Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

04.10.2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом і свої доводи мотивував тим, що [INFO] помер його батько, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим [INFO] виконкомом Вільненської сільської ради (актовий запис №20). Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді: - житлового будинку, який розташований на территорії Вільненської сільської ради за адресою: [ADDRESS] - земельної ділянки площею 3,820га, кадастровий [NUMBER] розташованої на землях Вільнянської сільської ради, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], наданим 16 березня 2008 року Волноваською районною державною адміністрацією. Позивач є єдиним спадкоємцем померлого. Після смерті батька позивач своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, про що свідчить витяг про реєстрацію в спадковомі реєстрі та отримане свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок нотаріусом йому було відмовлено з причини ненадання оригіналу правовстановлюючого документу. Тому нотаріусом йому було запропоновано звернутися до суду із позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Після смерті батька єдиними документами, що підтверджують приналежність домоволодіння батькові позивача є квитанція №341 від 22.10.1992 року до приходного касового ордеру про сплату за домоволодіння та виписка з по господарської книги, яка надана відповідачем. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті батька. Тому позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Позивач надав заяву у якій просить справу розглянути без її участі, на позові наполягає. Відповідач, Вільнянська сільська рада, надав заяву про розгяд справи без його участі, позов визнав. Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно виписки з по господарської книги №9 (а.с. 9 ): -тип об'єкта по господарського обліку - домогосподарство з реєстрацією [ADDRESS] -голова домогосподарства - [PERSON]; -номер об'єкта по господарського обліку - 894; -номер по земельно кадастровій книзі - 207. Квитанція до прибуткового касового ордеру №341 від 22.10.1992 року про сплату за домоволодіння підтверджує викуп [PERSON] у колгоспу ХІХ Партз'їзду вказаного вище домогосподарства (а.с. 11 ). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданим [INFO] виконкомом Вільненської сільської ради [PERSON] помер [INFO] (актовий запис №20) (а.с. 5 ). Відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивач, [PERSON], дійсно є рідним сином померлого [PERSON] (а.с. 4 ). Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №24310149 від 26.07.2010 року позивач прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті його батька (а.с. 7 ). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття, право на спадкування за законом, як зазначено у ст.1223 ЦК України, одержують спадкоємці з першої по п'яту чергу. Ст.1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За змістом ст. 1261 ЦК України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, право на спадкування по закону виникло у позивача, як сина померлого. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" та за нормою ч. 1 ст. 1258 ЦК України, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року " Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок, розташований на території Вільнянської сільської ради Волноваського району, Донецької області, у с.Вільне вул.Берегова буд.1 з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 65,10 кв.м., житловою 54.00 кв.м. та земельної ділянки, на якій розташован вищевказаний будинок. На стягнення судових витрат позивач не наполягає. На підставі ст. 328, 392, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved