Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за використану теплову енергію. В обґрунтування позову вказав, що між ДП "Кіровоградтепло" та відповідачем по справі склались фактичні договірні відносини шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] та видачи абонентської книжки. Зазначив, що відповідно до виписки ЖЕК № 4 власником квартири [ADDRESS] є [PERSON], яка [INFO] померла, її донька [PERSON], являється членом її сім?ї. За весь період проживання відповідача у квартирі, ДП "Кіровоградтепло" в опалювальні сезони надавали в квартиру [ADDRESS] теплову енергію, якою користувався відповідач, але впродовж тривалого часу відповідач за надані послуги не розраховуються. В зв'язку з чим, заборгованість за спожиту теплову енергію за період з жовтня 2006 року по серпень 2013 року становила 5144,27 грн., за яку сплачено було 50 грн. Станом на 01.03.2013 року заборгованість відповідача складає 6982,85 грн. зокрема: 5472,27 грн. - борг за послуги теплопостачання; 317,98 грн. - заборгованість 3 відсотки річних, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України; 316,60 грн. - індекс інфляції, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України; 876 грн. - пеня відповідно до вимог ст. 549 ЦК України. Просить стягнути з відповідача 6982,85 грн. заборгованості за використану теплову енергію. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та посилаючись на обставини викладені в позовній заяві просив їх задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні позов не визнали, надали письмові заперечення та заяву про застосування строків позовної давності, зазначивши, що особистий рахунок № [NUMBER] видавався [PERSON] та видана абонентська книжна на її ім"я. Вказали, що [PERSON] в квартирі [ADDRESS] зареєстрована з 24.10.2008 року, а борг нараховано з 2006 року. Окрім того, власником зазначеної квартири до 26.02.2007 року була [PERSON]. Позивач на момент нарахування боргу була неповнолітньою. Крім того, наполягають на застосуванні строку загальної та спеціальної позовної давності, встановленої законом в 3 роки та 1 рік відносно пені. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що між ДП "Кіровоградтепло" та відповідачем письмовий договір про надання послуг з централізованого теплопостачання не укладався. Однак, враховуючи ті обставини, що відповідач користувалася послугами теплопостачальної організації і не відмовлялася від отримання послуг з централізованого опалення, що підтверджується відкриттям особового рахунку № [NUMBER] та видачею абонентської книжки, а підприємство виконувало взяті на себе зобов'язання з надання теплової енергії, суд, виходячи з загальних положень договору надання послуг, вважає, що між сторонами фактично склалися договірні відносини, в зв'язку з чим відповідач повинна щомісячно вносити плату за використану теплову енергію відповідно до діючих тарифів. Як вбачається з копії виписки домової книги, завіреної ЖЕК № 4 в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], яка [INFO] померла, та її донька [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Кіровоградською міською радою 06.03.2006 року, квартира [ADDRESS], належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (а.с.83). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 27 лютого 2007 року, яке видано Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис № 588 (а.с. 45). Згідно ст. 162 ЖК України власники квартир зобов'язані своєчасно розраховуватися за комунальні послуги у визначені законом строки. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, інших актів законодавства. Згідно з ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг, одна сторона зобов'язується надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а друга сторона зобов'язується оплатити зазначену послугу. За вимогами ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактичну отриману теплову енергію. Статтею 25 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що в разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, передбачено право теплопостачальної організації стягнення заборгованості в судовому порядку. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» споживач має право на несплату вартості житлово - комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів сім»ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово - комунальних послуг, визначених договором у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. Таких доказів відповідачем не надано до суду, а тому твердження відповідача [PERSON] та її представника щодо відсутності у позивача права вимоги до неї є безпідставними та не ґрунтуються на доказах. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, за період з жовтня 2006 року по серпень 2013 року заборгованість відповідача за спожиту теплову енергію складає 5472,27 грн. (а.с.3). Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Згідно ч. 1 ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями, або годинами. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до положень ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (ч.1 ст. 259 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Під час розгляду справи 14 березня 2014 року відповідач подала до суду заяву про застосування строку позовної давності (а.с. 62-63). З урахуванням зазначеного, суд вважає за можливе застосувати строк позовної давності тривалістю у три роки та стягнути з відповідача заборгованість за спожиту теплову енергію у сумі 2566,94 грн. за період з серпня 2010 року по серпень 2013 року. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем про нарахування 3 відсотків річних та індексу інфляції відповідно до вимог 625 ЦК України заборгованість відповідача за період з серпня 2010 року по серпень 2013 року складає 317,98 грн. - 3 відсотки річних, та 316,60 грн. - індекс інфляції (а.с.8). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3 відсотків річних в розмірі 317,98 грн. та індексу інфляції в сумі 316,60 задовольнити. Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем, пеня нараховувалась за період з серпня 2012 року по серпень 2013 року, в зв'язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем становить 876 грн. (а.с.7). Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Однак, суд вважає, що позивачем заборгованість по пені обрахована не вірно, оскільки позивачем пеня нараховувалась на суму заборгованості за спожиту теплову енергію в розмірі 5472,27 грн. та виходячи з 395 днів на рік. В зв"язку з чим, на підставі ст 549 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню за період з серпня 2012 року по серпень 2013 року пеня за прострочення виконання зобов'язань в розмірі 381,38 грн. (2566,94*7,5%*2/100%*313/365=330,18 грн.), (2566,94*7,0*2/100%*52/365=51,20), (330,18 грн. + 51,20 грн. = 381,38 грн.). Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з відповідача заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 2566,94 грн., відповідно до вимог ст. 625 ЦК України 317,98 грн. - заборгованість 3 відсотки річних, 316,60 грн. - індекс інфляції, та відповідно до вимог ст. 549 ЦК України 381,38 грн. - пені. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в зв'язку з чим з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: partial