Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна», [PERSON] про стягнення страхового відшкодування заподіяного в наслідок ДТП та просить стягнути з відповідачів на її користь 23661 грн. 24 коп. страхового відшкодування заподіяної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судовий збір в сумі 551 грн. 21 коп. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21.11.2015 року по пров. Воззєднання, 21-А в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], який належить [PERSON] на праві приватної власності. Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON], що підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Києва. Відповідно до рахунку № ПАсС 0008002 від 27.11.2015 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, а саме, автомобіля [NUMBER] склала 46911 грн. 24 коп. Відповідач [PERSON] застрахував свою цивільно-правову відповідальність згідно договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна». 24.11.2015 року до ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» надано документи для виплати страхового відшкодування. В подальшому страховою компанією підготовлено та надано для підписання протокол узгодження суми страхового відшкодування. Що не був погоджений позивачем, оскільки розмір виплати складав 20000 грн., що не відповідало дійсній вартості ремонту транспортного засобу. В судове засідання позивач та його представник не звилися. Представник позивача [PERSON] надав до суду заяву у якій просить позовні вимоги розглядати без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Представник відповідача ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» [PERSON] (публічне акціонерне товариство "ХДІ страхування" перейменовано 29.09.2016 року на публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна» (а.с. 75-93)) надав до суду заперечення, згідно яких заперечує проти позовних вимог мотивуючи тим, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров"ю, майну третьої особи. Витрати відшкодовуються з урахуванням зносу, а тому розрахунок страхового відшкодування проводився відповідачем наступним чином: 44540,87 (вартість відновлювального ремонту) - 17541,95 (фізичний знос в грошовому виразі) - 3631,63 (ПДВ на запчастини) = 23367,29 грн., котрі були виплачені позивачу. Відповідач зазначає, що позивач не позбавлений права звернутись з позовом до винної особи про відшкодування здійснених на відновлення пошкодженого майна витрат в частині, яку у відповідності до законодавства страховик цивільно-правової відповідальності відшкодовувати не зобовязаний. Просить суд провести розгляд справи за відсутності представника, в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі (а.с. 70-74). Зясувавши обставини справи, перевіривши докази, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що згідно постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ ст. 124 КУпАП та накладено відповідне адміністративне стягнення (а.с. 11-12). З постанови\~ вбачається, що [PERSON] 21 листопада 2015 року о 18 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем [NUMBER], по пр. Возз'єднання, 21-А в м. Києві, не дотримався безпечної дистанції в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Позивачем була подана заява від 11.03.2016 року про страхове відшкодування до відповідача (а.с. 147). Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування № 449-20/16-88 від 15 квітня 2016 року згідно договору страхування (поліс) № АІ/4910009 від 05.02.2015 року (а.с. 95, 146), укладеного між страхувальником [PERSON] та\~ страховою ПАТ "Страхова компанія "Євроінс Україна" з урахуванням страхової суми на момент страхового випадку у 50000 грн., вартості транспортного засобу на момент страхового випадку 1816534,37 коп., страхове відшкодування складає суму 23367,29 грн., яке було виплачене позивачу згідно страхового акту № 449-20/16-88 від 19 квітня 2016 року (а.с. 145). Позивач не погоджується з розміром страхового відшкодування, яке визначено у сумі 23367,29 грн. та виплачено\~відповідачем та вважає, що відшкодування за вказаним договором повинно складати 46911,24 грн., що відповідає рахунку № ПАсС-0008002 від 27.11.2015 року вартості відновлювального ремонту транспортного засобу (а.с.15), та вважає що з відповідачів підлягає стягненню різниця, а саме 23543,95 грн. Не погоджуючись із позицією позивача відповідач ПАТ "Страхова компанія "Євроінс Україна" у своїх запереченнях вказує, що ними правомірно нараховано та виплачено страхове відшкодування в розмірі 23367,29 грн. Згідно Звіту про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ від 27 листопада 2015 року, вартість відновлюваного ремонту складає 44540,87 грн., коефіцієнт фізичного зносу - 0,446, вартість відновлюваного ремонту з урахуванням зносу складає 26998,92 грн. з врахування ПДВ на запчастини та 23367,29 грн. - вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу без врахування ПДВ на запчастини (а.с. 115-144). Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Отже, беручи до уваги встановлені обставини, суд приходить до переконання, що виходячи з умов договору страховиком, а саме відповідачем ПАТ "Страхова компанія "Євроінс Україна" правомірно виплачено позивачу страхове відшкодування виходячи з розрахунку 44540,87 (вартість відновлювального ремонту) 17541, 95 грн. (фізичний знос у грошовому виразі) 3631,63 грн. (ПДВ на запчастини) = 23367,29 грн. Таким чином, відповідач страховик ПАТ "Страхова компанія "Євроінс Україна" свої зобов"язання за договором страхування виконав у повному обсязі відповідно до звіту № 221/11/15Б від 27 листопада 2015 року, страхового акту № 449-20/16-88 від 19 квітня 2016 року та розрахунку суми страхового відшкодування № 449-20/16-88 від 15 квітня 2016 року в межах полісу № АІ/4910009 від 05 лютого 2015 року (а.с. 95, 115-144, 145, 146), а тому суд вважає, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ПАТ "Страхова компанія "Євроінс Україна" страхового відшкодування заподіяної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди не підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо відповідальності відповідача [PERSON] суд виходить з такого. Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1188 ЦК України\~ шкода,\~\~ завдана\~\~ внаслідок\~\~ взаємодії\~\~ кількох\~ джерел підвищеної небезпеки,\~ відшкодовується на загальних\~ підставах,\~ а саме: шкода,\~\~ завдана\~\~ одній\~\~ особі\~\~ з\~\~ вини\~ іншої\~ особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи,\~ якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;\~ за наявності вини всіх осіб,\~ діяльністю яких було завдано шкоди,\~ розмір відшкодування\~ визначається\~ у\~ відповідній\~ частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У пункті 2 Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» розяснено, що шкода заподіяна майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв'язок та є вина зазначеної особи. У пункті 9 вказаної постанови розяснено, що при визначенні розміру відшкодування шкоди заподіяної майну, незалежно від форм власності, слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладання на відповідальну за неї особу обовязок надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються\~ в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Судом встановлено, що у звязку із ДТП, яка сталася з вини відповідача [PERSON] позивачу [PERSON] завдана майнова шкода у звязку із пошкодженням належного їй автомобіля. Відповідно до наданого рахунку № ПАсС-0008002 від 27 листопада 2015 року [PERSON] сплатив за відновлювальний ремон пошкодженого відповідачем [PERSON] транспортного засобу «Land Rover» державний номерний знак [NUMBER] 46911 грн. 24 коп. (а.с. 15). Таким чином, з урахуванням страхового відшкодування, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню 23543 грн. 95 коп. (46911,24 грн. (сума витрачена позивачем на відновлення пошкодженого майна) 23367,29 грн. (сума сплаченого ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» страхового відшкодування) = 235436 грн. 95 коп.) Беручи до уваги встановлені обставини та докази, якими вони підтверджуються, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача у відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП в сумі 23543,95 грн. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та ст.ст. 1166, 1167, 1188, 1192, 1194 ЦК України, Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди»,

Outcome: partial