Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-07 00:00:00

20.01.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (далі ПАТ «Донецькоблгаз») про стягнення заборгованості та компенсації втрати частини зарплати у зв`язку з порушенням строків її виплати. Свої вимоги обґрунтував тим, що з 16.06.1999 року він працював у трудових відносинах з відповідачем на посаді старшого майстра аварійно диспетчерської служби. 30.06.2015 року він був звільнений на підставі п.1\~ст. 36 КЗпП України\~за згодою сторін. При звільнені, в порушення вимог\~ст.116 КЗпП, відповідачем не виплачена йому заборгованість по заробітній платі за період з квітня 2015 року по 30.06.2015 року в сумі 14410,59 грн., яку просив стягнути з відповідача. Також вважає, що відповідач зобов`язаний сплатити на його користь компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати в розмірі 7107,50 грн. В судове засідання [PERSON] не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності (а.с.18). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що ПАТ «Донецькоблгаз» є юридичною особою до складу якої входять 19 відокремлених підрозділів (філій), один з яких є Горлівське УГГ, яке наділено повноваженнями прийому на роботу, нарахуванню заробітної плати, має власний баланс та розрахункові рахунки. Внаслідок проведення на території Донецької області АТО втрачено керування сьома структурними підрозділами, в тому числі і Горлівським УГГ, який фактично не працює з 30.06.2015 року. Про захоплення невстановленими особами адміністративної будівлі Горлівського УГГ повідомлено правоохоронні органи, відкрито кримінальне провадження. Жодні документи із структурного підрозділу не вивезені, тому неможливо підтвердити або спростувати знаходження позивача у трудових відносинах з ПАТ «Донецькоблгаз», факт нарахування та виплати йому заробітної плати. Крім того, втрачені печатки захоплених підрозділів, про що є повідомлення газеті «Урядовий кур`єр», у зв`язку з чим є всі підстави вважати, що додані до позовної заяви документи позивачем є недостовірними. Дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Наказом №21к від 17.02.1999 року [PERSON] прийнято слюсарем 3 розряду по експлуатації та ремонту газового обладнання Горлівського УГГ, 12.05.2008 року Наказом №52к переведено на посаду старшого майстра аварійно диспетчерської служби, Наказом №369к від 30.06.2015 року звільнено за згодою сторін на підставі\~ст.36\~п.1\~КЗпП України (а.с.4-8). Згідно довідки ПАТ «Донецькоблгаз» від 25.11.2019 року №7/1-1865, підписаної Головою правління Федорченко В.М. та головним бухгалтером [PERSON] , ПАТ «Донецькоблгаз» має заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] станом на 25.11.2019 року за період: квітень 2015 року - 2020,86 грн., травень 2015 року - 4197,27 грн., червень 2015 року - 8192,46 грн., а всього 14410,59 грн. (а.с.2). З наданої 17.04.2020 року Слов`янським об`єднаним управлінням ПФУ Донецької області інформації вбачається, що позивачу [PERSON] в 2015 році нараховувалася заробітна плата Горлівським УГГ ПАТ «Донецькоблгаз» у квітні - 3855,78 грн., у травні - 5185,66 грн. та у червні - 9998,12 грн., а взагалі 19039,56 грн. (а.с.44-46). Відповідно до ч.1\~ст.24 Закону України «Про оплату праці»\~заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до частини шостої тієї ж статті своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Частиною 1\~статті 47 КЗпП України\~передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч.1\~ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Крім того судом враховується, що згідно із підпунктом\~164.2.1\~п.164.2\~ст.164 Податкового кодексу України\~доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту), включаються до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку і є базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб. Відповідно до підпункту\~168.1.1\~п.168.1\~ст.168 ПК України, податковий агент, що нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену\~ст.167 цього Кодексу. Таким чином, роботодавець має виконати функції податкового агента щодо нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходу у вигляді заробітної плати. Як було вказано раніше, позивачем підтверджено, а відповідачем не спростовано належними доказами, що перед [PERSON] мається заборгованість по заробітній платі за період з квітня по червень 2015 року у сумі 14410,59 грн. Порівняльним аналізом вищевказаних довідок вбачається, що сума заборгованості 14410, 59 грн., є сумою заробітної плати, з якої вже відраховано обов`язкові платежі та податки з загальної суми нарахованої заробітної плати Таким чином, суд набуває висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в межах та розмірах заявлених позовних вимог. Щодо позовних вимог про стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням терміну виплати, суд зазначає таке. Відповідно до\~ст. 34 Закону України від 24.03.1995 року № 108/95-ВР "Про оплату праці"\~компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до\~Закону України від 19.10.2000 року № 2050-III "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати"\~підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). (Ст.1) Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення) (ст. 2). Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (ст. 3). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (ст. 4). Відповідно до Закону України від 19.10.2000 року № 2050-III "Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати"\~Кабінет Міністрів України постановою від 21.02.2001 року № 159\~затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати. Відповідно до п. 2.2\~рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013 року № 9-рп/2013\~кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Відповідно до правових висновків Верховного Суду України, викладених у постановах Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 21.05.2014 року у справі\~\~\~\~ № 6-43цс14, від 14.12.2016 року у справі № 428/7002/14-ц, відповідно до\~ст. 34 Закону України від 24.03.1995 року № 108/95-ВР "Про оплату праці",\~Закону України від 19.10.2000 року № 2050-III "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати"\~компенсація втрати частини заробітної плати провадиться підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності й господарювання своїм працівникам у будь-якому разі затримки виплати нарахованої заробітної плати на один і більше календарних місяців, незалежно від того, чи була в цьому вина роботодавця, якщо в цей час індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги зріс більше ніж на один відсоток. Оскільки на теперішній час вищезазначена заборгованість позивачу не виплачена і затримка виплати заробітної плати складає більше, ніж на один місяць, суд вважає вимоги позивача про стягнення компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строків їх виплати\~\~обґрунтованими. Таким чином, компенсація втрати частини грошових доходів за квітень 2015 року складає 1060,95 грн. (2020,86 грн. х 0,525); за травень 2015 року\~\~складає 2065,05 грн. (4197,27 грн. х 0,492); за червень 2015 року\~складає 3981,53 грн. (8192,46 грн. х 0,486). Загальна сума компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням строків виплати доходів\~\~за квітень - червень 2015 року, складає 7107,53 грн. (1060,95+2065,05+3981,53). Отже,\~\~ з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація втрати частини грошових доходів у сумі 7107,53 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов [PERSON] задовольняється у повному обсязі, то судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача на користь держави, становить 2102 грн. Згідно п. 2 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved