Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 09 січня 2006 року між [PERSON] та ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна компанія» укладено договір №217-ОбІн пайової участі у фінансуванні будівництва житлового будинку. Згідно умов вказаного договору відповідач взяв на себе зобов'язання передати по завершенню об'єкту будівництва у власність позивача об'єкт інвестування - двокімнатну квартиру [NUMBER], загальною площею 73,21 м.кв., що розташована на [ADDRESS]. Вартість об'єкта інвестування на день укладення договору складала 216701 грн. 60 коп. 19.06.2008 року Інвестором [PERSON] було здійснено оплату вказаної суми. 20.06.2008 Інвестором було отримано довідку від ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія» про інвестування на 100% загальної площі об'єкту інвестування. 03 листопада 2008 року укладено Угоду про зміну сторони в зобов'язанні між ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія» з однієї сторони, [PERSON], з другої сторони і [PERSON] з третьої сторони, згідно якої первісний інвестор відступає, а новий - приймає на себе права та обов'язки, що належать первісному інвестору за договором № 217-ОбІн від 09.01.2006 року і стає інвестором за цим договором, укладеним між первісним інвестором та ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія». За такою угодою, [PERSON] за умови виконання своїх зобов'язань щодо повної оплати вартості об'єкта інвестування на умовах договору № 217-ОбІн від 09.01.2006 року, отримує право вимоги у ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія» передачі об'єкта інвестування, а саме двокімнатну квартиру [NUMBER], загальною площею 73,21 м.кв., що розташована на [ADDRESS]. 27.07.2009 року між ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія» та ПрАТ «Спільне Українсько-Болгарське підприємство «Богдан» було укладено договір про зміну сторони в зобов'язанні, на укладення якого позивачем було надано свою згоду. Відповідно до цього договору всі права та обов'язки ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія» перед позивачем переходять до Приватного акціонерного товариства «Спільне Українсько-Болгарське підприємство «Богдан». Однак 13.09.2007 року ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія» уклало з ПАТ «Акціонерний комерційний банк «КИЇВ» іпотечний договір, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 686п. Відповідно до договору, предметом іпотеки є майнові права на 54 квартири в житловому будинку, в тому й числі квартира [NUMBER], який будується за адресою: [ADDRESS]. Оскільки про передачу квартир в іпотеку, інвесторам інформація не надалась, їх згода не отримувалась, укладення вказаного договору без відома та згоди позивача порушує його права та позбавляє можливості володіти, користуватися, розпоряджатися об'єктом інвестування. Позивач просить в судовому порядку визнати за ним майнові права на квартиру в будинку незавершеного будівництва та визнати недійсним, з моменту укладення, договір іпотеки №686п від 13.09.2007 року, укладений ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія» та АКБ «Київ» в частині квартири [NUMBER]. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Київ» в судове засідання не з'явився, в поданому суду запереченні просив відмовити у задоволенні позову. Інші відповідачі в судове засідання не з'явились, про час розгляду справи були повідомлені належним чином. Заяв, клопотань суду не подали, про причини неявки суд не повідомили. Вислухавши представників позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 09.01.2006 року ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія» та [PERSON] уклали договір №217-ОбІн пайової участі у фінансуванні будівництва житлового будинку. Згідно вказаного договору об'єктом інвестування є квартира [NUMBER], загальною площею 73,21 м.кв. розташована по [ADDRESS]. Вказаним договором передбачено, що інвестор здійснює інвестування будівництва визначеного об'єкта інвестування, а підприємство зобов'язується передати у власність об'єкт інвестування. Договір набирає чинності з дати підписання його сторонами та діє до виконання ними своїх зобов'язань. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №67 від 19.06.2008 року та довідки про інвестування від 20.06.2008 року [PERSON] проінвестував сто відсотків вартості загальної площі об'єкту інвестування. 03 листопада 2008 року укладено Угоду про зміну сторони в зобов'язанні між ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія» з однієї сторони, [PERSON], з другої сторони і [PERSON] з третьої сторони. Відповідно до вказаної угоди ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія» погоджується, первісний інвестор відступає, а новий - приймає на себе права та обов'язки, що належать первісному інвестору за договором № 217-ОбІн від 09.01.2006 року і стає інвестором за цим договором, укладеним між первісним інвестором та ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія». Пунктом 1.2 цієї угоди, з моменту її підписання сторонами, новий інвестор набув право вимоги від ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія» виконання зобов'язань та несе обов'язки, визначені договором від 09.01.2006 року, замість первісного інвестора. Згідно нотаріально посвідченого договору іпотеки від №686п від 13.09.2007 року ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія» в забезпечення виконання умов кредитного договору №68/07 від 29.08.2007 року та додаткових угод до нього передала в іпотеку ПАТ «Акціонерний комерційний банк «КИЇВ» майнові права на 54 квартири., які є об'єктом інвестування в об'єкті будівництва в т.ч. і на квартиру [ADDRESS]. Згідно договору про зміну сторони в зобов'язані від 27.07.2009 року ЗАТ «Спільне Українсько-Болгарське підприємство «Богдан» прийняв на себе всі права і обов'язки ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія» по договору пайової участі в інвестуванні позивача. Згідно договору від 21.08.2009 року ПАТ «АКБ «КИЇВ» передав ТОВ «Фінансова компанія «КИЇВЩИНА-КАПІТАЛ» права вимоги за укладеним 13.09.2007 року договором іпотеки. Оцінивши в сукупності зібрані у справі докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як розтлумачив Конституційний Суд України у своєму рішенні № 18-рп/2004 від 01 грудня 2004 року поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій ст.4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретними матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом цивільного захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам. Загальні правові, економічні та соціальні умови інвестиційної діяльності на території України визначає Закон України «Про інвестиційну діяльність». Згідно ст.7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами інвестицій відповідно до законодавчих актів України, інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, такими цінностями може бути майнові права на нерухоме майно. Згідно ст.3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» майнові права - це будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі і права, які є складовими частинами права власності (право володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги. Правовою природою виникнення майнових прав у їх носія вважається загально прийнятий момент набуття права власності, визначений ст.328 ЦК України, тобто право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 177 ЦК України визначено, що до об'єктів цивільних прав відносять речі, майнові права та інше. Статтею 190 ЦК України встановлено, що майном як особливим об'єктом вважається річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки, майнові права є не споживною річчю; майнові права визнаються речовими правами, а статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлюється, що майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та права вимоги. Судом встановлено, що [PERSON] уклав договір про інвестиційну діяльність, за умовами якого оплатив 100% грошових коштів вартості обумовленої ціни на об'єкт інвестування - жиле приміщення визначеного розміру, яке має бути передано у власність інвестору після введення будинку в експлуатацію, а саме двокімнатна квартира [NUMBER], загальною площею 73,21 кв.м., по [ADDRESS]. Згідно ст.7 Закону України "Про інвестиційну діяльність" інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та інвестицій, включаючи реінвестицій та торгівельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів. Інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей. Такими цінностями можуть бути майнові права на нерухоме майно, які за ст.4 вищевказаного Закону можуть бути об'єктом інвестиційної діяльності. Таким чином, об'єктом цивільного права за інвестиційними договорами є закріплені за позивачем майнові права, отримані в результаті інвестицій на конкретно визначену площу та якими позивачі в праві володіти, користуватися і розпоряджатися. Ці майнові права є відмінні від права власності на майно, вони не потребують державної реєстрації і охороняться законом. Відповідно до ч.2 ст.5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки, зокрема, може бути об'єкт незавершеного будівництва, майнові права на нього, інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення договору». Стаття 6 вказаного Закону зобов'язує іпотекодавця до укладення іпотечного договору попередити іпотекодержателя про всі відомі йому права та вимоги інших осіб на предмет іпотеки, в тому числі ті, що не зареєстровані в установленому законом порядку. Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна з сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Таким чином, суд вважає за доцільне визнати недійсним договір іпотеки, укладений 13 вересня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія» та Акціонерним комерційним банком «Київ», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрований в реєстрі за №686п в частині передачі майнових прав на квартиру [ADDRESS], оскільки даний договір укладено в порушення Закону України «Про іпотеку», що дає суду підстави вважати, що для задоволення вимог кредиторів відповідача шляхом продажу майна останнього або окремої його частини позивач може позбутися своїх майнових прав, які охороняються законом але належним чином не захищені. При цьому, суд приймає до уваги, що укладений між сторонами договір №217-ОбІн від 09.01.2006 року пайової участі у фінансуванні будівництва житлового будинку не був предметом оскарження та в судовому порядку недійсним не визнавався. Разом з тим, суд не вбачає підстав для зобов'язання приватного нотаріуса змінювати записи в Державному реєстрі іпотек та в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, оскільки такі вимоги є передчасними.

Outcome: dismissed