Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

В жовтні 2019 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" звернулось до Великобагачанського районного суду Полтавської області з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. В направленому на адресу суду позові позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору без номера від 16.04.2009 року відповідачка [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дїі картки. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України. Укладений між сторонами договір складається з заяви позичальника, Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів банку. Отримані відповідачем кошти до моменту подання позовної заяви до суду банку не повернуті. Відповідачка порушила умови договору, в зв`язку з чим у неї станом на 31.08.2019 року виникла заборгованість в сумі 75503,05 гривень, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом в сумі 517,32 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 66536,74 гривень; заборгованість за пенею та комісією в сумі 4377,42 гривень; штраф (фіксована частина) в сумі 500,00 гривень; штраф (процентна складова) в сумі 3571,57 гривень, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором в сумі 75503,05 гривень та 1921,00 гривень судових витрат. 19.03.2021 року стороною позивача подано до суду заяву про зменшення позовних вимог (а.с. 167), а саме позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість відповідно до договору без номера від 16.04.2009 року в розмірі 5660,30 гривень, яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту в сумі 517,32 гривень: в тому числі заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 517,32 гривень, заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦПК України в сумі 0,00 гривень; заборгованість за простроченими відсотками в сумі 1378,25 гривень; заборгованість з пені в сумі 3764,73 гривень; а також понесені позивачем судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, направив до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без участі представника банку, змінені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 209), в попередніх судових засіданнях визнала позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за заявою позивача про зменшення позовних вимог. Представник відповідача\~ [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явився, в попередніх судових засіданнях підтримав думку відповідачки, подав до канцелярії суду клопотання про застосування строків позовної давності щодо стягнення пені та штрафних санкцій у відповідності до чинного законодавства (а.с. 206), а також спеціальний строк позовної давності відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦПК України (а.с.\~211). Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про часткове задоволення позову. Встановлено, що 16.04.2009 року між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" і відповідачем [PERSON] було укладено договір № без номера, за яким відповідачка отримала грошові кошти. Договір складається з заяви позичальника, Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів банку (а.с. 9, 16, 17, 27-32). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит. Відповідачем [PERSON] порушено умови договору, внаслідок чого відповідно до розрахунку банку вона має прострочену заборгованість станом на 31.08.2019 року виникла заборгованість в сумі 75503,05 гривень, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом в сумі 517,32 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 66536,74 гривень; заборгованість за пенею та комісією в сумі 4377,42 гривень; штраф (фіксована частина) в сумі 500,00 гривень; штраф (процентна складова) в сумі 3551,57 гривень (а.с. 10-15, 117-123). Відповідачка використовувала банківську картку термін дії якої по квітень 2015 року включно (а.с. 124), останнє погашення заборгованості по даному рахунку відбулося 27 січня 2017 року. Позивачем заявлено про зменшення позовних вимог, а саме стягнути заборгованість за тілом кредиту в сумі 5660,30 гривень: в тому числі заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 517,32 гривень, заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦПК України в сумі 0,00 гривень; заборгованість за простроченими відсотками в сумі 1378,25 гривень; заборгованість з пені в сумі 3764,73 гривень. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, позов АТ КБ "ПРИВАТБАНК" щодо стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості, за простроченим тілом кредиту в сумі 517,32 гривень, заборгованість за простроченими відсотками в сумі 1378,25 гривень підлягає до задоволення. Щодо стягнення з відповідача заборгованості за пенею, яка зазначена в позовній заяві, то суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Суд погоджується з розрахунком позивача щодо розміру нарахованої пені (а.с. 10-15). Між тим, вважає за необхідне застосувати до даної вимоги строк позовної давності, з огляду на подання стороною відповідача клопотання про застосування спеціальної строк позовної давності відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦПК України Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: 1) про стягнення неустойки (штрафу, пені). Строк позовної давності щодо про сплату пені, суд відраховує від 27.01.2017 року, коли була здійснене останнє погашення заборгованості відповідачем, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 10-15), та зазначає, що позовна заява позивачем подана до суду у жовтні 2019 року (а.с. 1), що свідчить про сплив спеціального строку пред`явлення вимоги за пенею. Суд не приймає до уваги аргумент позивача щодо встановлення строку позовної даності в межах 50 років, з посиланням на Умови і правила надання банківських послуг (а.с. 27-32), зважаючи, що дані умови не підписані відповідачем по справі, а підписані заява від 16.04.2009 року та довідка про умови кредитування не містять відомостей про встановлення строку позовної давності в межах 50 років. Тому суд вважає, що стягнення з відповідача заборгованість по пені в сумі 3764,73 гривень до задоволення не підлягає. Таким чином, позов АТ КБ "ПРИВАТБАНК" щодо стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором підлягає до часткового задоволення. Зважаючи на\~те,\~що позовні\~вимоги суд\~задовольняє частково,\~в загальній\~сумі 1895,57 гривень, тобто 33,49 % від заявленої суми, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судові витрати в сумі 643,32 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial