Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Позивач звернувся з позовом [PERSON] сільської ради, [PERSON] та просить суд встановити факт , що [PERSON] , який помер 12.11.2013 року, та [PERSON], [INFO], є двоюрідними братами, а також визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 5,5813 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території [PERSON] сільської ради Нікопольського району. В обґрунтування позову послався на те, що [PERSON] , який проживав в [INFO] ,є його двоюрідним братом. Однак підтвердити родинні відносини письмовими доказами він не може. 12.11.2013 року брат помер. Згідно заповіту брат [PERSON] усе майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, взагалі все те, що буде йому належати на день його смерті і на що він за законом матиме право заповів [PERSON]. [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини за заповітом на його користь . Нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право власності на спадщину після смерті брата через те, що він не зміг підтвердити родинні відносини з померлим, а тому просить суд задовольнити його позовні вимоги. (а.с.36-39) Представник відповідача [PERSON] сільської ради проти позову не заперечував та суду пояснив, що [PERSON] дійсно є двоюрідним братом померлого [PERSON]. До дня смерті [PERSON] [PERSON] Л.В. його доглядала і тому на її користь був складений заповіт. Оскільки [PERSON] до сьогодні свідоцтво про право на спадщину не отримала та відмовилась від спадщини на користь позивача, то просить суд позовні вимоги задовольнити. [PERSON] в судове засідання не зявилась, повідомлялась належним чином про дату, час та місце судового засідання на останню відому судові адресу, причини неявки суду не відомі. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 12.11.2013 року помер [PERSON] , який проживав в [INFO] (а.с. 8) На випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт та зробив розпорядження на усе майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось , взагалі все те, що буде йому належати на день його смерті і на що він за законом матиме право заповів [PERSON] (а.с.13) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 5.5813 га , розташованої на території [PERSON] сільської ради, Нікопольського району, Дніпропетровської області, цільове призначення земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.9,10). Встановлені судом обставини та надані позивачем відомості свідчать про те, що [PERSON] , який помер 12.11.2013 року, є двоюрідним братом [PERSON] ( а.с. 6,7,17,18) , і тому вимоги позивача про встановлення юридичного факту, що [PERSON] , який помер 12.11.2013 року, та [PERSON],[INFO], є двоюрідними братами, підлягають задоволенню. Відповідно до частини 1статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до листа Вищого Спеціалізованого суду України в16.05.2013 N 4753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно статті 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч. 1ст. 1235 ЦК України). Згідно з вимогами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття за заповітом, у разі не охоплення заповітом всієї спадщини, право на спадкування за законом одержують почергово особи, визначені у ст. ст.1261-1265 ЦК України. Відповідно до частини 4статті 1236 ЦК України чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Згідно частини 1статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1ст. 1270 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1ст. 1272 ЦК України). 13.05.2014 року [PERSON] звернулася до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а. с. 51копія заяви), а отже прийняла спадщину. [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер 12.11.2013 року, лише 09.12.2016 року (а.с.49), тобто спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, а тому він вважається таким, що не прийняв її. Згідно частини 1статті 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заяви відповідача [PERSON] про відмову від спадщини поданої нотаріусу до закінчення 6-місячного терміну з часу відкриття спадщини матеріали справи не містять. Згідно матеріалів спадкової справи [PERSON] подала заяву про відмову від прийняття спадщини за заповітом лише 09.12.2016 року, що суперечить вимогам закону. За загальними положеннями ЦПК України на суд покладено обов'язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Відповідно до статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Враховуючи вище викладене, суд дійшов до висновку, що законних підстав для задоволення позовної вимоги позивача про визнання за ним права власності на спадщину після смерті [PERSON] не має, а тому заявлені вимоги слід відхилити.

Outcome: partial