Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 11346 грн. 87 коп. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04 травня 2018 року [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н від 04 травня 2018 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, які викладені на сайті www.privatbank.ua Тарифами складає між ним і Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. У подальшому кредитний ліміт було збільшено до 2000 грн. У позові АТ КБ «ПриватБанк» вказує на те, що вище згадані Умови та Правила надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача, є публічною офертою, що містить умови та правила надання послуг банком його клієнтам, а підписання відповідачем заяви-анкети є приєднанням до даного договору. Даними Умовами та правилами передбачені також відсотки за користування кредитом. Банком було виконано умови договору, а саме надано кредит, однак відповідач не виконує умов договору. Станом на 12 серпня 2008 року грошові вимоги банку до відповідача по кредитному договору складають 11346 грн. 87 коп., з них: 8419 грн. 88 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 2926 грн. 99 коп. - заборгованість за простроченими відсотками. Зазначену суму заборгованості банк просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати. Представник АТ КБ «Приват Банк» в судове засідання не з`явився, в наданій до суду заяві просив суд проводити розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні повністю. Заперечення на позовну заяву зводяться до того, що він сплатив повністю отриманий кредит ще у 2019 році, а тому йому не зрозуміло яким чином банк міг нараховувати борг, якщо кредит повністю погашений ним. Окрім того, вказав суду на те, що анкета заява на яку посилається позивач. Як на підставу укладення кредитного договору не є підтвердженням укладення такого договору, оскільки\~ вказана заява не містить в собі обов`язкових умов, передбачених законодавством. Щодо нарахування відсотків на кредит, відповідач зазначив, що оскільки він під час підписання анкети заяви не погоджував розмір відсотків під які такий кредит було надно та не погоджував на зміну розмру відсоткової ставки в односторонньому порядку, то такі дії банку є незаконними та не підлягають до задоволення. 04 жовтня 2021 року, після повторного авторозподілу справи між суддями, справу прийнято до розгляду суддею Прилуцьким В.О. та призначено до підготовчого судового засідання. 02 листопада 2021 року ухвалою суду підготовче судове засідання закрите та призначено справу до судового розгляду. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, врахувавши позицію представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. 14 червня 2018 року відбулася державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (скорочена назва ПАТ КБ "ПриватБанк") на Акціонерне товариство комерційний банк "Приват Банк" (скорочена назва АТ КБ "ПриватБанк"). З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] з метою отримання банківських послуг, було підписано анкету-заяву від 04 травня 2018 року, в результаті чого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому було збільшено до 2000 грн. (а.с.17). У анкеті-заяві зазначено, що він ознайомився та згідний з Умовами і Правилами надання банківських послуг і тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. Своїм підписом він підтвердив факт отримання повної інформації щодо умов кредитування. Згідний з тим, що дана заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг і тарифами банку, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. З довідки АТ КБ "Приватбанк" вбачається, що за укладеним між сторонами договором б/н про надання банківських послуг, відповідачу було надано (відкрито) кредитні картки, зі строком дії останньої - № [NUMBER] 08/21 (а.с.29). З Довідки позивача про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] вбачається, що за картковим рахунком встановлено кредитний ліміт у розмірі 1000 грн., який в подальшому було збільшено, останній раз 07 грудня 2018 року в сумі 2000 грн., а потім 05 квітня 2019 року зменшено до 0 грн. (а.с.15). З довідки ПАТ КБ «Приват Банк» вбачається, що між АТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] був підписаний кредитний договір б/н за яким відповідачу було надано кредитні картки, остання з яких за № [NUMBER] з терміном дії по лютий 2023 року (а.с.16). Згідно виписки по рахунку вбачається, що відповідач [PERSON] регулярно користувався кредитною карткою, а саме: розраховувався в магазинах, поповнював готівкою картку у терміналі самообслуговування, знімав готівку в банкоматі,\~ здійснював оплату товарів та послуг, втому числі і комунальних платежів, тим самим підтверджував свою згоду на умови банку щодо встановленого кредитного ліміту (а.с.12-14). Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором станом на 12 серпня 2020 заборгованість складає 111346 грн. 87 коп., з них: - 8419 грн. коп. - заборгованість за тілом кредиту, 2926 грн. 99 коп. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с.11). За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторін. Згідно ст.1054, 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Щодо заявленої вимоги в частині стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником\~\~\~\~\~ [PERSON] кошти у добровільному порядку ПАТ КБ «Приватбанк» не повернуті, а також вимоги частини 2 статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та сплати узгоджених відсотків, штрафів, пені, тощо. Такі висновки, відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Відповідачем же, свої заперечення щодо того, що ним у 2019 році було повністю погашено кредит, нічим не підтвердженні та до суду не надано належних та допустимих доказів цього. Виписка по картковому рахунку є належним доказом щодо заборгованості відповідача [PERSON] за тілом кредиту, що відповідає пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року N75 та узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі\~\~\~ N 200/5647/18-ц, від 21 жовтня 2020 року у справі № 190/1419/19-ц. Суд погоджується з розрахунком заборгованості наданим позивачем. Відповідачем [PERSON] не надано суду доказів на підтвердження належного виконання ним зобов`язань, не спростовано фактичне користування кредитними коштами, що слідує з виписки по його картковому рахунку, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту підлягають до задоволення. Позивач, окрім тіла кредиту просить стягнути з відповідача заборгованість за\~ простроченими відсотками, щодо даної позовної вимоги, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. В анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку від 04 травня 2018 року, відповідачем [PERSON] не погоджено розмір відсоткової ставки, під який такий кредит надавався (а.с.17). Витяг з Тарифів також не містить в собі підпису відповідача, що також свідчить про те, що розмір відсоткової ставки між сторонами погоджено не було (а.с.20). Натомість згідно розрахунків заборгованості, доданих до позовної заяви вбачається, що позивачем застосовано різні відсоткові ставки (84%, 42%40,8% річних) (а.с.10-11). На підтвердження своїх позовних вимог в цій частині, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, позивачем надано суду Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, якими визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, та інші умови. При цьому, суд зазначає, що вказані Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку відповідачем не підписані. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. Таким чином Умови та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, що містяться у матеріалах справи, не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 04 травня 2018 року шляхом підписання анкети-заяви. Такі висновки, відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Окрім того, позивачем па підтвердження обумовлення сторонами умов кредитного договору щодо сплати відсотків позивачем наданий підписаний 30 березня 2020 року відповідачем Паспорт споживчого кредиту за програмою, який містить процентну ставку, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування. Інформація є актуальною до 14 квітня 2020 року (а.с. 18-19). У той же час позовна заява датована 27 листопада 2020 року. Тобто паспорт споживчого кредиту був підписаний практично через 2 роки (30.03.20) з моменту укладення кредитного договору (04.05.18). Розрахунок відсотків за кредитним договором від\~ року здійснено до підписання паспорту споживчого кредиту (з 04 травня 2018) (а.с.7). Крім того, із змісту паспорту споживчого кредиту вбачається, що умови кредитування можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з врахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. У розділі 4 вказаного паспорту зазначено, що реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит (а.с.18 зворот). Отже, зазначений паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача та має тимчасовий характер, тому він не є підтвердженням ознайомлення відповідача [PERSON] з конкретною відсотковою ставкою по кредиту. Отже, цей паспорт споживчого кредиту є неналежним доказом на підтвердження погодження сторонами умов кредитного договору щодо сплати відсотків. Отже, зважаючи, що позивачем розраховано заборгованість за відсотками виходячи з різних відсоткових ставок, жодна з яких є не погодженими з відповідачем, позовні вимоги банку про стягнення заборгованості за простроченими відсотками не підлягають до задоволення. Крім цього, з огляду на викладене, суд приходить до переконання, що у задоволенні клопотання представника позивача про огляд веб-сайту слід відмовити, так як огляд веб-сайту позивача не містить інформації щодо особистого підпису відповідача на документах, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, в частині стягнення 8419 грн. 88 коп. заборгованості за тілом кредиту. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 2102 грн., оскільки вимоги позивача задоволено частково, тому з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню судовий збір в сумі 1559 грн. 78 коп.

Outcome: partial