Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.07.2015 року було позбавлено батьківських прав матір малолітніх [PERSON], 21.06.2014 року нардження та [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відомості про батька дітей записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Згідно з рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 22.09.2015 року № 358 малолітнім дітям [PERSON] та [PERSON] надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування, призначено опікуна над ними та майном, яке їм належить [PERSON] та збережено за дітьми право на користування житлом за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Павліченко, б. 39, кв. 30 до досягнення ними повноліття. Проте, вищевказаним заочним рішенням питання про накладення заборони на відчуження житла не вирішено, а тому позивач просив суд накласти заборону на відчуження 1\\3 частини квартири № 30, що розташована в буд. 39 по вул. Павліченко, м. Біла Церква Київської області, до досягення повноліття малолітніми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Представник третьої особи Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради позов підтримав. Відповідач та третя особа [PERSON] в судове засідання не з"явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини не явки суду не повідомили. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.07.2015 року було позбавлено батьківських прав матір малолітніх [PERSON], 21.06.2014 року нардження та [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відомості про батька дітей записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Згідно з рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 22.09.2015 року № 358 малолітнім дітям [PERSON] та [PERSON] надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування, призначено опікуна над ними та майном, яке їм належить - [PERSON], та збережено за дітьми право на користування житлом за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Павліченко, б. 39, кв. 30 до досягнення ними повноліття. Згідно з витягом про державну реєстрацію прав № 286808821 від 14.01.2011 року за відповідачкою зареєстровано 1\\3 частину квартири № 30 в будинку по вул. Павліченко № 39 в м. Білій Церкві, на підставі свідоцтва про право власності № 35813 від 19.02.2004 року. Відповідно до ч. 1 ст. 248 СК України, дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров"я, навчальному або іншому дитячому закладі, прийомній сім"ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.07.2015 року про позбавлення відповідачки батьківських прав щодо її малолітнії дітей [PERSON] та [PERSON] питання щодо накладення заборони на відчуження житла не вирішено. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 71 ЖК України, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім"ї понад шість місяців у випадках: влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім"ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім"ї, дитячому будинку сімейного типу, закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 25 Закону України "Про охорону дитинства" та ст. 32 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", у разі передачі дітей, позбавлених батьківського піклування під опіку чи піклування, влаштування в будинок дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім"ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім"ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім"ї. Згідно ч. 4 ст. 17 Закону України "Про охорону дитинства" суд у разі позбавлення батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Згідно ч. 1 ст. 20 Конвенції ООН "Про права дитини", ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточені, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Стаття 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачає, що прокурор здійснює представництво у суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне накласти заборону на відчуження 1\\3 частини квартири [ADDRESS], яка належить відповідачці [PERSON], до досягнення її малолітніми [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], повноліття з метою захисту їх прав, свобод та інтересів. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки в дохід держави 1378 грн. судового збору.

Outcome: approved