Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

Позивач ПАТ "Ідея Банк" звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, в якій зазначає, що 05.09.2012 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 910.17795, за умовами якого [PERSON] отримав кредит у сумі 108\~552,70 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 17,49% річних для цілей придбання транспортного засобу марки RENAULT модель LOGAN 90L, 2012 року випуску, фінансування страхового платежу та інших витрат, повязаних з придбанням автомобіля. Сторони узгодили порядок погашення позичальником заборгованості за наданим кредитом у вигляді ануїтентних платежів згідно з Графіком щомісячних платежів, визначивши кінцевий строк повернення кредитних коштів до 05.09.2017 року. З метою забезпечення виконання позичальником своїх зобовязань з повернення кредитних коштів у сумі 108\~552,70 грн., сплати відсотків за користування кредитом, комісій, неустойки та інших платежів, передбачених вищезазначеним кредитним договором, 08.10.2012\~року між сторонами укладено договір застави транспортного засобу №\~910.17795, відповідно до якого відповідач передав ПАТ "Ідея Банк" у заставу транспортний засіб марки RENAULT модель LOGAN 90L, 2012 року випуску, номер кузова VIN-VF1LSRJKF47700539, державний номерний знак [NUMBER], заставною вартістю 117\~100,00 грн. Сторони домовились, що у разі порушення заставодавцем будь-якого із зобовязань, передбачених кредитним договором, заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави за своїм вибором одним із способів: за рішенням суду або в позасудовому порядку шляхом набуття права власності на транспортний засіб чи його продажу третій особі. 14.11.2012\~року позивачем на підставі договору застави здійснено державну реєстрацію обтяження транспортного засобу в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, реєстраційний номер 13245931. Банк виконав у повному обсязі свої зобовязання за кредитним договором та передав відповідачеві кредитні кошти у встановлений строк, однак [PERSON] належним чином зобовязань з повернення кредитних коштів не виконав, у звязку з чим станом на 07.03.2018\~року має перед позивачем заборгованість у сумі 21\~945,73 грн., що складається з наступного: прострочений борг 6\~923,34 грн., прострочені відсотки 736,10 грн., строкові відсотки 8,13 грн., пеня 5\~592,46 грн., дебіторська заборгованість 3\~258,06 грн., штраф 5\~427,64\~грн. Оскільки відповідач ухиляється від сплати заборгованості, ПАТ "Ідея Банк" змушений звернутись до суду та просить: - вилучити у [PERSON] транспортний засіб марки RENAULT модель LOGAN 90L, 2012 року випуску, номер кузова VIN-VF1LSRJKF47700539, державний номерний знак [NUMBER], та передати його ПАТ «Ідея Банк» на період до його реалізації; - в рахунок погашення кредитних зобовязань відповідача за договором від 05.09.2012\~року № 910.17795 в сумі 21\~945,73 грн. звернути стягнення на вказаний автомобіль шляхом його продажу будь-якій третій особі покупцю від імені власника за ціною не нижче ринкової, визначеної незалежним субєктом оціночної діяльності, надавши позивачу усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії у відповідних структурних підрозділах Національної поліції України, структурних підрозділах МВС України, уповноважених здійснювати дії з державної реєстрації, перереєстрації та зняття з обліку транспортних засобів, а також у всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на автомобіль, отримувати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу-власника, які повязані з продажем автомобіля, тощо). 05.04.2018 року справу прийнято до розгляду в загальному позовному провадженні, призначено підготовче засідання. 27.04.2018 року та 23.05.2018 року підготовче судове засідання відкладено в звязку з неявкою відповідача в судове засідання. 06.06.2018 року підготовче провадження закрито та призначено судовий розгляд цивільної справи. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності в судовому засіданні, при цьому підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судові засідання не з'явився жодного разу,\~на виконання вимог ст. 128 ЦПК України про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи (а.с. 61, 79, 89, 92), однак, відзиву на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності не надавав, про причини неявки суду не повідомив, у звязку з чим зі згоди представника позивача та на підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, зясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 05.09.2012\~року між\~позивачем та\~відповідачем укладено\~кредитний договір\~№\~910.17795,\~за умовами\~якого [PERSON]\~отримав кредит\~у сумі\~108\~552,70\~грн.\~зі сплатою\~відсотків у\~розмірі 17,49%\~річних для\~цілей придбання\~транспортного засобу\~марки RENAULT\~LOGAN\~90L,\~2012\~року випуску,\~фінансування страхового\~платежу та\~інших витрат,\~повязаних з\~придбанням автомобіля.\~Сторони узгодили\~порядок погашення\~позичальником заборгованості\~за наданим\~кредитом у\~вигляді ануїтентних\~платежів згідно\~з Графіком\~щомісячних платежів,\~визначивши кінцевий\~строк повернення\~кредитних коштів\~до 05.09.2017\~року (а.с. 12-18). Відповідно до параграфу 3 кредитного договору виконання позичальником зобовязань за кредитним договором забезпечується заставою майна згідно договору застави, а також усім майном позичальника. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. За ст. 1049 параграфа 1 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів законодавства. ПАТ «Ідея Банк» свої зобовязання виконав в повному обсязі та в обумовлений в договорі термін, перерахувавши частину кредитних коштів на купівлю зазначеного вище автомобілю, а решту на фінансування страхового платежу та інших витрат, повязаних з купівлею транспортного засобу (а.с. 31-33). В порушення умов кредитного договору відповідач неналежним чином виконав свої зобовязання та допустив виникнення заборгованості перед банком. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (ст. 625 ЦК України). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). В параграфі 9 кредитного договору №\~910.17795 сторони домовились, що у разі порушення позичальником термінів сплати щомісячних платежів банк має право нарахувати та стягнути з позичальника штрафні санкції (пеню).Згідно з розрахунком позивача станом на 07.03.2018 року заборгованість [PERSON] за кредитом становить 21\~945,73 грн., що складається з наступного: прострочений борг 6\~923,34 грн., прострочені відсотки 736,10 грн., строкові відсотки 8,13 грн., пеня 5\~592,46 грн., дебіторська заборгованість 3\~258,06 грн., штраф 5\~427,64\~грн. Крім того, 08.10.2012 року між ПАТ «Ідея\~Банк» та [PERSON], від імені якого за довіреністю діяла [PERSON], укладений та посвідчений нотаріально договір застави транспортного засобу № 910.17795, за умовами якого з метою забезпечення виконання вимог за кредитним договором №\~910.17795 від 05.09.2012 року, заставодавець передає в заставу транспортний засіб марки RENAULT, модель LOGAN 90L, 2012 року випуску, номер кузова VIN-VF1LSRJKF47700539, державний номерний знак [NUMBER], заставною вартістю 117 100,00 грн. (а.с. 19-22). В подальшому на автомобіль з зазначеними характеристиками накладено заборону відчуження без погодження з обтяжувачем на підставі договору застави від 08 жовтня 2012 року, про що 14.11.2012 року вчинено запис в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, реєстраційний номер 13249531 (а.с. 23-24, 48). Згідно з пунктом 3 параграфу 1, пунктом 1 параграфу 2 договору застави у разі невиконання заставодавцем зобовязань за кредитним договором заставодержатель має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави переважно перед іншими кредиторами, при цьому розмір зобовязань, забезпечених заставою, включає повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитом, комісій, неустойки (пені, штрафів) у розмірах та випадках, передбачених кредитним договором, відшкодування витрат заставодержателя на реалізацію своїх прав та звернення стягнення на транспортний засіб. В пунктах 2 та 3 параграфу 5 договору застави сторони погодились, що у випадку порушення заставодавцем будь-якого із зобов'язань, передбачених кредитним договором або договором застави, заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за вибором заставодержателя одним із способів: за рішенням суду або в позасудовому порядку шляхом набуття заставодержателем предмету застави у власність чи шляхом продажу заставодержателем предмету застави третій особі. Відповідно до ст.ст.\~589,\~590,\~591 ЦК України\~у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ч.ч. 1 та 2 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Оскільки станом на 05.09.2017\~року (кінцевий строк повернення кредитних коштів) відповідачем не було виконано грошові зобовязання щодо сплати платежів за кредитом, які забезпечені заставою транспортного засобу, тому суд вважає правомірною вимогу позивача про звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до\~ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду. Як вже зазначалось, в договорі застави (параграф 5) сторони визначили способи звернення стягнення на заставлене майно. Положеннями\~статті 627 ЦК України\~закріплено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Нормами чинного законодавства позивачу надається право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження (постанова Верховного Суду України № 6-10цс13 від 06.03.2013 року). Згідно зі\~ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається серед іншого: спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених\~статтею 26 цього Закону; заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні. В свою чергу, нормами статті 26 вказаного Закону одним зі способів звернення стягнення на предмет застави визначений продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. При цьому, вирішуючи питання про визначення ціни предмета\~забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації шляхом укладення позивачем від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-якій третій особі покупцю, суд виходить з того, що при розгляді справи жодна зі сторін не заявляла клопотань про оцінку предмета застави та визначення дійсної його вартості на момент розгляду справи, також не визначена вартість продажу за домовленістю сторін договором застави, тому суд вважає можливим визначити ціну продажу предмета застави не нижче ринкової, визначеної незалежним субєктом оціночної діяльності.\~ Виходячи з\~викладеного,\~належно оцінивши\~представлені у\~справі докази\~в їх\~сукупності,\~приймаючи до\~уваги,\~що ПАТ\~«Ідея Банк» має право відповідної вимоги до відповідача [PERSON], який в свою чергу не повернув одержані у кредит кошти у встановлений договором строк, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог щодо звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №\~910.17795 від 05.09.2012 року. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір, який відповідно до ч. 2\~ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved