Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначаючи, що 10.01.2013 р. Публічне Акціонерне Товариство "Дельта банк" (правонаступник "Комерційного Банку"Дельта") та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта уклали угоду відповідно до умов заяви №001-21803-100113. Відповідно до п. 2.7 частини 2 договору позивач відкрив відповідачу рахунок для погашення заборгованості [NUMBER] в національній валюті України гривні. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, надавши відповідачеві споживчий кредит у сумі 15000,00 грн. шляхом перерахування кредитних коштів поточний рахунок вказаний відповідачем у договорі, про що свідчить меморіальний ордер № 1563380 від 11.01.2013 року, відповідач не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого станом на 15.08.2014 року виникла прострочена заборгованість в розмірі 21790,73 грн. Позивач просить позовні вимоги задовільнити та стягнути з відповідача на їх користь вказану заборгованість, а також судові витрати по справі. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивача, який заявою просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 001-21803-100113 на загальну суму 21790,73 грн., а також стягнути сплачену суму судового збору. Відповідачка у судове засідання не з'явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до вимог ст. 74-76 КПК України. Судову повістку відповідачці було направлено поштою, яку вона отримала під розписку особисто, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулось на адресу суду та міститься в матеріалах справи. . Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Під час судового розгляду встановлено, що 10.01.2013 р. ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційний Банк Дельта") та [PERSON], шляхом акцептування банком пропозиції клієнта, уклали угоду відповідно до умов заяви № 001-21803-100113. Відповідно до ч.2 ст.638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ч.2 ст.642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Пунктом 2.1 частини 3 (або 5)заяви № 001-21803-100113 передбачено, що моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції, щодо укладення договору, а отже моментом укладання договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважатиметься момент вчинення банком фактичних дій щодо перерахування суми кредиту на поточний рахунок вказаний відповідачем у договорі. Пунктом 2.4 Частини 2 договору, протягом строку кредиту, за користування кредитними коштами відповідач сплачує Кредитору проценти, виходячи з розміру процентної ставки -9,99 в рік, процентна ставка може змінюватися відповідно до умов Договору. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, надавши відповідачеві споживчий кредит у сумі 15000,00 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок вказаний відповідачем у Договорі, про що свідчить меморіальний ордер №1563380 від 11.01.2013 року. В свою чергу відповідачка [PERSON] не виконувала належним чином свої зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Згідно наданого розрахунку позивача заборгованість відповідача за кредитним договором № 001-21803-100113 від 10.01.2013 року станом на 15.08.2014 року складає 21790,73 грн., яка складається з заборгованість за сумою кредиту - 13679,30, заборгованість за відсотками - 1305,93 грн., заборгованість за комісіями - 6805,50 грн. ( а.с. 4). Відповідачці надавалася можливість спростувати доводи позивача щодо розміру заборгованості перед банком, проте заперечень відповідач не надіслала, а тому суд приходить до висновку, що відповідач погоджується із розміром заборгованості. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Таким чином, виходячи з викладеного суд приходить до висновку, що між сторонами склалися договірні правовідносини, обов'язок по сплаті кредиту залишається не виконаний до цього часу, вимоги позивача щодо погашення заборгованості за кредитним договором відповідач не здійснила, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, згідно до ст. 88 ЦПК України, з огляду на те, що при подачі позову до суду, позивачем було сплачено судові витрати у розмірі 243,60 грн., то з відповідача повинна бути стягнута вказана сума на користь позивача.

Outcome: approved