Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач) 15.04.2021 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира суду з позовом і просить стягнути з Головного управління Національної поліції в Житомирській області (надалі - відповідач) на його користь 3% річних у розмірі 40 530 грн. 29 коп., втрати від інфляції у розмірі 74 173 грн. 78 коп., а всього - 114 704 грн. 07 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що наказом ГУНП в Житомирській області від 15.03.2016 № 46 о/с його звільнено з органів поліції за п.2 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію"(через хворобу). Згідно виписки з акта огляду, медико-соціальною експертною комісією від 18.04.2016 серії 12 ААА №514295 з 18.03.2016 позивачеві було встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку із травмою, яка пов`язана із виконанням службових обов`язків. У листопаді 2017 року позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Житомирській області із заявою щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 99 ЗУ «Про національну поліцію» та наказу Міністерства внутрішніх справ України №4 від 11.01.2016 «Про затвердження порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського». Листом від 19.01.2018 №90/29/105/01-2018 ГУНП в Житомирській області відмовило у задоволенні вказаної заяви у зв`язку із скасуванням, на підставі наказу УМВС України в Житомирській області від 16.01.2018 №1, актів розслідування нещасного випадку за формами Н-1 та Н-5 від 19.09.2009 . Не погоджуючись з відмовою відповідача щодо виплати одноразової грошової допомоги, позивач звернувся з позовом до суду. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 30.07.2018 у справі №806/1555/18, яке набрало законної сили, позов задоволено частково, визнано протиправними та скасовано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 16.01.2018 №1 «Про призначення комісії та проведення розслідування нещасного випадку». Визнано протиправним та скасовано Акт форми НТ* №01/01 від 17.01.2018 про нещасний випадок невиробничого характеру, що стосується [PERSON] . Визнано протиправним та скасовано Акт форми Н-5* від 17.01.2018 розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 03.08.2008 з оперуповноваженим відділення міліції смт.Новогуйвинськ Житомирського районного відділу Управління міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області Котвіцького О.Р. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Житомирській області повторно розглянути заяву [PERSON] з питання призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі встановлення ІІІ групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків в порядку, передбаченому чинним законодавством, з урахуванням висновків суду. В решті позовних вимог відмовлено. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2019 у справі № 806/1555/18 апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області в особі Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області задоволено частково. Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30.07.2018 у справі №806/1555/18 скасовано в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування актів розслідування нещасного випадку форми Н-5* від 17.01.2018 №01/01 про нещасний випадок невиробничого характеру форми НТ*, що стосується [PERSON] . В цій частині провадження у справі закрито. В іншій частині рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30.07.2018 залишено без змін. На виконання рішення судів Головне управління Національної поліції в Житомирській області листом від 16.08.2018 №888/105/29-2019 повідомило позивача про розгляд його заяви та прийняття відповідного рішення. За результатами розгляду йому відмовлено в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з невідповідністю актів Н-1* №5 від 24.09.2209 та Н-5* від 19.09.2009 та наявності наказу Житомирського РВ УМВС України в Житомирській області від 11.12.2008 №214 про притягнення до дисциплінарної відповідальності відповідно до абзацу другого пункту 1 розділу ІІІ Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджені наказом МВС України від 11.01.2016 №4 (у редакції наказу МВС України №788) на підтвердження правильності складання актів Н-1* та Н-5* службою з державного нагляду за охороною праці. Вдруге не погоджуючись з відмовою відповідача щодо виплати одноразової грошової допомоги, позивач звернувся з позовом до суду. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 10.02.2020, залишеним без змін постановою Сьомого адміністративного суду від 25.06.2020 по справі № 240/11941/19 позов задоволено. Визнано протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Житомирській області у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, передбаченої Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України від 11.01.2016 №4 (у редакції наказу МВС України від 21.09.2019 №788). Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Житомирській області прийняти рішення призначити та виплатити [PERSON] одноразову грошову допомогу, передбачену Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України від 11.01.2016 №4 (у редакції наказу МВС України від 21.09.2019 №788). Зобов`язання з виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 525 500 грн. 00 коп. Головне управління Національної поліції в Житомирській області виконало 14.08.2020. Вважає, що грошове зобов`язання у Головного управління Національної поліції в Житомирській області перед позивачем виникло саме з 19.01.2018 (день, коли йому вперше було відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, про що його було повідомлено листом від 19.01.2018 №90/29/105/01-2018). З огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання з виплати одноразової грошової допомоги у сумі 525 500 грн. 00 коп., позивач вважає, що має право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 23.04.2021 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 15-16). 25.08.2021 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву та просить відмовити у задоволенні позову, оскільки право на отримання одноразової грошової допомоги у позивача виникло не 19.01.2018, а лише після повторного розгляду документів, поданих ним після скасування наказу УМВС України в Житомирській області від 16.01.2018 №1, тобто, в момент затвердження висновку від 08.08.2019 та надання відповіді про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги - лист ГУНП в Житомирській області від 09.08.2019 №888/105/05/29-2019, тобто, 20.07.2020. Також просив врахувати, що позивач робить розрахунки грошового зобов`язання з 19.01.2018 з суми 525 500 грн., а не з суми за 2019 рік у розмірі 480 250 грн. Зазначив, що виділення коштів органам поліції для виплати одноразової грошової допомоги здійснюється фінансовим підрозділом центрального органу управління поліції шляхом розподілу асигнувань в межах коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції України на зазначені цілі. Одноразова грошова допомога виплачується у порядку черговості відповідно до дати прийняття рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення, а в разі надходження коштів пізніше цього терміну - протягом п`яти робочих днів після їх надходження в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання органів поліції. Також зазначає також, що норми ст.625 ЦК України на вказані правовідносини не поширюються, оскільки судом постановлено рішення відповідно до ст.97 Закону України "Про Національну поліцію" та відповідачем не порушено терміну виплати одноразової грошової допомоги, визначеного положеннями спеціального законодавства, тому відсутній факт прострочення виконання грошового зобов`язання, а тому вважає вимоги позивача необгрунтованими та просить відмовити в їх задоволенні повністю (а.с. 21-30). Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити з викладених у ньому підстав. Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Судом встановлено, що що у зв`язку зі встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, позивач у листопаді 2017 року звернувся до Головного управління Національної поліції в Житомирській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності та отримав відмову. На підставі рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10.02.2020 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2020 начальником ГУ НП в Житомирській області 20.07.2020 затверджено висновок про призначення і виплату одноразової грошової допомоги [PERSON] у розмірі 525 500, 00 грн. (а.с. 31). 22.07.2020 направлено на ДФЗБО НП України розрахунок потреби в коштах для виплати одноразової грошової допомоги поліцейським, в тому числі і [PERSON] (а.с. 32, на звороті, 33). 22.07.2020 начальником ГУ НП в Житомирській області видано наказ №777 про виплату одноразової грошової допомоги [PERSON] при надходженні коштів на зазначені цілі (а.с. 32). Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, статтею 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку, що грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних правовідносин, але й з інших підстав, зокрема, з факту виплати одноразової грошової допомоги. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.11.2018 р. у справі №750/5104/17. Таким чином, суд погоджується з доводами позивача про те, що на спірні правовідносини поширюються вимоги ст.625 ЦК України. Крім того, оскільки саме 19.01.2018 позивачеві було відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, суд приходить до висновку, що саме з цього дня (19.01.2018) у ГУНП в Житомирській області виникло грошове зобов`язання перед позивачем. Одноразова грошова допомога була виплачена позивачу 14.08.2020, тому прострочення виконання зобов`язання по призначенню одноразової грошової допомоги складає 939 діб (з 19.01.2018 по 14.08.2020). Сума інфляційних втрат має розраховуватися за формулою: ІІС = (ІІ1:100) х (ІІ2:100) х (ІІ3:100) х … (ІІZ:100), де ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення , ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Загальна сума інфляційних втрат згідно наданого позивачем розрахунку складає 74 173, 78 грн. Розрахунок суми трьох процентів річних розрахований за формулою: сума санкції = С х 3 х Д : 365 : 100, де: С - сума заборгованості (525 500, 00 грн.), Д - кількість днів прострочення (939 діб). Отже сума у вигляді трьох процентів річних від простроченої суми за період з 19.01.2018 по 14.08.2020 становить 40 530,29 грн. (525 500 грн. х 3 х 939 : 365 : 100 = 40 530, 29 грн.). Загальна сума збитків складає 114 704 грн. 07 коп. (74 173,78 грн. + 40 530,29 грн.). Враховуючи, що відповідач порушив грошове зобов`язання з виплати одноразової грошової допомоги у сумі 525 500 грн. 00 коп., у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України, тому вимоги позивача в частині відшкодування майнової шкоди, яка складається з суми індексу інфляції та 3% річних, є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved