Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути із відповідача [PERSON] на свою користь грошові кошти в розмірі 4 592 грн. 99 коп. Свої вимоги мотивує тим, що 08.09.2017 року між ПрАТ "УПСК" та ТОВ «Інтерпрес» було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/325409. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ "УПСК" взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки ЗАЗ, д.н.з. [NUMBER] , сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 19.07.2018року по вул. Любінська, 96, у м. Львові сталась ДТП за участю автомобілів: ЗАЗ 110558 д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та Mitsubishi Lanser д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] .Постановою Франківського районного суду м. Львова від 20.08.2018 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП. Відповідно, власник автомобіля Mitsubishi Lanser звернувся до ПрАТ "УПСК" із заявою від 20.07.2018 р. про виплату страхового відшкодування. Так, на підставі страхового акта № ОЦ/024/000/180236 від 17.09.2018 р. ПрАТ "УПСК" виплатив [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 4 592 грн. 99 коп згідно платіжного доручення № 746 від 17.08.2018 р., та набув право зворотної вимоги до відповідача. Разом з тим, 16.03.2020 р. між ПрАТ "УПСК" (первісним кредитором) та ФОП [PERSON] укладено Договір № 13/03/2020 про відступлення права вимоги, в тому числі і права вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді страхового відшкодування за Полісом № АМ/325409 від 08.09.2017 р. Станом на день звернення до суду заборгованість відповідачем не погашена. Враховуючи викладене, просить стягнути з відповідача [PERSON] грошові кошти у сумі 4 592 грн. 99 коп., сплачений судовий збір в розмірі 840, 80 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 2 500 грн. Ухвалою від 28.09.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, хоча належно повідомлений про час та місце слухання справи. Тому суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності, згідно ст. 280 ЦПК України, з постановленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За вимогами ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] 19.07.2018 року о 14 год. 15 хв. у м. Львові по вул. Любінська, 96, керуючи автомобілем ЗАЗ 110558, д.н.з. [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, рухаючись заднім ходом не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль Mitsubishi Lanser, д.н.з. [NUMBER] , що спричинило пошкодження транспортного засобу та будучи причетним до ДТП не залишився на місці пригоди та не повідомив орган чи підрозділ поліції. Своїми діями порушив п. 2.10 (А, Д); 2.3(б); 10.9 ПДР за що передбачена відповідальність за ст. 122-4; 124 КУпАП. Постановою Франківського районного суду м. Львова від 20.08.2018 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП. Відповідно до ст. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. А відтак, вина [PERSON] у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, не підлягає доказуванню. Судом також встановлено, що 08.09.2017 року між ПрАТ "УПСК" та ТОВ «Інтерпрес» було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/325409, згідно умов якого ПрАТ "УПСК" взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки ЗАЗ, д.н.з. [NUMBER] , сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. Внаслідок настання ДТП 19.07.2018 року та відповідно до акту огляду транспортного засобу Mitsubishi Lanser від 24.07.2018 р. та данних ремонтної калькуляції № uip_2983 від 27.07.2018 р. вартість відновлювального ремонту автомобіля Mitsubishi Lanser, д.н.з. [NUMBER] , без ПДВ становить 4 592 грн. 99 коп. Так, власник автомобіля Mitsubishi Lanser [PERSON] звернувся до ПрАТ "УПСК" із заявою про виплату страхового відшкодування від 20.07.2018 р. В подальшому, ПрАТ "УПСК" на підставі страхового акту № ОЦ/024/000/180236 від 17.09.2018 р. відшкодовано власнику автомобіля Mitsubishi Lanser завдану матеріальну шкоду у розмірі 4 592 грн. 99 коп., шляхом оплати вартості ремонтних робіт, що підтверджується платіжним дорученням № 746 від 17.09.2018 р. Таким чином, ПрАТ "УПСК" виконало свої зобов`язання за договором страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування потерпілій особі завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до страховика в даному випадку перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілій особі страхового відшкодування. В подальшому, 16.03.2020 р. між ПрАТ "УПСК" (первісним кредитором) та ФОП [PERSON] було укладено Договір № 13/03/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору згідно Додатку № 1 до Договору, в тому числі і права вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді страхового відшкодування за Полісом № АМ/325409 від 08.09.2017 р. Таким чином, позивач набув право грошової вимоги до відповідача. У добровільному порядку відповідач не компенсував витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до приписів ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути грошові кошти в розмірі 4 592 грн. 99 коп. З приводу розподілу судових витрат між сторонами, то суд прийшов до наступних висновків. Згідно з п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України, для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Позивачем, як на підставу понесених ним витрат пов`язаних з правничою допомогою адвоката, подано до суду договір № 30/01/19 від 30.01.2019 року про надання правової допомоги, додаткову угоду № 101 до договору про надання правової допомоги від 10.08.2020 р., акт здачі - прийняття робіт від 10.08.2020 р. згідно договору №30/01/19 та квитанцію № Р24А797267608А69684 від 11.08.2020 року про оплату [PERSON] коштів в сумі 2 500 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку що витрати позивача на правничу допомогу слід покласти на відповідача в розмірі зазначеному позивачем. Згідно з ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати в розмірі 840 грн. 80 коп. судового збору, що було сплачено при поданні позовної заяви.

Outcome: approved