Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Старобільська місцева прокуратура Луганської області звернулася до Білокуракинського районного суду Луганської області з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області до [PERSON] про припинення права користування земельною ділянкою. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що розпорядженням голови Білокуракинської районної державної адміністрації № 76 від 26.02.1996 р.[PERSON], як фізичній особі, передано в постійне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 56 га, із земель запасу Павлівської сільської ради народних депутатів для ведення селянського (фермерського) господарства з подальшим уточненням площі при розробці проекту відводу. На підставі вказаного розпорядження, [PERSON]Ф, як фізична особа отримав Державний акт на право постійного користування серії ЛГ № [NUMBER] на дві земельні ділянки загальною площею 57,7 га, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за номером 152. У відповідності до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців [PERSON] був засновником СФГ "Ритм", державна реєстрація юридичної особи здійснена 08.04.1994р.. 19.07.2010р. державним реєстратором Білокуракинської районної державної адміністрації на підставі рішення засновників здійснено державну реєстрацію припинення діяльності СФГ "Ритм". Згідно з інформацією Білокуракинського відділення Сватівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Луганській області № 3059/1217-12 від 14.09.2016 р. у 2008 році вказаним господарством припинено землекористування та в липні 2010 року СФГ "Ритм" знято з обліку платників податків у зв'язку з припиненням юридичної особи. Протягом 2009-2016 р.р. [PERSON] земельний податок за зазначені земельні ділянки не сплачувався. Вказаний факт також підтверджується інформацією Павлівської сільської ради № 316 від 15.09.2016 р. згідно якої за останні 5 років до бюджету сільської ради ні від СФГ "Ритм", ні від [PERSON] не надходили кошти за сплату земельного податку. Відповідно до інформації відділу Держгеокадастру у Білокуракинському районі запис про скасування Державного акту на право постійного користування землею серії ЛГ № [NUMBER] не вносився. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості щодо вказаної земельної ділянки у реєстрі відсутні. Не зважаючи на те, що СФГ "Ритм" припинило свою діяльність, земельні ділянки надані голові вказаного господарства для ведення селянського (фермерського) господарства до цих пір на праві постійного користування належить громадянину [PERSON]. Відповідно до листів Павлівської сільської ради № 131 від 26.05.2016р., № 159 від 11.06.2015р. земельні ділянки площею 57,7 га, які надані [PERSON] в постійне користування для ведення селянського (фермерського) господарства, тривалий час знаходяться в необробленому стані, вкриті рослинністю, чагарниками та молодими поростями дерев. Вищевказаний факт також підтверджується актом обстеження земельної ділянки від 14.09.2016р.. Земельні ділянки, які відповідно до Державного акта на право постійного користування серії ЛГ № [NUMBER] перебувають у користуванні громадянина [PERSON], за даними державного земельного кадастру знаходяться за межами населеного пункту с. Павлівка та відносяться до земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, що підтверджується інформацією відділу Держгеокадастру у Білокуракинському районі. У зв'язку з чим позивач просить припинити право постійного користування земельними ділянками [PERSON] загальною площею 57,7 га для ведення селянського (фермерського) господарства, розташованих на території Павлівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області, наданих на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ЛГ № [NUMBER] від 15.01.1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за номером 152 та зобов'язати відповідача за актом приймання-передачі повернути земельну ділянку загальною площею 57,7 га для ведення селянського (фермерського) господарства, розташованих на території Павлівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області до земель державної форми власності Головному управлінню Держгеокадастру у Луганській області. В судовому засіданні прокурор та представник позивача підтримали позовні вимоги у повному обсязі, надавши аналогічні пояснення. Відповідач в судові засідання 07.10.2016 року, 21.10.2016 року, 08.11.2016 року та 23.11.2016 року не з'явився. Про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення за місцем його реєстрації судових повісток, які повертались на адресу суду (без вручення адресату) з відміткою "адресат за зазначеною адресою не проживає" та "за закінченням терміну зберігання". У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. 23.11.2016 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення прокурораЯ. представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов Старобільської місцевої прокуратури Луганської області підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що розпорядженням голови Білокуракинської районної державної адміністрації № 76 від 26.02.1996 р.[PERSON], як фізичній особі, передано в постійне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 56 га, із земель запасу Павлівської сільської ради народних депутатів для ведення селянського (фермерського) господарства з подальшим уточненням площі при розробці проекту відводу (а.с. 9). На підставі вказаного розпорядження, [PERSON]Ф, як фізична особа отримав Державний акт на право постійного користування серії ЛГ № [NUMBER] на дві земельні ділянки загальною площею 57,7 га, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за номером 152 (а.с. 12). У відповідності до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців [PERSON] був засновником СФГ "Ритм", державна реєстрація юридичної особи здійснена 08.04.1994р.. 19.07.2010р. державним реєстратором Білокуракинської районної державної адміністрації на підставі рішення засновників здійснено державну реєстрацію припинення діяльності СФГ "Ритм" (а.с. 13-17). Згідно з інформацією Білокуракинського відділення Сватівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Луганській області № 3059/1217-12 від 14.09.2016 р. у 2008 році вказаним господарством припинено землекористування та в липні 2010 року СФГ "Ритм" знято з обліку платників податків у зв'язку з припиненням юридичної особи. Протягом 2009-2016 р.р. [PERSON] земельний податок за зазначену земельну ділянку не сплачувався (а.с. 11). [PERSON] на протязі більше 5-ти років не обробляє земельну ділянку площею 57,7 га, вона заросла бур'янами та порослю дерев, жоден податок протягом цього часу не сплачується, що також підтверджується актом обстеження від 14.09.2016р. (а.с.18,. 19, 20). Відповідно до інформації відділу Держгеокадастру у Білокуракинському районі запис про скасування Державного акту на право постійного користування землею серії ЛГ № [NUMBER] не вносився (а.с. 10). Відповідно до п. 7 Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", що набрав чинності 01.01.2013 року, землі державної та комунальної власності вважаються розмежованими. Вказаним законом внесені зміни до Земельного кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Земельного кодексу України право державної власності на землю набувається та реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Відповідно до п.п. 31 п. 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 р. № 15, Держгеокадастр, відповідно до покладених на нього завдань, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи. Статтею 141 Земельного кодексу України передбачено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є використання земельної ділянки не за цільовим призначенням та систематична несплата земельного податку або орендної плати. Згідно ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" невиконанням вимог щодо використання земель за цільовим призначенням визнається, як невикористання земельної ділянки, так і фактичне використання земельної ділянки, яке не відповідає її цільовому призначенню, встановленому при передачі земельної ділянки у користування. У відповідності до п. а ч. 1 ст. 143 Земельного кодексу України у разі використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку. Оскільки відповідачем земельна ділянка, видана йому в постійне користування, не використовується протягом тривалого часу, його право постійного користування підлягає припиненню, а земельна ділянка поверненню до державної форми власності. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України „стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2756,00 грн. понесені витрати на судовий збір, сплачені останнім при подачі позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved