Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом до [PERSON], мотивуючи його тим, що вона та відповідач проживали однією сім"єю без реєстрації шлюбу. [INFO] року у них народився син [PERSON], який проживає біля неї та перебуває на її утриманні. На даний час відповідач проживає окремо від сім"ї. Рішенням Червоноармійського районного суду від 16.05.2011 року з відповідача стягнуто аліменти на сина [PERSON] у розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист №2-151/2011 перебуває на виконанні Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції. З досягненням дитиною шестирічного віку розмір сплачуваних відповідачем аліментів не відповідає встановленому законом мінімуму, тобто 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що зараз становить 385,80 грн.. Крім того [PERSON] є інвалідом дитинства та потребує додаткевих втрат на лікування та догляд, а у зв"язку з тим, що він досяг шкільного віку ,то зросли витрати на придбання шкільного приладдя, одягу тощо. Тому просить змінити спосіб стягнення з відповідача аліментів, що стягуються з нього за рішенням суду у твердій грошовій сумі на аліменти у частці від заробітку (доходу) та збільшити розмір цих аліментів . Відповідач за станом здоров"я є працездатним, офіційно працює на посаді молодшого оператора на АЗС. Крім їх спільної дитини , інших дітей у нього не має. Відповідач спроможний надавати їй матеріальну допомогу, однак не бажає цього робити. Тому просила постановити рішення, яким змінити вид та розмір аліментів, що стягуються за рішенням суду з відповідача у твердій грошовій сумі на їх спільного сина [PERSON] та стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частки його щомісячного доходу (заробітку), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позов у повному обсязі та просила його задовольнити. Крім того просила врахувати те, що з нею окрім сина проживає її дочка від першого шлюбу, яка також являється інвалідом дитинства, в силу чого доглядаючи за двома хворими дітьми, вона не взмозі працювати, а отриманих на дітей аліментів та соціальної допомоги недостатньо , оскільки їх лікування потребує значних матеріальних затрат . Відповідач позов визнав частково. Не заперечував щодо зміни способу стягнення аліментів та щодо їх розміру заперечував. Просив врахувати , що він має заробіток , який є незначним, підсобного господарства не утримує та інших додаткових доходів не має, тому не змозі сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частки , який зазначила у своєму позові позивачка. Погодився, що цей розмір аліментів має становити 1/4 частку від його заробітку. Не заперечував, що окрім аліментів на сина [PERSON], інших утриманців та зобов"язянь матеріального характеру , він не має , та будь-якої участі у вихованні дитини і утриманні сім"ї на даний час, не приймає. Вважає, що матеріальне становище позивачки є достатнім, щоб утримувати себе та дитину, оскільки вона отримує соціальну допомогу на сина і дочку та їх пенсію, а також аліменти та утримує підсобне господарство. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні матеріали справи , суд приходить до переконання про те, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.12.2008 року, сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.3). Із довідок за №793 та №795 від 07.05.2015 року Курненської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області вбачається, що до складу сім"ї [PERSON] входять : син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO] , які проживають з матір"ю і знаходяться на її утриманні (а.с.5-6). Посвідченням серії [NUMBER] від 17.06. 2010 року, виданим Управлінням праці та соціального захисту населення Червоноармійської райдержадміністрації(а.с.4), підтверджується, що [PERSON] , [INFO], є інвалідом дитинства . За рішенням Червоноармійського районного суду від 16.05.2011 року із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн., щомісячно, починаючи з 21 квітня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття та на його підставі видано виконавчий лист №2-151/2011 року (а.с. 42-43 ). Згідно довідки № 736 від 26.06.2015 року Управління праці та соціального захисту населення Червоноармійської райдержадміністрації, [PERSON] призначено державну соціальну допомогу на дитину -інваліда [PERSON], [INFO] у розмірі -1307 ,30 грн.. ( з урахуванням 358 грн. 30 коп . допомоги по догляду за дитиною), (а.с.22). Із довідки Курненської сільської ради №957 від 19 06.2015 року вбачаться, що [PERSON] утримує підсобне господарство (а.с.24 ). За даними Курненської сілської ради (довідка за №975 від 23.06.2015 року), [PERSON], підсобного господарства не утримує (а.с.26). Відповідно до медичних висновків , (а.с.30-33), [PERSON], [INFO] страждає на захворювання Шпренгеля. Рекомендовано: ЛФК, санаторно-курортне лікування, огляд лікаря та оперативне втручання. ТОВ "ЕЛІТ НАФТА" у своїй довідці за № 47 від 01.07.2015 року зазначає , що дохід їх працівника [PERSON] за останні шість місяців роботи на посаді молодшого оператора ЗС становить- 12150,0 грн. (а.с.39). Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У своїй постанові від 05 лютого 2014 року , в справі №6-143цс13 Верховний Суд України про перегляд ухвали колегії суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 серпня 2013 року про зміну розміру аліментів, стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, вказав, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»)». У статті 1 Закону України "Про прожитковий мінімум" від 15 липня 1999 року зазначено, що прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Законом України "Про державний бюджет України на 2015 рік" визначено суму прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2015 року - 1286 гривень, з 1 грудня - 1455 гривень. Відповідно до ст. ст. 10 та 60 ЦПК України, кожна сторона повинна та зобов"язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як встановлено судом, син сторін проживає біля матері, матеріальне становище якої погіршилося так як на даний час вона не працює, оскільки утримує двох дітей інвалідів, дохід позивача та сина сторін становить -1307,30 грн. , дитина сторін , як інвалід дитинства , потребує додаткових витрат на проведення медичних обстежень , ЛФК, санаторно-курортного лікування, та оперативного втручання. Відповідач працює на посаді молодшого оператора на АЗС, має постійне джерело прибутків та достатній заробіток для визначення заявленого у позові розміру аліментів , за станом здоров"я -працездатний, інших утриманців та матеріальних зобов"язань не має, За рішенням Черовоноармійського райсуду від 16.05.2011 року відповідач зобов"язаний сплачувати аліменти на користь позивача на їх спільного сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн., щомісячно, до повноліття дитини. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Враховуючи вище наведене, суд вважає обгрунтованими позовні вимоги позивача і вважає за необхідне змінити вид та розмір аліментів, що стягуються з відповідача за рішенням суду у розмірі 300 ,0 грн. щзомісячно та визначити до стягнення з нього на користь позивача на їх неповнолітнього сина розмір аліментів у 1/3 частці його щомісячного доходу (заробітку), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн..

Outcome: approved