Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення 16138,73 грн. заборгованості по сплаті вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією. Вимоги позивача мотивовано порушенням [PERSON] своїх договірних зобов'язань. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином оповіщеною про день та час розгляду справи. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала. Додатково надала письмові пояснення відносно позовних вимог. Відповідач, в усних та письмових поясненнях проти позову заперечила, посилаючись на їх безпідставність, неправомірне нарахування та вчинення представниками позивача ряду порушень її прав. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, у т.ч. дані ними у попередніх засіданнях, судом встановлено: 16 травня 2014 року між ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» та [PERSON] укладено договір б/н про користування електричною енергією. Відповідно до умов договору, споживач (відповідач у справі), серед іншого, взяв на себе зобов'язання дотримуватись умов та правил користування електричною енергією. При проведенні перевірки, в присутності споживача, представниками постачальника електричної енергії було виявлено самовільне підключення з порушенням схем обліку, а саме до старого однофазного вступного кабеля підключено одножильний мідний провід з поперечною площею перерізу 2мм2. Провід проведено в кімнату де увімкнено обігрівач масляний 2 кВт. Факт порушення зафіксовано в акті від 13 січня 2016 року, підписано представниками постачальника та споживачем без будь-яких заперечень. На підставі складеного акта, відповідно до п.п. 3.3, 3.4 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією енергопостачальником визначено розмір заподіяних збитків у сумі 16138,73 грн. 14 січня 2016 року складено протокол засідання комісії РЕМу по розгляду актів про порушення правил користування електричною енергією побутовими споживачами №878, яким на споживача покладено обов'язок сплатити суму в розмірі 16138,73 грн. вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією. Протокол вручено споживачу під розписку. Не виконання споживачем обов'язку по відшкодуванню заподіяних збитків, стало підставою для звернення позивача до суду із позовом про відновлення його порушених прав. У запереченнях на позов та усних поясненнях представника, відповідач стверджує, що при проведенні перевірки, вчинено злочин, оскільки працівниками РЕМу порушено його конституційне право на недоторканість житла, підключення до електромереж поза приладом обліку мало місце, однак, провід мав значно меншу площу поперечного перерізу, а старий однофазний вступний кабель, до якого було підключено провід належить іншій особі (їх сину, який є інвалідом), обігрівач був увімкнутий лише на половину, тобто споживалось 1 кВт, час користування масляним обігрівачем становив дуже короткий період (13 днів). Крім того, за даними представника відповідача, у споживача (відповідача у справі) існує переплата. З огляду на наведені обставини, відповідачем проведено власний розрахунок, відповідно до якого заборгованість за використану, але не обліковану електроенергію становить 1,56 грн. Представник відповідача також вказує на наявність у нього відзнак, публікацій про його доблесть, соціальну несправедливість та злочинні дії органів влади, в наслідок яких він та члени його сім'ї втратили (недоотримали) за його підрахунками 4200012 грн. Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ст.129 Конституції України, ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За приписами ч.1 ст. 179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. У рішенні в справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року (остаточне17.06.2011 року), Європейський Суд з прав людини зробив висновок про те, що "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі "Салман проти Туреччини")". Так, відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року, та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. Частиною 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357. Згідно Правил користування електричною енергією для населення, споживач електричної енергії зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електроенергетику» відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Пунктами 9, 10, 11 Правил користування електричною енергією для населення встановлено, що споживання електричної енергії без приладів обліку не допускається. Прилад обліку повинен мати пломбу з відбитком повірочного клейма територіального органу Держспоживстандарту та пломбу з відбитком клейма або логотипу енергопостачальника. Відповідальність за збереження приладів обліку, встановлених у квартирі, на інших об'єктах споживача, та пломб на них несе споживач. Згідно з п. 42 Правил споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. У п. 48 Правил зазначено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення Правил користування електричною енергією, за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Порядок складання актів про порушення споживачем правил користування електричною енергією передбачений п. 53, відповідно до якого у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Як зазначалось вище, працівниками енергопостачальної організації виявлено підключення до електромережі поза приладами обліку. Факт позаоблікового користування електроенергією визнано й самим споживачем, її представником. Про порушення складено акт встановленої форми, отриманий та підписаний споживачем без будь-яких заперечень. Розмір збитків визначено у відповідності до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. При цьому, суд критично оцінює заперечення відповідача, як такі, що не підтверджені належними, допустимими доказами, спростовуються матеріалами справи та не стосуються предмету спору. Враховуючи все вище перелічене, вимоги позивача є обґрунтованими, належним чином не запереченими відповідачем та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, сплачений судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі наведенного,

Outcome: approved