Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даним позовом, в якому просить усунути перешкоди в користуванні нею підвальним приміщенням №? 9 в будинку [ADDRESS] шляхом зобов"язання [PERSON] надати їй доступ до вказаного підвального приміщення. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS] площею 22,10 кв.м, що підтверджується технічним паспортом на житлове приміщення. У 2002 році у [PERSON] із [PERSON] виник спір по доступу та спільному користуванню підвальним приміщенням, що закінчився винесенням ухвали суду від 29.11.2014 року по справі № 2-3382, якою було затверджено мирову угоду між сторонами. У 2012 році відповідач всупереч умовам укладеної мирової угоди самовільно позбавив [PERSON] права користуватись підвальним приміщенням, закривши спільний прохід та захопив підвальне приміщення, що знаходилось в її користуванні, зробивши там ремонт та поставивши замок на двері, чим здійснив перешкоду у доступі до частини підвалу, яка є в користуванні [PERSON] У 2013 році [PERSON] дізналася про наявність рішення Ужгородського міськрайонного суду від 09.04.2014 року по справі № 712/2646/12, яким визнано право власності на підвальне приміщення (кімнату № 9) за [PERSON], яке рішення апеляційного суду Закарпатської області від 19.03.2014 року скасовано, а справу закрито. При цьому відповідно до ч.3 ст. 61 ЦК України, факти на підтвердження права користування підвальним приміщенням при наявності рішення від 29.11.2002 року по справі № 2-3382, яке набрало законної сили, не потребують повторного доказування. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, надала пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві. Додала, що як тільки вона вселилася у свою квартиру підвал завжди знаходився в її користуванні, він був переданий їй у 1984 році, а до цього там був склад цивільної оборони і його передали їй для використання як підвального приміщення. Про дану обставину знали усі мешканці будинку, зокрема [PERSON] яка на той час була власником квартири відповідача. Вона використовувала вказаний підвал для зберігання речей та консервації, однак у 2002 році між нею та відповідачем [PERSON] виник спір з приводу усунення перешкод в користуванні зазначеним підвалом, за результатами якого між нею та [PERSON] укладено мирову угоду, за якою [PERSON] визнав за нею право користування вищезазначеним підвалом, що судом було констатовано та затверджено. Однак у 2012 р. [PERSON] самовільно позбавив її права користування підвалом, закривши спільний прохід та захопивши її підвальне приміщення. В судовому засіданні представник позивача надав пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві. Зазначив , що у 2002 році між позивачкою та відповідачем [PERSON] виник спір з приводу усунення перешкод в користуванні зазначеним підвалом, за результатами судового розгляду між позивачкою та [PERSON] укладено мирову угоду, за якою [PERSON] визнав за [PERSON] право користування вищезазначеним підвалом, що судом було констатовано та затверджено в Ухвалі Ужгородського міського суду Закарпатської області від 14 листопада 2002 року. В судовому засіданні відповідач та представник відповідача проти позову заперечили, зазначили, що справа № 712/2646/12 за позовом [PERSON] до виконавчого комітету Ужгородської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно на даний час знаходиться на розгляді в касаційному суді. Додали, що [PERSON] ніколи не користувалася кімнатою № 9 в будинку [ADDRESS] яку називає своїм підвальним приміщенням . Також представник відповідача додав , що користування приміщенням № 9 в будинку [ADDRESS] підлягає погодженню в ЖРЕР , та відповідно мав укластися договір найму, однак такого договору позивачкою не укладалося. Представник третьої особи в судовому засіданні позов підтримала та просила такий задовольнити. Пояснила , що спірне приміщення № 9 що знаходиться за адресою [ADDRESS] знаходиться на балансі КП ЖРЕР № 4. Також надала суду як доказ користування позивачкою спірним підвальним приміщенням : заяву [PERSON] від 04.12.1997 року завірена керівником підприємства по обслуговуванню житла, довідку про склад сім"ї наймача ізольованої квартири та займані ними приміщення , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] завірена також керівником підприємства по обслуговуванню житла, де зазначено , що за наймачем квартири [PERSON]та його дружиною [PERSON] закріплений підвал площею 22,5 кв.