Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

\~15.11.2017 р. [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою, з урахуванням змін та доповнень від 25.09.2018, до Тернівської районної у місті [PERSON] ради про визнання договору дійсним, встановлення належності спадкодавцям за життя 1/2 частини житлового будинку на праві власності та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування вказують, що 12.04.1962 року [PERSON] уклав договір з відділом комунального господарства виконкому [PERSON] депутатів трудящих м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про надання в бестрокове користування земельну ділянку за адресою р-к Р.Люксембург, вул..Ковельська, №55-а загальною площею 450 кв.м. для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, з числом кімнат від однієї до пяти включно. Згідно умов договору [PERSON] зобовязувався збудувати на вказаній земельній ділянці житловий будинок житловою площею 37,8 кв.м., сарай та завершити будівництво до 12.04.1965 року. Договір який уклав за життя [PERSON] за життя не був посвідчений нотаріально, але всі умови договору були виконані. На сьогоднішній день договір посвідчити не має можливості оскільки [PERSON] помер а відділ комунального господарства виконкому [PERSON] депутатів трудящих м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, не існує. Згідно погосподарської книги, довідки ФОП [PERSON] від 14.08.2017 та технічного паспорта житловий будинок за вищевказаною адресою побудовано 1973 року, він не відноситься до самочинного будівництва і складається з : житлового будинку А-1, загальною площею 62,0 кв.м., житловою площею 43,4 кв.м., літньої кухні Б, сараю Г, гаражу З, огорожі №1,2, водо колонки І, замощення ІІ. 09.10.1965 року було змінено назву вулиці, де знаходиться домоволодіння, яке було збудовано [PERSON], на 1-а Полярників. Крім того 28.10.1975 року було здійснено зміну нумерації будинків та назв вулиці на вул.Примакова буд. 33. 19.05.2006 року вул. Примакова перейменовано в вулицю Харіна. [PERSON], 31.08.1998 року помер, єдиним спадкоємцем після його смерті була дружина [PERSON], з якою 21.01.1954 року було укладено шлюб, і яка прийняла спадщину, так як постійно спільно проживала з чоловіком. Після смерті [PERSON] свідоцтво про право на спадщину не видавалося. 03.04.2005 року [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на ? частину житлового будинку №33 по вул.. Харіна в м. Кривий Ріг, та на ? частину будинку, яку [PERSON] фактично прийняла після смерті свого чоловіка [PERSON] Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є її донька [PERSON], яка в установленому законом порядку звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але свідоцтво про право на спадщину не видавалось. 02.03.2015 року померла [PERSON] Єдиними спадкоємцями після її смерті є її чоловік [PERSON] та дочка [PERSON], інші спадкоємці за законом відмовилися від спадщини. В установленому законом порядку позивачі звернулися до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, але їм було відмовлено, оскільки спадкове майно не було зареєстроване в установленому законом порядку, яке діяло на момент оформлення права власності, в звязку із чим вони звернулися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 30.11.2017 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон який встановлює нові обовязки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі (ч.ч.3,4 ст.3 ЦПК України). Ухвалою суду від 07.02.2018 року судом задоволено клопотання представника позивачів про витребування доказів з державного архіву Дніпропетровської області. Представник позивачів в судове засідання не з» явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність на уточнених позовних вимогах наполягає. Позивачі в судове засідання не зявилися про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки до суду не повідомили. Представник відповідача в судове засідання не з»явився в судове засідання, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та визнання уточненого позову. Дослідивши письмові докази, які суд вважає належними, допустими і достовірними, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 21.01.1954 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження, а.с. 15. Згідно Договору від 12.04.1962, укладеного між [PERSON] і відділом комунального господарства виконкому [PERSON] депутатів трудящих м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про надання в бестрокове користування земельну ділянку [PERSON] виділено земельну ділянку площею 450 кв.м. за адресою:м.Кривий Ріг, вул.Ковельська, №55-а, для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, а.с. 17-18. Згідно погосподарської книги, довідки ФОП [PERSON] від 14.08.2017 та технічного паспорта житловий будинок за вищевказаною адресою побудовано і почато його експлуатацію 1973 року, він не відноситься до самочинного будівництва і складається з : житлового будинку А-1, загальною площею 62,0 кв.