Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

у грудні 2017 року КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва" звернулося у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку і прибудинкової території. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, що будинок [ADDRESS] знаходився у нього на балансі. Квартира № 34 у вказаному багатоповерховому будинку належить на праві власності [PERSON], яка є власником особового рахунку, а тому зобов"язана утримувати майно, що їй належить, зокрема нести витрати, необхідні для збереженості майна та його утримання. У зв"язку з невиконання своїх зобов"язань у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за послуги з утримання будинку і прибудинкової території (експлуатаційні витрати) за період з 01.04.2016 р. по 01.03.2017 р. у розмірі 1 799 грн. 44 коп. та 21,32 грн. трьох відсотків річних від простроченої суми. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Представник відповідача в судовому засіданні не визнав позовні вимоги та заперечував проти їх задоволення, послаючись на необгрунтованість вимог позивача. Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до ч.ч. 2,3,4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Пунктом 1 частиною 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому право прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.ст. 7,13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (центральне постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримування, укладення договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Статтями 20, 21 Закону визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язки виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель зобов'язаний забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об'єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів. Позивач у цій справі був організацією, яка уповноважена надавати послуги, зокрема, з утримання будинку та прибудинкової території, розташованих за адресою: [ADDRESS] , організації та задоволення потреб мешканців будинку в житлово-комунальних та інших послугах, укладання договорів з суб'єктами господарювання для забезпечення житлового фонду комунальними послугами, нарахування, обліку та збору плати за надані споживачу послуги, а тому має право вимагати від відповідача оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території, виконавцем яких позивач є, а також плати за інші надані житлово-комунальні послуги за період з 01.04.2016 р. по 01.03.2017 р. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, оскільки за п. 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», підпунктом 1 пункту 30 Правил надання послуг - з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, оскільки такі висновки узгоджуються із вимогами закону та практикою Верховного Суду України (постанови від 10 жовтня 2012 року № 6-110 цс12 та від 30 жовтня 2013 року №6-59цс 13). Споживання [PERSON] житлово-комунальних послуг та наявність у неї заборгованості за вищевказний період, підтверджується розрахунком заборгованості. Враховуючи викладене, доводи щодо неналежності особи позивача та повноважень КП «"Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва" щодо нарахування квартирної плати є необгрунтованими. Наданий позивачем розрахунок заборгованості в повній мірі відображає перелік наданих відповідачу житлово - комунальних послуг та застосовані при цьому тарифи. Разом з тим, із наданих пояснень сторін у судовому засіданні при складенні розрахунку заборгованості позивач не була врахована субсидія, яка виділялася відповідачу протягом спірного періоду. В судовому засіданні представник відповідача надав довідку, з якої вбачається, що за даними Управління праці та соціального захисту населення Голосіївського району м. Києва субсидії [PERSON] за період з 01.08.2016 р. по 28.02.2017 р. становлять 1 087 грн. 84 коп. Оскільки сибсидія покриває заборгованість,в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: dismissed