м. та договір найму з актом здачі і приймання квартири за адресою: [ADDRESS] від 06.05.1985 року де також зазначено , що квартиронаймачу переданий підвал. В судовому засідання свідок [PERSON] показала, що являється сусідкою позивачки і , що приміщення спірного підвалу з часу її проживання за вказаною адресою: а саме з 1998 року, використовувала позивачка де зберігала різні речі та консервації. Відповідач [PERSON] самовільно захопив дане приміщення. Свідок [PERSON] пояснила, що вони з позивачкою подруги, раніше проживали по сусідству на [ADDRESS]. Після отримання квартири позивачкою [PERSON] та її чоловіком вона була в них на новосіллі, де їй також показали підвал, який належав до даної квартири. Їй відомо, що позивачка постійно використовувала вказаний підвал для зберігання речей та консервації. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали інвентарної справи № 3712, матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що починаючи з 1984 року спірним приміщенням № 9 що знаходиться за адресою [ADDRESS] як підвальним користувалася позивачка [PERSON] . Також в судовому засіданні встановлено, що 14.11.2002 року ухвалою Ужгородського міського суду затверджено мирову угоду між [PERSON] та [PERSON] відповідно до якої відповідач [PERSON] зокрема, зобов"язується надати позивачу [PERSON] ключ від дверей в коридор загального користування, через який здійснюється вхід в квартиру № 8 та підвал позивачки, не переобладнувати коридор загального користування таким чином, щоб це утруднювало прохід до підвалу [PERSON], тобто вказаним рішення судом встановлено належність підвалу [PERSON] В судовому засіданні також було досліджено інвентарну справу № 3712, з матеріалів якої вбачається, що до квартири [ADDRESS] відноситься підвал площею 22,1 кв.м. Зокрема, згідно акту здачі і приймання квартири від 06.05.1985 року, який є додатком до договору найму, виписаного на підставі рішення МВК № 91 від 24.04.1985 р., квартиронаймачу квартири [ADDRESS] в м. Ужгород передано також підвал. Відповідно до акту поточних змін від 03.12.1997 року до квартири № 3 відноситься підвал загальною площею 22,10 кв.м. В судовому засіданні також встановлено, що відповідно до довідки ТОВ "Добробут" від 04.12.1997 р. № 306 про склад сім"ї наймача та займані ними приміщення, яка подавалася для оформлення приватизації квартири за адресою: [ADDRESS] у 1997 році, за наймачем квартири [ADDRESS] закріплена комора, що розташована у підвалі площею 22,5 кв.м. На замовлення [PERSON] 04.11.2005 р. проведено інвентаризаційні роботи щодо обстеження будинку за адресою: [ADDRESS], відповідно до даного обстеження в користуванні квартири № 3 знаходиться підвал площею 22,10 кв.м., який підлягає погодженню в ЖРЕР. Відповідно до акту поточних змін від 14.11.2005 р., обстежена квартира № 3 та підвальне приміщення, що знаходиться в користуванні власника кв. №3, змін у плануванні квартири не виявлено, зроблено заміри підвалу, виготовлено новий технічний паспорт з урахуванням приміщення підвалу площею 22,1 кв.м., яке треба погодити в ЖРЕР Також, як вбачається із технічного паспорту на житлове приміщення квартиру [ADDRESS] в м. Ужгород підвал площею 22,10 м. кв. знаходиться в користуванні квартири № 3 та підлягає погодженню ЖРЕР. При цьому як вбачається на час дослідження вказаного технічного паспорту - погодження ЖРЕР наявне. З технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] вбачається, що згідно договору найму, виданого на підставі рішення Ужгородського міськвиконкому № 91 від 24.04.1985 року в користуванні квартири № 3 знаходиться підвал. Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2004 від 02.03.2004 року, допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т. ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. Питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності. Згідно ст. 10 ЗУ " про приватизацію державного житлового фонду " власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку ..... технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою... Допоміжні приміщення (кладовки , сараї та ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно... Згідно Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій , затверджених наказом Держ. комітету з питань житлово- комунального господарства від 17.05.2005 р. №76 допоміжні приміщення житлового будинку - це приміщення , призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку . Частина 2 ст. 382 ЦК України визначає правовий режим допоміжних приміщень і приміщень загального користування у багатоквартирному будинку. Так, власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування , опорні конструкції будинку , механічне , електричне, сантехнічне, та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди , будівлі , які призначені для забезпечення потреб у власників квартир , а також власників нежитлових приміщень , які розташовані у житловому будинку. Як встановлено в судовому засіданні, позивач є власником квартири [ADDRESS] а відтак і співвласником підвального приміщення № 9, що знаходиться за адресою [ADDRESS] За таких обставин суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення.

Outcome: approved