Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні житловим будинком [ADDRESS], який належить [PERSON] на праві власності, шляхом зняття з реєстраційного обліку [PERSON], [INFO], у Кіровському районному відділі у м. Кіровограді Управління Державної міграційної служби Кіровоградської області. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31.03.2015 року прийнято до розгляду заяву адвоката позивача про зміну предмета позову (а.с. 42-44), відповідно до якої предметом розгляду даної справи є позовні вимоги про визнання [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог зазначено, що житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON]. Крім позивача, у вищевказаному будинку зареєстрована його дружина, [PERSON] та [PERSON], який є далеким родичем позивача. [PERSON] зареєстрований у спірному будинку з 2005 року, оскільки йому була потрібна тимчасова реєстрація у м. Кіровограді, проте в будинку відповідач ніколи не проживав. [PERSON] добровільно не хоче знятися із реєстрації за вищевказаною адресою, чим перешкоджає позивачу на свій розсуд користуватися своїм власним будинком. Позивач в судове засідання не з'явився. Адвокат позивача подала до суду заяву (вх. № 14772 від 28.04.2015 року) про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 53). Відповідач в судове засідання не з'явився. До суду повернулись конверти з повістками для відповідача з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 20, 30, 40, 52), а також відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в порядку частини 9 статті 74 Цивільного процесуального кодексу України (а.с. 54). Суд вважає можливим ухвалення заочного рішення по справі, враховуючи належне повідомлення відповідача та те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне. За приписами статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, що передбачено статтею 391 Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що позивач є власником спірного будинку, про що свідчить свідоцтво про право власності на будівництво від 27.04.1984 року, виданого Відділом комунального господарства виконавчого комітету Кіровської районної Ради народних депутатів (а.с. 6); свідоцтво про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 28.08.2014 року, видане Реєстраційною службою Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області (а.с. 7); витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 26103077 від 28.08.2014 року, наданий Реєстраційною службою Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області (а.с. 8); інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 33932941 від 20.02.2015 року (а.с. 32-33) та архівна довідка № 114251-160-17/20 від 04.03.2015 року, видана Обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» (а.с. 34). Відповідно до довідки № 23 від 13.12.2014 року, виданої Квартальним комітетом № 32 Кіровського району м. Кіровограда, в будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], з 2005 року зареєстрований але не проживає [PERSON] (а.с. 4). Також реєстрація відповідача за вказаною адресою підтверджена відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Кіровоградській області, наданими на запит суду, який здійснений у відповідності з вимогами статті 122 Цивільного процесуального кодексу України (а.с. 14). Відповідно до акту обстеження від 13.12.2014 року, складеного комісією в складі голови квартального комітету, проведено обстеження будинку [ADDRESS], в ході якого встановлено, що [PERSON] фактично не проживає у вищевказаному Будинку з 2005 року (а.с. 5). Таким чином, відповідач [PERSON] будучи зареєстрованим в належному позивачу Будинку, порушує права та законні інтереси позивача, [PERSON], як власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном. Статтею 150 Житлового кодексу УРСР визначено право громадян, які мають у приватній власності житло користуватися ним та розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Таке ж право закріплене у статтях 319, 383 Цивільного кодексу України, за змістом яких власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї або інших осіб. Статтею 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", визначено, що реєстрацією є внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Згідно частини 1 статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. За частиною 1 статті 11 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Таким чином, в судовому засіданні позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Реєстрація відповідача в помешканні за вищевказаною адресою фактично перешкоджає позивачу в реалізації його права власника спірного житлового приміщення, яке підлягає відновленню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved