Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

\~ 20 червня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який вони з відповідачем зареєстрували 12 червня 2012 року. Вказала, що від подружнього життя мають неповнолітнього сина, який проживає разом з нею. Просила шлюб розірвати, вказавши на неможливість подальшого збереження сім'ї через різність поглядів на подружнє життя. У судовому засіданні позивачка позов підтримала. Пояснила, що сімейні та подружні відносини з чоловіком припинили у серпні 2016 року. Через тривалі відрядження відповідача втратили почуття, які слугували основою їх шлюбного союзу. За відсутності взаєморозуміння, постійно сварилися, обстановка у сім"ї негативно впливає на стан її та дитини психологічного здоров"я. Чоловік допускав подружню невірність. Примирення на поновлення сімейних стосунків не бажає. Відповідач, якого належним чином повідомлено про дату та час розгляду справи, врученням судового виклику 24 червня 2017 року, до суду не з"явився. Про причини неявки не сповістив та заяви про відкладення розгляду не надав. Суд, за згоди позивачки, ухвалив про заочний розгляд справи в порядку глави 8 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши докази в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 12 червня 2012 року у виконавчому комітеті Баратівської сільської ради Снігурівського району Миколаївській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №6 і видано свідоцтво про шлюб серії 1-ФП №083755. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФП №171056, виданого Баратівською сільською радою Снігурівського району 08 жовтня 2012 року, за актовим записом №18. Позивачка ствердила суду про припинення з відповідачем спільного проживання і не підтримання сімейних та подружніх стосунків з серпня 2016 року. Між сторонами мають місце сімейні правовідносини. У порядку ст.110 СК України позивачка пред'явила позов про розірвання шлюбу. \~ В силу ст.112 СК України та відповідно до п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року за №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" за заявлення позову одним з подружжя про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ За розгляду позовних вимог встановлено, що чоловік та дружина спільно не проживають протягом року. Причиною розпаду сім'ї слугувала втрата подружжям почуттів, що були основою шлюбного союзу через відсутність взаєморозуміння, і на цьому ґрунті постійні сварки та конфлікти. Мір до збереження сім"ї подружжя не приймали і у суді позивачка можливість примирення категорично заперечила. Ствердила, що чоловік після припинення ними спільного проживання мав фактичні шлюбні стосунки з іншою жінкою та натепер вона зустрічається з іншим чоловіком. Враховуючи встановлені обставини, суд рахує недоцільним, відповідно до ст.111 СК України, прийняття мір до збереження сім'ї, наданням часу на примирення.\~ Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, оскільки тривалий час він існує формально, є перешкодою оформлення нових шлюбних стосунків, які склалися у позивачки та відповідача, напружена обстановка у сім"ї може негативно впливати на стан психологічного здоров"я дитини сторін. На підставі викладеного, суд ухвалює про задоволення позовних вимог. У порядку ст.113 СК України суд утверджує право позивачки після розірвання шлюбу надалі іменуватися шлюбним прізвищем. \~ В порядку ст.ст.79,88 ЦПК України, суд вирішує питання розподялу судових витрат. \~

Outcome: approved