м., житловою площею 43,4 кв.м., літньої кухні Б, сараю Г, гаражу З, огорожі №1,2, водо колонки І, замощення ІІ, а.с. 27-31. Крім того 28.10.1975 року здійснено зміну нумерації будинків та назв вулиці на вул.1 Полярників, в подальшому -Примакова, присвоєно будинку № 33. 19.05.2006 року вул. Примакова перейменовано в вулицю Харіна Тернівського району. Отже, з урахуванням чинних на той час положень ст.ст.100,101,112 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст.22,28 Кодекс про шлюб та сім'ю України (в редакції від 1969 року), Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, постанови [PERSON] Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року N 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", [PERSON] і [PERSON] набули у спільну власність з рівними частками вищевказаний житловий будинок . Однак у звязку з тим, що чинним ЦК України і Законом України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено право розпорядження нерухомим майном після його державної реєстрації, тому, з метою захисту права власності, слід у цій частині задоволити позовні вимоги і визнати,\~що [PERSON]\~ \~та [PERSON]\~за життя\~належало кожному\~окремо на\~праві приватної\~власності по\~? частині\~житлового будинку\~з господарськими\~побудовами,\~що розташований\~за адресою\~:\~Дніпропетровська область,\~м.Кривий\~Ріг,\~вул.\~Харіна,\~будинок \~33 . 31.08.1998 [PERSON] помер, а.с. 19, та після його смерті відкрилась спадщина на належну йому 1/2 частину вищевказаного житлового будинку в силу ст.525 ЦК України в редакції 1963 року. Згідно довідки від 03.10.2017 року на час смерті спільно з ним за адресою: м.Кривий Ріг, вул. Примакова, 33 проживала його дружина [PERSON], а.с. 20, 22, тому згідно до ст.529,549 ЦК України в редакції 1963 року вважається, що вона прийняла спадщину після смерті свого чоловіка як спадкоємець першої черги. 03.04.2005 року [PERSON], а.с.21, у звязку з чим після її смерті відкрилась спадщина на спірний житловий будинок, згідно до вимог частини 1 статті 1220 ЦК України. Після її смерті з заявою про прийняття спадщини звернулась її донька [PERSON], однак свідоцтво про право на спадщину нотаріусом не видавалось, а.с.110. Заповітів від імені [PERSON] не складалося. 02.03.2015 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, а.с.23, на момент її смерті з нею проживали її чоловік - [PERSON], дочки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], онука [PERSON], згідно довідки від 09.10.2017 року, а.с. 24. Згідно до відповіді Шостої криворізької державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON], з заявою про відмову від спадщини звернулися [PERSON], заповіти від імені [PERSON] не складалися, а.с. 107-112. Відповідно до ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа\~має право\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення,\~невизнання або\~оспорення.\~Визнання права\~власності на\~спадкове майно\~в судовому\~порядку є\~винятковим способом\~захисту,\~що має\~застосовуватися,\~якщо існують\~перешкоди для\~оформлення спадкових\~прав у\~нотаріальному порядку.Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (ч.2 ст.16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини ( ст.1269 ЦК України). Відповідно до ст.1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Згідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ст.334 ЦК України). Відтак, враховуючи відмову нотаріуса в оформленні права на спадщину, відсутність правовстановлюючих документів щодо спірного майна у спадкоємців та відсутність інших спадкоємців, з метою захисту права позивачів на спадщину, позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за [PERSON] та за [PERSON] на ? частину житлового будинку, як за спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про визнання договору про передачу в безоплатне користування земельної ділянки дійсним, то в цій частині позов до задоволення не підлягає, оскільки на цей час сторона за договором - [PERSON] помер, належних і допустимих доказів ухилення сторін за цим договором суду не надано, що передбачено приписами ст.47 ЦК України (1963 року). На підставі викладеного, ст.ст.15, 334, 1261, 1278, 1269, 1296 ЦК України, ст.ст.100,101,112 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст.22,28 Кодекс про шлюб та сім'ю України (в редакції від 1969 року), Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра\~комунального господарства\~Української РСР\~31\~січня 1966\~року,\~постанови [PERSON]\~Міністрів Української\~РСР від\~11\~березня 1985\~року N\~105\~"Про\~порядок обліку\~житлового фонду\~в Українській\~РСР", з урахуванням визнання відповідачем позову,

Outcome: partial