Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що остання більше року не проживає за зареєстрованим місцем проживання у будинку [ADDRESS] , добровільно його залишивши. Той факт, що відповідач більше року не проживає за даною адресою, не несе спільні витрати на утримання житла, тощо - порушує права позивача, як власника даного житлового приміщення. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином у порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Враховуючи приписи ч.4 ст.223 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача на розгляд справи за відсутності відповідача (заочний розгляд), суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Заслухавши представника позивача, свідка, вивчивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із такого. Судом об`єктивно встановлено, що [PERSON] є одноосібним власником садиби [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності (а.с.9). \~ \~ \~ \~Як вказує позивач, в даній садибі її колишня невістка [PERSON] не проживає з квітня 2018 року. Крім того, 28.01.2019 року її син розірвав з [PERSON] шлюб. Дані обставини підтверджується: \~ \~ \~ \~копією рішення Городоцького районного суду Хмельнцької області від 28.01.2019 р., з якого вбачається що між [PERSON] та [PERSON] дійсно було розірвано шлюб. З даного рішення суду вбачається, що сторони вже на той час разом не проживали (а.с.17); \~ \~ \~ \~актом обстеження домогосподарства [ADDRESS] на предмет проживання від 24.04.2018 року, з якого вбачається, що з пояснень сусідів комісією було встановлено, що [PERSON] не проживає за вказаною адресою з квітня 2018 року. В будинку не виявлено будь-яких ознак проживання останньої (а.с.14); \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~довідкою Сатанівської селищної ради Городоцького району Хмельницької області від 25.04.2019 р. з якої вбачається, що [PERSON] дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Крім того, факт відсутності [PERSON] у будинку [ADDRESS] більше року підтвердив в судовому засіданні свідок [PERSON] Додатково свідок зазначив, що відповідач залишила зареєстроване місце проживання з власної волі, без будь-якого примусу, оскільки зустріла іншого чоловіка. \~ \~ \~ \~Таким чином, відповідач залишаючись зареєстрованим у даному будинку в порушення ч.1 ст. 319 ЦК України, згідно якої : "Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд", - чинить перешкоди дійсному власнику (власникам), оскільки останні не можуть вільно розпоряджатися своїм майном, що створює для них ряд незручностей. Також, відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України: "Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою ... про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню ". \~ \~ \~ \~Ч.2 ст. 405 ЦК України визначено, що член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання чи має відповідач статус члена сім`ї, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.3 СК України, сім`ю складають особи,\~ які спільно проживають,\~ пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Положення ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР зазначає, що до членів сім`ї належать дружина наймача (власника), їхні діти, батьки та інші особи, якщо вони проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Права члена сім`ї має також і особа, яка перестала бути членом сім`ї наймача, але продовжує проживати в займаному ним житловому приміщенні. У рішенні Конституційного суду України\~ у справі за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", частин четвертої і п`ятої статті 22 Закону України "Про міліцію" та частини шостої статті 22 Закону України "Про пожежну безпеку" (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї) від 03.06.1999 р. у справі №1-8/99 №5-рп/99, зазначено, що щодо поняття „член сім`ї Конституційний Суд України виходить з об`єктивної відмінності його змісту від галузі законодавства, підкреслюючи при цьому, що навіть міжнародно-правовими актами не встановлено єдиних критеріїв чи поосібного переліку членів сім`ї. Аналіз змісту норм галузевого законодавства, що регулює питання втрати права користування житловим приміщенням дозволяє віднести до членів сім`ї власника осіб, які проживають з власником і ведуть з ним спільне господарство; колишніх членів сім`ї власника, зокрема осіб, які проживають з власником, але з певного часу вже не є членами сім`ї; члени сім`ї колишнього власника, зокрема особи, які проживають у житлі, право власності на яке перейшло від громадянина, який зберігає сімейні стосунки з користувачами жилого приміщення, до інших осіб; колишніх членів сім`ї колишнього власника житлового приміщення. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Крім того, у порядку, визначеному ч.1 ст.141 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір у повному обсязі.

Outcome: approved