Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

У липні 2014 р. позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, після уточнення позовних вимог просять суд стягнути солідарно із відповідачів на користь позивачів заподіяну їм матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири у розмірі 18814 грн. 00 коп., моральну шкоду у розмірі 5000 грн. 00 коп. та судові витрати які включають витрати на проведення експертизи, сплата судового збору та витрат на правову допомогу у розмірі 6685 грн. 98 коп., посилаючись на ті підстави, що вночі з 27 на 28 травня 2014 р. сталося залиття квартири позивачів гарячою водою. 02.06.2014 р. відповідачем КП "РЕО-6" комісією складено Акт про залиття аварії, що трапилась на системі центрального опалення та гарячого водопостачання (або холодного водопостачання). Однак, в даному акті не було відображено ушкодження внаслідок залиття ламінату в кімнаті площею 13,2 кв.м., з метою фіксації та підтвердження даного ушкодження позивачка 18.06.2014 р. подала заяву до КП "РЕО-6", але відповіді не надано та акт не складено. Причиною залиття згідно акту від 02.06.2014 р. є прорив подачі стоякової труби ГВП у [ADDRESS] у в зв'язку з перенесенням з ванної кімнати в туалет стоякової труби ГВП, лопненням латуної муфти з'єднування латунного "Гебо". Квартира 77 за вищезазначеним адресом значиться за відповідачем [PERSON] Моральна шкода полягає у порушенні права власності позивачів, зокрема внаслідок пошкодження квартири водою, позивачі зазнали не мало переживань та страждань з приводу того, що нещодавно зроблений позивачами ремонт, на який було витрачено чимало коштів та сил внаслідок залиття зведений нанівець та його необхідно робити знов, а особа яка пошкодила майно позивачів не має на меті добровільно відшкодувати заподіяні матеріальні збитки або ж провести ремонтно-відновлювальні роботи. Цей випадок створило для позивачів дискомфорт та нервове напруження, оскільки вони постійно відчувають в квартирі сирість, вологу та запах плісені. Квартира є єдиним житлом, в якому проживають і інші члени сім'ї, коштів на відновлення ремонту немає. У судовому засіданні представник позивачів на позаминулому судовому засіданні від позовних вимог в частині відносно відповідача [PERSON] відмовився, просивши залишити позовні вимоги без розгляду, заявлені вимоги відносно відповідача КП "РЕО-6" задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача раніше у судових засіданнях проти позовних вимог заперечувала, надавши заперечення у письмовому вигляді, позовні вимоги вважає безпідставними з підстав того, що власником [ADDRESS] було власноручно перенесенно з ванної кімнати в туалет стоякову трубу ГВП. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що вночі з 27 на 28 травня 2014 р. сталося залиття [ADDRESS] гарячою водою (а.с. 20). Квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить вищезазначена квартира позивачам, загальною площею 60,8 кв.м. на підставі Свідоцтва про право власності на житло (а.с.14). 02.06.2014 р. відповідачем КП "РЕО-6" комісією складено акт про залиття з причин аварії, що трапилась на системі центрального опалення та гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) (а.с. 19). Відповідно до висновку Українського центру судових експертиз від 01.07.2014 р. вартість ремонтно-будівельних робіт, необхідних для усунення пошкоджень в [ADDRESS] в результаті залиття водою становить 17714 грн. 00 коп. (а.с. 22-34). Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний, зокрема, своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини; за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійснення своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 176 ЖК України передбачає, що саме на наймодавця покладено обов'язок своєчасно проводити ремонт жилих будинків, забезпечувати безперебійну роботу інженерного обладнання будинків і жилих приміщень. Згідно п.п. 13.3 Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, виконавець (філія № 808) зобов'язаний утримувати внутрішньобудинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, вживати своєчасних заходів до запобігання аварійним ситуаціям та їх ліквідації, усунення порушень щодо надання послуг в установлені законодавством строки (а.с. 19-20 справи №2/759/713/15). Згідно п. 12 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8.10.1992 р. № 572 в редакції Постанови Кабінету Міністрів № 45 від 24.01.2006 р. балансоутримувач житлового будинку або уповноважена ним особа несе відповідальність перед власником, наймачем (орендарем) приміщення житлового будинку в разі ненадання або надання не в повному обсязі послуг, що призвело до збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю, - шляхом відшкодування збитків. Пленум Верховного Суду України у постанові від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» у п. 2 роз"яснив, що при розгляді таких справ, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі або майну громадянина відшкодовується у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв"язок та є вина зазначеної особи. У судовому засіданні по справі за № 2/759/713/15 встановлено, що саме дії працівників КП «РЕО-6» по неякісному монтажу муфти з"єднання стояка гарячої води знаходяться у причинному зв'язку з заподіянням позивачу шкоди внаслідок залиття квартири [NUMBER], судом стягнуто з КП «РЕО-6» на користь [PERSON] вартість ремонтно-будівельних робіт, необхідних на усунення наслідків залиття в розмірі, визначену висновком експертизи від 19 серпня 2014р. - 9322 грн. У відповідності до частини 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, суд покладає за відповідальність за завдану шкоду на Комунального підприємства «Ремонтно-експлуатаційна організація-6», з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 18814 грн. 00 коп., а також з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню витрати на проведення експертного дослідження щодо встановлення розміру матеріальних збитків, заподіяних залиттям квартири у розмірі 3100 грн. 00 коп (а.с. 21). Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Як вбачається з положень ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Суд вважає встановленим у судовому засіданні заподіяння позивачам моральної шкоди через пошкодження їхнього майна, зміну нормального перебігу їхнього життя та психологічних переживань, відповідальність за яку покладається судом на відповідача, та визначає розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню на користь позивачів в розмірі 2000 грн. 00 коп. При цьому, суд вважає, що не підлягають стягненню на користь позивача витрати, пов'язані із наданням правової допомоги, оскільки відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Згідно ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Таким чином, витрати на правову допомогу можуть бути стягнуті на користь позивачки у розмірі не більшому ніж визначено вищевказаним Законом, однак позивачем у судовому засіданні не надано доказів того, скільки часу було витрачено адвокатом на вчинення процесуальних дій поза судовим засіданням, що унеможливлює розрахунок граничного розміру витрат, який підлягає стягненню з відповідача, а отже в задоволенні вимог про відшкодування витрат на правову допомогу належить відмовити. Суд, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що вимоги позивачів є такими, що обґрунтовані на законі, доведені матеріалами справі та такими, що підлягають частковому задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачам суму сплаченого судового збору у розмірі 301 грн. 99 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial