Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

6 лютого 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до Нововолинського міського суду Волинської області з позовом до [PERSON], третя особа на стороні відповідача [PERSON], про звернення стягнення на предмет застави. Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що громадянин [PERSON] 19.06.2008 року отримав від ПАТ КБ "Приватбанк" кредит у розмірі 98355,82 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 23.28 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17.06.2011 року. У порушення умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, а саме не сплатив необхідні кошти для погашення заборгованості за кредитом. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач станом на 10.09.2014 року має заборгованість у розмірі 552444,86 грн., яка складається з наступного: 109714.91грн. - заборгованість за кредитом; 39471.53 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 7578.88 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 395679,54 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ "Приватбанк" і [PERSON] 19.06.2008 р. уклали договір застави рухомого майна (надалі - договір застави). Згідно з договором застави [PERSON] надав в заставу автомобіль марки SKODA, модель: SUPERB, рік випуску: 2004р., тип ТЗ: Легковий, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належав на праві власності [PERSON] Договором застави передбачено, що у випадку порушення Заставодавцем/Позичальником зобов'язань за кредитним договором, або за договором застави, Заставодавець зобов'язаний передати предмет застави Заставодержателю в заклад. В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, [PERSON] зобов'язання за кредитним договором не виконує; предмет застави в заклад банку не передав. В ході здійснення моніторингу даного кредиту було встановлено, що в порушення умов ст. 6.2.20 договору застави, ч. 2 ст. 586 ЦК України та ст. 17 Закону України "Про заставу", без згоди Банку боржник [PERSON] реалізував заставний автомобіль Відповідачу - громадянину [PERSON] Позивач покликається на ст. 27 Закону України "Про заставу", згідно якої застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Також посилається на ст. 9 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження. Зазначає, що ПАТ КБ "Приватбанк" згоду на відчуження рухомого майна громадянином [PERSON] без збереження обтяження не надавав: відчуження належного [PERSON] автомобіля не здійснювалось в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу, а тому зареєстроване обтяження зберегло силу для нового власника - Відповідача. Вказує, що відповідно до ст. 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави ... із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Просив вилучити у [PERSON] та передати в заклад ПАТ КБ"Приватбанк" предмет застави автомобіль SKODA, модель: SUPERB, рік випуску: 2004, тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: [NUMBER], що належить на праві власності Відповідачу [PERSON], передати комплект ключів та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу (технічний паспорт) в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № KRHTAA0000104581 від 19.06.2008 року в сумі 552444,86 грн. та звернути стягнення на даний автомобіль шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ "Приватбанк". В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з наведених у позові підстав, просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнав та суду пояснив, що придбав даний автомобіль в лютому місяці 2014 року в м. Львів у громадянина [PERSON], якому даний автомобіль належав на праві власності, зняв даний автомобіль з обліку в органах МРЕВ ДАІ та зареєстрував право власності на даний автомобіль на себе. Будь-яких заборон на відчуження даного автомобіля не було. Третя особа на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про час та місце судового розгляду належним чином. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до [PERSON], третя особа на стороні відповідача [PERSON], про звернення стягнення на предмет застави слід відмовити повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ КБ Приватбанк та Позичальником - [PERSON] було укладено кредитно-заставний договір № KRHTAA0000104581 від 19.06.2008р. (а.с. 10-27). Згідно п. 2.1 даного договору банк зобов'язався надати позичальнику - [PERSON] кредит на умовах та в розмірі встановлених у договорі, а позичальник [PERSON] зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом (а.с. 10-27). Відповідно до п.2.2. даного договору для забезпечення повного і своєчасного виконання позичальником зобов'язань, позичальник [PERSON] надає банку предмет застави в заставу (а.с. 10-27). Відповідно до пунктів 8.1. та 17.9 даного договору предметом застави є автомобіль марки SKODA Superb, 2004 року випуску, номер кузова: [NUMBER], об'єм двигуна, 2,8л., який належав [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. В судовому зсіданні встановлено, що спірний автомобіль марки SKODA Superb, 2004 року випуску, номер кузова: [NUMBER] був придбаний відповідачем [PERSON] не в заставодавця [PERSON], а в громадянина [PERSON], якому даний автомобіль належав на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серія [NUMBER] від 16.11.2013р. (а.с. 51-53). Право власності на даний автомобіль відповідач [PERSON] набув 27.02.2014р., що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу Серії [NUMBER] від 27.02.2014р. (а.с. 50-53, 65-66). Відповідно до статті 11 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" N 1255-IV від 18.11.2003р. обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до п. 6 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 830 від 05.07.2004р. відомості про обтяження рухомого майна вносяться до Реєстру на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи або рішення суду. Заяву про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження (далі - заява) підписує обтяжувач. Якщо обтяжувачем є юридична особа, підпис її уповноваженої особи скріплюється печаткою. Відповідно до п. 11 даного Порядку датою державної реєстрації обтяження рухомого майна вважається дата та час внесення запису до Реєстру. Відповідно до п. 12 цього ж Порядку реєстратор видає обтяжувачу чи уповноваженій ним особі примірник витягу. Другий примірник витягу реєстратор протягом п'яти днів надсилає боржнику. Таким чином, на підставі зазначених вище правових норм суд приходить до висновку, що відомості про обтяження (заставу) автомобіля марки SKODA Superb, 2004 року випуску, номер кузова [NUMBER], який був переданий в заставу ПАТ КБ Приватбанк громадянином [PERSON] повинні були бути внесені до Реєстру обтяжень рухомого майна на підставі заяви позивача - ПАТ КБ Приватбанк. Однак, позивачем - ПАТ КБ Приватбанк не було надано суду жодних доказів на підтвердження внесення до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомостей про заставу автомобіля марки SKODA Superb, 2004 року випуску, номер кузова: [NUMBER], який належав громадянину [PERSON] Суд вважає, що таким доказом міг бути витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, виданий позивачу відповідно до п. 12 чи п. 28 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Так, відповідно до п. 12 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна реєстратор видає обтяжувачу чи уповноваженій ним особі примірник витягу. А відповідно до п. 28 даного Порядку фізична чи юридична особа має право на отримання витягу про наявність чи відсутність запису в Реєстрі про обтяження, зміну обтяження, відступлення прав на предмет обтяження, передачу, видачу дубліката заставної та видачу нової заставної. Для цього реєстратору подається відповідна заява. Однак, позивачем - ПАТ КБ Приватбанк суду не було надано такого витягу, як і будь-яких інших доказів, які б підтверджували внесення до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомостей про заставу автомобіля марки SKODA Superb, 2004 року випуску, номер кузова [NUMBER], який належав громадянину [PERSON] Натомість з документів наданих суду Центром надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Нововолинська, Володимир-Волинського та Іваничівського районів Управління ДАІ УМВС України у Волинській області вбачається, що відповідачем [PERSON] спірний автомобіль марки SKODA Superb, 2004 року випуску, номер кузова [NUMBER] був придбаний у громадянина [PERSON], якому автомобіль належав на праві власності (а.с. 51-53) і, що на момент реєстрації відповідачем [PERSON] права власності на придбаний автомобіль - 27.02.2014р., а також станом на 07.02.2015р. автомобіль марки SKODA Superb, 2004 року випуску, номер кузова: [NUMBER] під арештом не перебував та не перебуває. (а.с. 50-53, 65-66). Відповідно до статті 10 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна. Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків. Відповідно до статті 388 Цивільного кодексу України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Оскільки, позивачем не було надано суду жодних доказів на підтвердження внесення до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомостей про заставу автомобіля марки SKODA Superb, 2004 року випуску, номер кузова: [NUMBER], який належав громадянину [PERSON] суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] є добросовісним набувачем автомобіля марки SKODA Superb, 2004 року випуску, номер кузова [NUMBER], який набув право власності на даний автомобіль без обтяжень, а тому позивач ПАТ КБ Приватбанк позбавлений можливості витребувати даний автомобіль у відповідача - громадянина [PERSON] в силу вимог статті 10 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" та статті 388 ЦК України. Як вбачається зі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином, позивач в судовому засіданні не довів суду обставин справи на які він посилався як на підставу своїх вимог. У зв'язку із вищенаведеним, суд приходить до висновку, що в позові Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до [PERSON], третя особа на стороні відповідача [PERSON], про звернення стягнення на предмет застави слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed