERSON], [INFO], про що свідчить актовий запис № 200, складений 21 лютого 2007 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.14-15). Дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з [PERSON] за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, с.Чкалове, вул.Чкалова, буд.41, про що свідчить довідка про склад сім"ї № 689, видана 26 вересня 2016 року виконавчим комітетом Чкалівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області (а.с.28). Службою у справах дітей Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області 21 лютого 2017 року було складено висновок про доцільність встановлення опіки [PERSON] над неповнолітнім [PERSON], [INFO] (а.с.35). Однак, Служба у справах дітей Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області вважає недоцільним позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON], про що свідчить наданий від 01 березня 2018 року висновок № 96 про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вищевказаний висновок мотивований тим, що мати дитини [PERSON] за місцем колишньої роботи характеризується позитивно, не є хронічною алкоголічкою або наркоманкою, на обліку лікаря - нарколога не перебуває. Засудженою за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини не була. Випадків жорстокого поводження з дитиною або будь - яких вчинків щодо дитини зафіксовано не було. Документально підтверджених фактів повного самоусунення матері [PERSON] від виконання своїх батьківських обов"язків надано не було. Мав лише факт передачі дитини матір"ю на виховання бабусі, при цьому, мати продовжувала спілкуватись із сином, приїздила на вихідні дні. На даний час спостерігається намір матері змінити ставлення до дитини шляхом спільного проживання та піклування за малолітнім (а.с.76). Крім цього, даний факт підтверджується показаннями допитаного в судовому засіданні малолітнього [PERSON], [INFO], який в пояснив, що на даний час він живе в с.Чкалове Нікопольського району Дніпропетровської області разом з бабусю [PERSON], тіткою [PERSON], яка доводиться його бабусі донькою, дядьком Сашком, який є молодшим братом його мами [PERSON], дядьком [PERSON], який є батьком його матері [PERSON] та чоловіком бабусі. А також разом з ними проживає молодший брат Ваня, якому на даний час 6 років. Їхня мати [PERSON] зараз перебуває на заробітках в Чехії, а раніше вона працювала на заводі і кожні вихідні приїздила до бабусі. Відносини у нього з матір"ю не погані, але з бабусею кращі. З матір"ю він ніколи не сварився, при цьому, йому байдуже, чи буде разом з ними мешкати його мама, чи ні. Свого батька він ніколи не бачив та по телефону ніколи з ним не спілкувався. Як пояснила йому бабуся, його батько працює далекобійником. Бабусю та дідуся, які є батьками його батька [PERSON], він ніколи не бачив та з ним не спілкувався. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO], відсутні, оскільки наявний в матеріалах справи висновок Служби у справах дітей Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 01 березня 2018 року про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача спростовує викладені позовні вимоги [PERSON] Згідно ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За приписами ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст.164 СК України, батько або матір дитини можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в постанові від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зокрема п.п.15.16, роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи те, що [PERSON] ухиляється від виховання свого сина [PERSON], [INFO], а саме: не піклується про його фізичний і духовних розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає йому доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти, суд приходить висновку, що [PERSON] підлягає позбавленню батьківських прав по відношенню до малолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.4 ст.167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо призначення її опікуном задоволенню не підлягають, оскільки матір [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] позбавляти недоцільно, а тому і підстав щодо призначення позивачки опікуном [PERSON] відсутні. У відповідності до ст.141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову, судові витрати розподіляються пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягнення судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп., сплачені останньою при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial