Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

В квітні 2016 року позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просили визнати відповідача такимм, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме кімнатою [ADDRESS], мотиуючи свої вимоги наступним. 08.06.2004 [PERSON] та членам її сім"ї РЕУ ВАТ "Київметробуд" видано в користування кімнату [ADDRESS] що підтверджується ордером від 08.06.2016. Позивачі акцентують увагу суду на тому, що від початку 2011 року відповідач [PERSON] в кімнаті не проживає, оскільки добровільно виїхав з спірної кімнати до своєх дружини в с. Розкішне. Позивачі стверджують, що протягом останніх 5-ти років відповідач не лише не проживає в кімнаті, жодної участі в її утриманні також не приймає, комунальні послуги не сплачує, втратив цікавість до приміщення. Сам факт реєстрації обтяжує позивачів необхідністю оплачувати за не проживаючих осіб комунальні послуги. Підсумовуючи викладене позивачі посилаються на ст.ст.71, 72 ЖК УРСР та ч.2 ст.107 ЖК УРСР і роблять висновок про те, що [PERSON] втратив право користування цим жилим приміщенням. В судове засіданні позивачі не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, направили заяви про розгляд справи за їх відсутності, зауважили, що позовні вимоги підтримують та проти винесення заочного рішення не заперечують (а.с.30-31) Відповідач, будучи відповідно до положень ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та свого представника не направив (а.с.24, 29) Зважаючи на те, що двічі належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився, а позивачі наполягають на вирішенні справи, суд ухвалює рішення в порядку заочного провадження на підставі наявних доказів у справі згідно ст.ст.224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.ст.71, 72 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї жиле приміщення зберігається за ними протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні понад шість місяців з поважних причин, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Якщо особа не проживає в жилому приміщенні без поважних на те причин понад встановлені законом строки, вона може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Згідно ч.2 ст.107 ЖК УРСР якщо із жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Так, судом встановлено, що 08.06.2016 РЕУ ВАТ "Київметробуд" [PERSON]та членам її сім"ї видано в користування кімнату [ADDRESS] що підтверджується ордером від 08.06.2016 ( а.с. 10) Представлені позивачами акти про непроживання особи за місцем реєстрації від 25.11.2015, 25.01.2016, 25.03.2016, складені комісією мешканців будинку за адресою [ADDRESS], - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] завірені начальником ЖЄД №902 М. Горохом, свідчать про те, що відповідач за адресою реєстрації не проживає (а.с.11-14) Згідно довідки ЖЕД № 904 від 25.03.2016 [PERSON] в кімнаті [ADDRESS] не проживає (а.с.14) Таким чином, обставини, викладені позивачами в обґрунтування своїх вимог про те, що відповідач більше аніж 6 місяців не проживає за адресою своєї реєстрації знайшли своє підтвердження в матеріалах справи. Відповідач, будучи зареєстрованим в спірному жилому приміщенні, там не проживає, не маючи перешкод в користуванні ним, своїх речей там не зберігає, жилою площею не цікавляться, витрат по її утриманню не несе, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за ними право користування жилим приміщенням, не вчиняє. Наведене вище свідчить про відсутність відповідача в спірному жилому приміщенні понад шести місяців без поважних на те причин. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв`язку, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України сплачений позивачем за пред'явлення позовних вимог судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved