Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явила до суду позов до відповідачів [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю "Купер прайс", третя особа Тернопільський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про визнання права власності на майно, посилаючись на те, що 14 травня 1983 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. За час шлюбу, у 2006 році, за власні грошові кошти, [PERSON] придбала легковий автомобіль «ВАЗ 21043», реєстраційний номер [NUMBER], 2006 року випуску, однак державна реєстрація права власності на нього оформлена на ім'я відповідача [PERSON] 11 лютого 2016 року державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області складено акт опису й арешту спірного автомобіля при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого 15 травня 2011 року Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "КБ "Хрещатик" заборгованості. Оскільки транспортний засіб придбаний під час шлюбу з відповідачем [PERSON], але за її особисті грошові кошти, то він належить їй на праві особистої власності, незважаючи на те, що його власником у документах вказано відповідача. З цих підстав позивач просила визнати за нею право власності на спірний автомобіль та звільнити його з-під арешту. В ході розгляду справи за клопотанням представника позивача судом замінено неналежного відповідача Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Хрещатик" належним - Товариством з обмеженою відповідальністю "Купер прайс". В подальшому представник позивача [PERSON] подав заяву про залишення без розгляду позову [PERSON] в частині вимог про звільнення майна з-під арешту. З цих підстав ухвалою суду від 17 лютого 2017 року цивільний позов [PERSON] до [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю "Купер прайс", третя особа - Тернопільський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про визнання права власності і звільнення його з-під арешту в частині вимог про звільнення майна з-під арешту залишено без розгляду. В судове засідання представник позивача [PERSON] подав заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу в його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак подав письмову заяву в якій просив справу слухати у його відсутності. Згідно з зазначеною заявою відповідач позов визнав та зазначив, що спірний автомобіль був придбаний за особисті кошти позивача, участі під час його придбання він не брав, за яку суму його придбано, не знає, оформлявся автомобіль на його ім'я у зв'язку з тим, що у позивача не було посвідчення водія. Наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Купер прайс" повторно в судове засідання не з'явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з заміною неналежного відповідача належним та не наданням позивачем копії позовної заяви для належного відповідача і для можливості подачі письмових заперечень. Зазначене клопотання суд вважає безпідставним, оскільки неналежного відповідача Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Хрещатик" замінено належним - Товариством з обмеженою відповідальністю "Купер прайс" на підставі ухвали суду в судовому засіданні 19 грудня 20165 року. Цього ж дня представником позивача надано уточнену позовну заяву, копію якої, разом із повісткою про виклик до суду на 26 січня 2017 року на 16 годину надіслано відповідачу ТОВ «Купер Прайс» 19 грудня 2016 року, яку отримано представником 04 січня 2017 року, тобто завчасно до судового засідання. Однак, у зв'язку з неявкою представника відповідача ТОВ «Купер Прайс» в судове засідання та неповідомленням ним про причини неявки, розгляд справи відкладено на 17 лютого 2017 року на 10 годину, про що знову належним чином повідомлено відповідача, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. В зазначене судове засідання представник відповідача повторно не з'явився, не повідомивши про причини неявки. І вже аж у судове засідання 27 березня 2017 року подав клопотання про відкладення розгляду справи, хоч у справі наявні докази отримання як копії уточненої позовної заяви, так і неодноразових викликів до суду. За таких обставин відсутні підстави відкладення розгляду справи. Про залучення до справи в якості відповідача ТОВ «Купер Прайс» стало відомо ще 04 січня 2017 року, тоді ж ним отримано копію позовної заяви. Представник третьої особи, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів та третьої особи. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: [PERSON] та [PERSON] з 14 травня 1983 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис № 407 від 14 травня 1983 року. За час шлюбу сторонами придбаний транспортний засіб - легковий автомобіль «ВАЗ 21043», реєстраційний номер [NUMBER], 2006 року випуску. Відповідно до витягу № 31/19-1172 з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 13 березня 2017 року, транспортний засіб марки «ВАЗ 21043», реєстраційний номер [NUMBER], 2006 року випуску, зареєстрований 15 червня 2006 року за [PERSON] З викладених у позовній заяві обставин вбачається, що вказаний автомобіль придбаний за час шлюбу, але за особисті кошти позивача [PERSON] Зазначені обставини визнані відповідачем [PERSON], що підтверджується його письмовою заявою, а тому ці обставини не підлягають доказуванню відповідно до вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року № 6-2641цс15, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам. У зв'язку з викладеним у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому, сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об'єктів права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, оскільки сторонами визнана та обставина, що спірний автомобіль придбаний за особисті кошти [PERSON], він є її особистою приватною власністю. На даний час на спірний автомобіль накладено арешт при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого 15 травня 2011 року Тернопільським міськрайонним судом про стягнення грошових коштів у розмірі 409769,15 гривень з [PERSON] на користь ПАТ "КБ "Хрещатик", яке відступило право вимоги ТОВ "Купер прайс". Однак, суд вважає, що ця обставина не може бути підставою відмови позивачу [PERSON] в захисті її права власності на належне їй майно. Наявність у відповідача боргових зобов'язань перед третіми особами на підставі судового рішення, за яким відкрито виконавче провадження, не є перешкодою у визнанні за позивачем права власності на майно, яке, хоч набуте у шлюбі, але є її особистою власністю відповідно до закону. Згідно зі ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У відповідності до ч.1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача [PERSON] та визнання за нею права власності на автомобіль марки «ВАЗ 21043», реєстраційний номер [NUMBER], 2006 року випуску. На підставі викладеного, відповідно до ст. 57 СК України, ст. ст. 319, 328, 392 ЦК України,

Outcome: approved