Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інкомстрах», третя особа - [PERSON], про відшкодування матеріальної та моральної шкоди спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтовування позову зазначивши, що 11 грудня 2012 року водій [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ-2105», державний номер [NUMBER] та рухаючись по вул. Маршала Малиновського скоїв наїзд на пішохода [PERSON], внаслідок чого позивачу були заподіяні тілесні ушкодження. Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2013 року вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2013 року залишено без змін. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована згідно полісу № АЕ/0183657 від 03.11.2012 в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Інкомстрах». 26 вересня 2013 року позивач письмово повідомив відповідача про настання страхового випадку, надавши заяву на виплату страхового відшкодування та надіславши всі необхідні документи на виплату страхового відшкодування при цьому надавши оригінали чеків та квитанцій на загальну суму 36 398,03 грн. Однак відповідач так і не здійснив виплату страхового відшкодування, що змусило позивача звернутися до суду. Заява позивачем про настання страхового випадку подана до відповідача 26.09.2013, на даний час минуло більше 90 днів, тобто зазначений в законі термін скінчився, однак відповідач так і не відшкодував позивачу матеріальну шкоду. Мінімальна заробітна плата на 01.12.2012 та на момент скоєння злочину складає 1 134 грн., таким чином 1 134Х18=20 412 грн. 00 коп. А тому позивач, з урахування уточнених позовних вимог просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі: 20 412 + 36 398,03 = 61 810,03 грн.; моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, на задоволенні позову наполягав. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник відповідача приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інкомстрах» у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 11 грудня 2012 року водій [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ-2105», державний номер [NUMBER] та рухаючись по вул. Маршала Малиновського скоїв наїзд на пішохода [PERSON], внаслідок чого позивачу були заподіяні тілесні ушкодження. Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2013 року вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2013 року залишено без змін. Відповідно до ч 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована згідно полісу № АЕ/0183657 від 03.11.2012 в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Інкомстрах». Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закону) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Пунктом 35.1. ст. 35 Закону передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ заяву про страхове відшкодування. 26 вересня 2013 року позивач письмово повідомив відповідача Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інкомстрах» про настання страхового випадку, надавши заяву на виплату страхового відшкодування та надіславши всі необхідні документи. Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний відшкодувати заподіяну шкоду. До теперішнього часу ПрАТ «СК ІНКОМСТРАХ» не відшкодувала позивачу заподіяну матеріальну шкоду у межах страхової суми. Відповідно до 23.1. ст. 23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; шкода, пов'язана із смертю потерпілого. Згідно п. 24.1. ст. 24 Закону у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Пунктом 26.2. ст. 26 Закону передбачено, що мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов'язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: у разі встановлення II групи інвалідності - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку. Судом також встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу заподіяні тілесні ушкодження, внаслідок яких останньому була встановлена ІІ група інвалідності, що підтверджується довідкою МСЕК від 08.04.2014, наявною в матеріалах справи. Відповідно до ст. 26-1 Закону страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме слід стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інкомстрах» на користь позивача суму матеріальної шкоди у розмірі 56 810,03 грн., та суму моральної шкоди у розмірі 5000 грн. З урахуванням розгляду справи та відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інкомстрах» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved