Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Представник позивача ТОВ ,,МАРКС.КАПІТАЛ" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 25.06.2012 року о 18 год. 30 хв. в м. Києві водій [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] по вул.. Будівельників , не дотримався безпечного інтервалу, в наслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Дніпровського районного суду від 25.06.2012 року [PERSON] визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 340 грн. на користь держави. В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON] На момент ДТП між [PERSON] та ПрАТ ,,СК Лафорт" був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 16.02.2012 року № АВ\\6292007, за яким ПрАТ ,,СК Лафорт" застрахував цивільну відповідальність [PERSON] перед третіми особами. 01.07.2013 року між ТОВ ,,МАРКС.КАПІТАЛ" та ПрАТ ,,СК Лафорт" було підписано договір про надання фінансових послуг факторингу, за яким клієнт відступив фактору свої права грошових вимог до боржників. 21.05.2012 року потерпілий повідомив про ДТП та звернувся до ПрАТ ,,СК Лафорт" з метою отримання відшкодування. 21.05.2012 року аварійним комісаром [PERSON] був проведений огляд автомобіля про що свідчить протокол огляду транспортного засобу. 17.09.2012 року фахівцем відділу врегулювання була проведена Калькуляція № SCH 370 на підставі якої був виведений розрахунок розміру страхового відшкодування автомобіля. ПрАТ ,,СК Лафорт" здійснило виплату відшкодування потерпілому у сумі 2693,27 грн. , що підтверджується платіжним дорученням № 4722 від 16.10.2012 року. Відповідачем письмово протягом трьох днів не було повідомлено ПрАТ ,,СК Лафорт" про настання ДТП, внаслідок чого останній набув право вимоги до відповідача після виплати страхового відшкодування. Представник позивача в судове засідання не з'явилася. Суду було надано заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явився і не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, який подав заяву про розгляд справи в заочному провадженні, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що 25.06.2012 року о 18 год. 30 хв. в м. Києві водій [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] по вул.. Будівельників , не дотримався безпечного інтервалу, в наслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Дніпровського районного суду від 25.06.2012 року [PERSON] визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 340 грн. на користь держави. В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON] На момент ДТП між [PERSON] та ПрАТ ,,СК Лафорт" був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 16.02.2012 року № АВ\\6292007, за яким ПрАТ ,,СК Лафорт" застрахував цивільну відповідальність [PERSON] перед третіми особами. 01.07.2013 року між ТОВ ,,МАРКС.КАПІТАЛ" та ПрАТ ,,СК Лафорт" було підписано договір про надання фінансових послуг факторингу, за яким клієнт відступив фактору свої права грошових вимог до боржників. 21.05.2012 року потерпілий повідомив про ДТП та звернувся до ПрАТ ,,СК Лафорт" з метою отримання відшкодування. 17.09.2012 року фахівцем відділу врегулювання була проведена Калькуляція № SCH 370 на підставі якої був виведений розрахунок розміру страхового відшкодування автомобіля. ПрАТ ,,СК Лафорт" здійснило виплату відшкодування потерпілому у сумі 2693,27 грн. , що підтверджується платіжним дорученням № 4722 від 16.10.2012 року. Відповідачем письмово протягом трьох днів не було повідомлено ПрАТ ,,СК Лафорт" про настання ДТП, внаслідок чого останній набув право вимоги до відповідача після виплати страхового відшкодування. Відповідно до ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до п. 33.1.4. ст. 33 Закону України ,,Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачем правомірно заявлені вимоги до відповідача про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наведене та

Outcome: approved