Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду надійшла позовна заява служби у справах дітей Слов'янської райдержадміністрації до [PERSON], третя особа орган опіки Билбасівської селищної ради, про позбавлення батьківських прав. Дана позовна заява мотивована тим, що 26.03.2013 року з пологового відділення комунального лікувально-профілактичного закладу "Слов'янська центральна районна лікарня" до комунального лікувально-профілактичного закладу "Міська дитяча лікарня" м. Слов'янська була доставлена дитина чоловічої статі, народжена відповідачкою [PERSON] Через шість місяців з моменту залишення дитини у дитячому відділенні було прийнято розпорядження голови Слов'янської райдержадміністрації від 30.09.2013 року № 443 "Про надання малолітньому [PERSON], [INFO], статусу дитини, позбавленої батьківського піклування" з тих підстав, що батько в свідоцтві про народження дитини записаний згідно статті 135 Сімейного Кодексу України, а мати протягом шести місяців не виявила щодо неї батьківського піклування. Просять суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] у відношенні [PERSON] та стягнути з [PERSON] аліменти на користь малолітнього [PERSON] до його повноліття у розмірі 1/2 частини від доходу, але не менш 30% прожиткового мінімуму. Представник позивача до в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні позовним вимогам, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] В судовому засіданні надала пояснення та зазначила, що вона не бажає виховувати цю дитину, оскільки дитина хвора. Третя особа орган опіки та піклування Билбасівської селищної ради, відповідно до листа № 02-37/63 від 10.02.2014 року, просила суд розглянути справу без участі їх представника та винести рішення на розсуд суду. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги служби у справах дітей Слов'янської райдержадміністрації підтримав, зазначив, що вданому випадку позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON] буде в інтересах дитини. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27 серпня 2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов'янську реєстраційної служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, [PERSON], народився [INFO] року. Його матір"ю є [PERSON], батьком є [PERSON]. З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України вбачається, що відомості про батька [PERSON] записані відповідно до вищезазначеного припису Сімейного Кодексу України. З Акту № 34/4 від 29 липня 2013 року про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я або яку відмовилися забрати батьки чи інші родичі, складеного завідуючою відділенням КЛПУ "Міська дитяча лікарня м. Слов'янська" [PERSON] та начальником ОКМДД Слов'янського МВ УМВС України в Донецькій області Коломійцем Д.О. вбачається, що дитиною, яка народилася [INFO] року у матері [PERSON], остання за час перебування в дитячій лікарні, не цікавилась. 27.07.2013 року мати відмовилася від дитини письмово. Розпорядженням Голови районної державної адміністрації № 465 від 15.10.2013 року малолітнього [PERSON], [INFO], влаштовано до державного закладу на повне державне утримання. Відповідно до Рішення комісії з питань захисту прав дитини Слов"янської державної адміністрації Донецької області № 63 від 18 грудня 2013 року рекомендовано вважати доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], у відношенні малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Висновком органу опіки та піклування Слов"янської районної державної адміністрації визнано доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідачка [PERSON] без поважної причини не забрала новонародженого [PERSON] з закладу охорони здоров'я, протягом більш ніж шість місяців не виявляла щодо нього батьківського піклування та в подальшому не має наміру займатися його вихованням. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати може бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона не забрала дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявила щодо неї батьківського піклування. Частиною 2 зазначеної статті Сімейного Кодексу встановлено, що підставою для позбавлення батьківських прав є також ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 своєї Постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Отже, приймаючи до уваги обставини справи, суд доходить до висновку, в судовому засіданні повністю підтверджений факт ухилення відповідачки [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини та той факт, що відповідачка не забрала дитини з пологового будинку, з закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявила щодо неї батьківського піклування та не має наміру цього робити, суд доходить до висновку, що позовна вимога щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] підлягає задоволенню. Вимога про стягнення аліментів з [PERSON] на користь малолітнього [PERSON] до його повноліття у розмірі 1/2 частини від доходу, але не менш 30% прожиткового мінімуму, задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 179 Сімейного Кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються. Тобто, виходячи зі змісту даної норми права, суд доходить до висновку, що аліменти за рішенням суду стягуються на користь особи, на утриманні якої перебуває дитина. Крім того, [PERSON] Є малолітньою дитиною, тобто є особою, яка не має цивільної дієздатності. Таким чином, стягнення аліментів на користь малолітньої особи, яка не має цивільної дієздатності в розумінні ЦК України не є правильним, а тому задоволенню не підлягає. Відповідно ч. 2 ст.193 Сімейного Кодексу України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнені на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особовий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Стаття 245 Сімейного Кодексу говорить про те, що у разі, якщо дитина постійно проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому дитячому закладі, функції опікуна та піклувальника щодо неї покладаються на адміністрацію цих закладів. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено: якщо дитина постійно проживає в такому закладі, а батьки не беруть участь в її утриманні, адміністрація цього закладу має право пред'явити до них позов в інтересах дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог. Отже, суд позбавлений можливості вийти за межі пред'явлених позовних вимог та стягнути аліменти на користь установи, в якій перебуває дитина або на її розрахунковий рахунок. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, стягненню з відповідачки підлягає судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial