Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому зазначили, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі до 2005 року, вказаним особам належало по ? частини квартири [ADDRESS]. Відповідно до договору дарування від 15.04.2014 року відповідач [PERSON] передав у власність [PERSON] вказану частину помешкання. Як на час укладення договору, так і в подальшому відповідач [PERSON] не проживає за вищевказаною адресою, не здійснює оплату витрат на утримання будинку. Позивачі просять визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, зобов"язати Управління державної міграційної служби України в Житомирській області зняти особу з реєстраційного обліку. В судове засідання позивачі не з"явились, надали заяву про можливість слухання справи у їх відсутності. Інші учасники в судове засідання не з"явились. Про час розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника Управління державної міграційної служби України в Житомирській області надійшла заява про можливість слухання справи у його відсутності. Дослідивши докази в їх сукупності, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, враховуючи межі заявлених вимог, суд вважає за можливе визнати позов таким, що підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] є зареєстрованим за адресою: [ADDRESS]. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 06.09.2005 року. Згідно договору дарування від 15.04.2014 року відповідач [PERSON] передав у власність ? частини [ADDRESS], яка належала дарувальнику на підставі договору дарування від 01.11.2001 року. На час розгляду справи власниками спірної квартири є позивачі в розмірі ? частини квартири кожний. Згідно акту від 27.09.2014 року, складеного комісією в складі працівників КП "ВЖРЕП № 6" Житомирської міської ради, [PERSON] з 2004 року не проживає за адресою. У відповідності до вимог ст. 391 ЦК України позивач, як власник спірної квартири, вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідач [PERSON] покинув спірне помешкання з власної ініціативи в 2004 році. В подальшому, а саме після укладення договору дарування на користь [PERSON], не вселявся в будинок як член сім"їх власників. За таких умов, право власників порушене і підлягає захисту, а тому позов в частині визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням є обґрунтованим та підлягає до задоволення. Відповідно до п. 4 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року № 405/2011, ДМС України відповідно до покладених на неї завдань: здійснює реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб, веде відповідні реєстраційні обліки. Відповідно до вимог статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду. Враховуючи вищенаведене, вимога про зняття з реєстраційного обліку є передчасною, оскільки рішення суду є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку. На підставі викладеного,

Outcome: partial