Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищеназваним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути на користь ПП «Сяйво» 4617,32 грн. матеріальної шкоди та на користь власника та директора ПП "Сяйво" [PERSON] суму 2000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що вироком Ізмаїльського міськрайонного суду від 18 серпня 2014 року [PERSON] визнана винною у вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, та ій призначено покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 гривень. Вироком Ізмаїльського міськрайонного суду від 23 березня 2015 року [PERSON] визнана винною у вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.191 КК України , та ій призначено покарання у виді обмеженя волі строком на чотири роки з позбавлення права обіймати посади, пов'язані з матеріальною відповідальністю, стоком на два роки. На підставі ст.75 КК України [PERSON] звільнена від відбуваня основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням строком на один рік шість місяців. Вироком апеляційного суду Одеської області від 09.07.2015 року вирок Ізмаїльського міськрайнного суду від 23 березня 2015 року відносно [PERSON] скасовано, та [PERSON] засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, та призначено покаранення у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з матеріальною відповідальністю, строком на два роки. На підставі ст.75 КК України [PERSON] звільнена від відбування основного покарання з випробуванням строком на один рік шість місяців. Відповідачка [PERSON], праюцючи на посаді продавця в продовольчому магазині «Зов" приватного підприємства «Сяйво», який розташований по вул.Радянській, 14-В в с.Ларжанка Ізмаїльського раойну Одеської області, що належить ПП «Сяйво", та будучи матеріально відповідальною особою, в період часу з 01.03.2014 року по 26.03.2014 року з корисливих мотивів, систематично з магазину та з каси магазину привласнювала ввірені грошові кошти, виручені від продажу продовльчих товарів в сумі 1900 грн. та матеріальні цінності на загальну суму 1447 грн., а всього на загальну суму 3347 грн., чим заподіяла ПП «Сяйво» матеріальну шкоду. Під час проведення ревізії [PERSON] відшкодувала ПП «Сяйво» 770 грн. Залишок невідшкодованої шкоди на даний час складає 2577 грн., які підлягають стягненню з відповідачки. Також в період часу з 08 по 15 грудня 2014 року, діючи повторно, з корисливих мотивів, систематично з магазину та з каси магазину «Зов» привласнювала ввірені грошові кошти, виручені від продажу продовольчих товарів та матеріальні цінності на загальну суму 1906 грн., чим заподіяла ПП «Сяйво", матеріальну шкоду. Під час розгляду кримінальної спрві у апеляційному суді Одеської області 08.07.2015 року [PERSON] відшкодувада ПП «Сяйво» 1600 грн. Залишок невідшкодованої шкоди на даний час складає 306 грн., загальна суму заборгованості з урахуванням інфляції - складає 4617,32 грн., яка до теперішнього часу не відшкодована, тому позивачі змушені звернутися до суду. Крім того противоправними діями відповідачки позивачу [PERSON] завдано моральної шкоди, яка виразилась в його душевних пережеваннях та стражданнях, внаслідок чого позивач втратив спокій та сон, був повністю порушений стрій його життя. Добровільно відповідачка не бажає відшкодувати позивачу спричинену шкоду, що стало наслідком звернення до суду. В судове засідання позивачі не прибули, повідомлені належним чином (а.с.46), подали заяву про розгляд справи у їх відсутності (а.с.27). Відповідачка [PERSON] до суду не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, надала заяву, в якій повідомляє, що позов визнає в повному обсязі, просить суд справу розглянути у її відсутності (а.с.29). У зв'язку з тим, що справа розглянута у відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч.1 ст.197 ЦПК України). Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Вироком Ізмаїльського міськрайонного суду від 18 серпня 2014 року [PERSON] визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, та ій призначено покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 гривень. Вироком Ізмаїльського міськрайонного суду від 23 березня 2015 року [PERSON] визнана винною у вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.191 КК України , та ій призначено покарання у виді обмеженя волі строком на чотири роки з позбавлення права обіймати посади, пов'язані з матеріальною відповідальністю, стоком на два роки. На підставі ст.75 КК України [PERSON] звільнена від відбуваня основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням строком на один рік шість місяців. Вироком апеляційного суду Одеської області від 09.07.2015 року вирок Ізмаїльського міськрайнного суду від 23 березня 2015 року відносно [PERSON] скасовано, та [PERSON] засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, та призначено покаранення у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з матеріальною відповідальністю, строком на два роки. На підставі ст.75 КК України [PERSON] звільнена від відбування основного покарання з випробуванням строком на один рік шість місяців. Відповідачка [PERSON], праюцючи на посаді продавця в продовольчому магазині "Зов" приватного підприємства «Сяйво», який розташований по вул.Радянській, 14-В в с.Ларжанка Ізмаїльського раойну Одеської області, що належить ПП "Сяйво", та будучи матеріально відповідальною особою, в період часу з 01.03.2014 року по 26.03.2014 року з корисливих мотивів, систематично з магазину та з каси магазину привласнювала ввірені грошові кошти, виручені від продажу продовльчих товарів в сумі 1900 грн. та матеріальні цінності на загальну суму 1447 грн., а всього на загальну суму 3347 грн., чим заподіяла ПП «Сяйво» матеріальну шкоду. Під час проведення ревізії [PERSON] відшкодувала ПП «Сяйво» 770 грн. Залишок невідшкодованої шкоди на даний час складає 2577 грн., які підлягають стягненню з відповідачки. Також в період часу з 08 по 15 грудня 2014 року, діючи повторно, з корисливих мотивів, систематично з магазину та з каси магазину «Зов» привласнювала ввірені грошові кошти, виручені від продажу продовольчих товарів та матеріальні цінності на загальну суму 1906 грн., чим заподіяла ПП «Сяйво", матеріальну шкоду. Під час розгляду кримінальної спрві у апеляційному суді Одеської області 08.07.2015 року [PERSON] відшкодувада ПП «Сяйво» 1600 грн. Залишок невідшкодованої шкоди на даний час складає 306 грн., які підлягають стягненню з [PERSON] на користь ПП "Сяйво". А усього підлягає відшкодуванню та стягненню з відповідачки на користь ПП "Сяйво" 2883 грн. (2557 грн. +306 грн.). Сума заборгованості відповідачки на момент ії виникнення складає 2577 грн. Період, за який необхідно розрахувати суму заборгованості з урахуванням інфляції, - з 01.04.2014 року по 01.09.2015 року. Приймаючи до уваги індекси інфляції за даний період, інфляційне збільшення заборгованості складає 1734,32 грн., що підтверджується розрахунком суми заборгвоаності з урахуванням індексу інфляції (а.с.12). Загальна сума заборгованості відповідачки перед ПП "Сяйво" з урахуванням індексу інфляції за період з 01.04.2014 року по 01.09.2015 року складає 4617,32 грн. (основний борг 2577 грн. + інфляційні збитки 1734,32 грн.+основний борг 306 грн.) , яка до теперішнього часу не відшкодована, тому позивачі змушені звернутися до суду. Майнова шкода, завдана майну фізичної особи внаслідок злочину, відшкодовується особою, яка вчинила злочин (ст. 1177 ЦК України). Згідно Статуту Малого приватного підприємства "Сяйво" [PERSON] є власником названого підприємства (а.с.13-17), який також на підставі наказу №5 від 20.10.2010 року працює директором ПП "Сяйво" (а.с.18). Противоправними діями відповідачки позивачу [PERSON] як власнику та директору ПП "Сяйво", завдано моральної шкоди, яка виразилась в його душевних пережеваннях та стражданнях, внаслідок чого позивач втратив спокій та сон, був повністю порушений стрій його життя. Добровільно відповідачка не бажає відшкодувати позивачу спричинену шкоду, що стало наслідком звернення до суду. Відповідно до ст. 61 ч.4 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Загальні положення про відшкодування моральної шкоди як способу захисту суб'єктивних цивільних прав передбачені статтею 23 ЦК України, де зазначено що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав. Моральна шкода складається у фізичному болі і стражданнях, що фізична особа перетерпіла в зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у щиросердечних стражданнях, що фізична особа перетерпіла в зв'язку з протиправним поводженням щодо нього самого, членів його родини або близьких родичів; у щиросердечних стражданнях, що фізична особа перетерпіла в зв'язку зі знищенням або ушкодженням його майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. При цьому розмір компенсації моральної шкоди визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, їх тривалості, можливості відновлення тощо. За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральною шкодою є втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Дані страждання викликають певні зміни у житті особи: неможливість реалізації своїх звичок і бажань, погіршення стосунків у колективі, сім'ї, тощо. Враховуючи вищевикладене та виходячи із принципів розумності та справедливості, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивачів задовольнити, стягнувши із відповідачки на користь позивача [PERSON] моральну шкоду, розмір якої визначається з урахуванням наступного. В судовому засіданні встановлено, що вироком суду відповідачка [PERSON] визнана винною у скоєнні кримінальноо правопорушення, передбаченого ст. 191 ч.3 КК України, потерпілими у кримінальному провадженні є ПП "Сяйво" та [PERSON], а також те, що потерпілому [PERSON] спричинені моральні страждання, які полягають у душевних стражданнях та хвилюваннях, після події він втратив сон, зазнав душевних хвилювань, що супроводжуються головними та серцевими болями, пережив страх, переніс сильний психоемоційний розлад, погіршився стан його здоров'я. Розмір відшкодування має бути адекватним нанесеній моральній шкоді, при цьому відшкодування моральної шкоди не може бути засобом отримання доходу. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить з положень ст. ст. 23, 1167 ЦК України, суд ураховує характер, обсяг і глибину душевних страждань, яких зазнав позивач, вимоги розумності і справедливості та інші обставини, що відповідає роз'ясненням, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України N 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Враховуючи усі обставини і наявні докази, а саме заяви сторін, представлені письмові докази, суд вважає, що у даному випадку 2000 грн. може бути відповідною і достатньою грошовою компенсацією за завдану моральну шкоду. Згідно ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2436 грн. (1218 грн. +1218 грн.).

Outcome: approved