Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] 13.09.2008 року уклали кредитний договір VIВ0GA0000002066, за умовами якого [PERSON] отримав кредит, в розмірі - 16166,54 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 04.09.2018 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також, інші витрати згідно умов кредитного договору, однак, в порушення умов договору відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання. Позивач, взяті на себе договором зобов'язання виконав в повному обсязі, видавши [PERSON] кредит в сумі 16166, 54 доларів США. [PERSON] в свою чергу договірні зобов'язання порушив шляхом не здійснення погашення заборгованості у встановленому договором порядку та строки, внаслідок чого, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 16.08.2013 року має заборгованість 31153,80 доларів США, яка складається: 12882,70 доларів США - заборгованість за кредитом; 7147,11 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1695,42 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом ; 7915,25 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафні відповідно до договору; 31.29 доларів США - штраф (фіксована частина) ; 1482,02 доларів США - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язання за договором VIВ0GA0000002066 від 03.09.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п'яти календарних днів з моменту її отримання. Однак, письмова вимога про дострокове повернення суми заборгованості була залишена без задоволення. Враховуючи вищенаведене, представник ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість в розмірі 31153,8 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.08.2013 року складає 248918,89 грн. за кредитним договором № VIBOGA0000002066 від 03.09.2008 року та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просить слухати справу у його відсутність Відповідачі в судове засідання не з'явились, однак надали на адресу суду письмове заперечення, в якому зазначили, що позовні вимоги є незаконними, оскільки ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою стягнення заборгованості по вищевказаному кредитному договору вже звертався до суду із позовом, на підставі чого 29.11.2012 року Бершадським районним судом по цивільній справі № 202/2073/12 було прийнято рішення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № VIВ0GA0000002066 від 03.09.2008 року, в розмірі 26796,68 доларів США звернути стягнення на житловий будинок загальною площею 53 кв.м. та земельну ділянку, які розташовані за адресою м. Бершадь вул. Щорса, 5. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. А тому з доказів, які містяться в матеріалах справи суд встановив, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір № VIВ0GA0000002066 від 03.09.2008 року ( а.с.13 -16), згідно якого [PERSON] отримав кредит, в розмірі - 16166, 55 доларів США зі сплатою 1,25% відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 04.09.2018 року. В забезпечення виконання зобов'язання за договором VIВ0GA0000002066 від 03.09.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п'яти календарних днів з моменту її отримання. (а.с. 20). Відповідно до копії квитанції від 04.09.2008 року (а.с. 19) позивач взяті на себе договором зобов'язання виконав в повному розмірі. Однак позичальник умови кредитного договору порушив, зокрема не погасив заборгованість у встановленому договором порядку та строки, внаслідок чого, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 16.08.2013 року має заборгованість 31153,80 доларів США. Позичальнику та поручителеві направлялись повідомлення про наявність заборгованості №30.1.0.0/2 -932 від 18.08.2013 року, що підтверджено реєстрами поштових відправлень рекомендованих листів №8728 (а.с. 8-12). Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 20.12.2010 року задоволено позов ПАТ "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" та стягнуто [PERSON] 76319 грн. 08 коп. заборгованості по кредиту, з яких відповідно до мотивувальної частини даного рішення 63919 грн. - заборгованість за кредитом, 3520,41 грн. - по відсотках, 2750 грн. - по комісійній винагороді. Рішенням Бершадського районного суду вінницької області від 29.11.2012 року по цивільній справі № 202/2073/12 було прийнято рішення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № VIВ0GA0000002066 від 03.09.2008 року, в розмірі 26796,68 доларів США звернути стягнення на житловий будинок загальною площею 53 кв.м. та земельну ділянку, які розташовані за адресою м. Бершадь вул. Щорса, 5. Дане рішення ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 21.02.2013 року залишено без змін. Однак, даним рішенням кредитний договір між банком та [PERSON] розірвано не було, що призвело до продовження нарахування сум, передбачених договором та нарахування боргу в сумі 31153, 80 доларів США, з яких: 12882,70 доларів США -заборгованість за кредитом; 7147,11 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1695,42 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом ; 7915,25 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафні відповідно до договору; 31.29 доларів США - штраф (фіксована частина) ; 1482,02 доларів США - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Норми ст.ст. 509, 623 - 625 зазначають, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки і він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Ч.1 ст. 553 ЦК України визначає, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. При цьому ч.1, 2 ст. 554 цього ж кодексу говорить про те, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з роз'ясненням Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених в пункті 27 постанови №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні справ, що виникають з кредитних правовідносин" наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. При дослідженні матеріалів справи, судом встановлено, що позивачем при обчисленні суми позову не було враховано вже вказане рішення Бершадського районного суду про звернення на предмет іпотеки, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково врахувавши суму, яка підлягала відшкодуванню за рішенням від 29.11.2012 року. Отже, виходячи з тексту вже вказаного рішення, де обґрунтовано суму позову, задоволенню не підлягає вимога про стягнення заборгованість в сумі 26796,98 доларів США, яка складається: 15551,32 доларів США - заборгованість за кредитом; 4778,32 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1036,61 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом ; 4124,82 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання забов'язань за договором, а також штрафні відповідно до договору; 31.28 доларів США - штраф (фіксована частина) ; 1274,54 доларів США - штраф (процентна складова), оскільки дані суми було стягнуто попереднім судовим рішенням, яке набрало законної сили. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial