Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, ПП "Аграрна компанія 2004", про розірвання договору оренди земельної ділянки. В позові зазначила, що вона є спадкоємцем майна, що належало [PERSON], який помер [INFO] Станом на даний час земельна ділянка перебуває в оренді відповідача (ПП "Аграрна компанія 2004") як невитребувана земельна частка (пай). Після оформлення права власності на вказану земельну ділянку, Ярмолинецька РДА декілька разів зверталася до ПП "Аграрна компанія 2004" із проханням припинити договір оренди у зв'язку з тим, що вона оформила право на спадщину, однак відповідач не відреагував на ці звернення. Пунктом 17 розділу 10 «Перехідні положення» Земельного кодексу України передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право приватної власності на землю. Із зазначеного слідує, що особа з часу отримання державного акта на право приватної власності на землю набуває статусу власника земельної ділянки. А тому, оскільки змінюється предмет оренди та статус орендодавця, договір оренди слід вважати припиненим. Статтею 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що нерозподілені (не витребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі, якщо відоме їх місцезнаходження. 23 березня 2018 року до початку проведення підготовчого судового засідання представником позивача подана заява про уточнення позовних вимог, згідно якої позивач просив суд припинити договір оренди земельної ділянки (паю), що укладений між Ярмолинецькою районною державною адміністрацією Хмельницької області та ПП «Аграрна компанія 2004» (с. Попівці, вул. Шкільна, 34а, Волочиського району, Хмельницької області, поштовий індекс 31222, код 33007579) без номера від 22.06.2016р., кадастровий номер [NUMBER]. Представник відповідача подав відзив на позов, в якому зазначив, що у копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.02.2017р. зазначається про те, що спадщина складається з права на земельну частку (пай) колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок» с. Боднарівка Ярмолинецького району площею 1, 69 умовних кадастрових гектарів. У даному свідоцтві зазначено, що воно підлягає реєстрації у відділі Держгеокадастру в Ярмолинецькому районі Хмельницької області, однак таких відміток чи підтверджень суду не надано. Зазначає, що предметом спору є договір оренди земельної ділянки (паю), що укладений між Ярмолинецькою РДА та ПП «Аграрна компанія 2004», а предметом свідоцтва про право на спадщину - земельна частка (пай) розміром 1, 69 умовних кадастрових гектарах. Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 13 березня 2018 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено Ярмолинецьку районну державну адміністрацію Хмельницької області. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що в лютому 2017 року позивач оформила спадщину, яка складається із права на земельну частку (пай) площею 1, 69 умовних кадастрових гектарів. В квітні 2017 року [PERSON] зареєструвала своє право власності на земельну ділянку площею 0, 8748 га в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Позивач усно та письмово зверталася до відповідача з приводу припинення договору оренди своєї земельної ділянки, але відповіді так і не отримала. Пунктом 6 Договору оренди від 22 червня 2016 року передбачено, що договір припиняється у зв'язку з оформленням права власності на земельну ділянку її власником. Також пояснила, що позивачем направлявся на адресу ПП «Аграрна компанія 2004» рекомендований лист із проханням припинити дію договору оренди земельної ділянки. Представник відповідача, ПП «Аграрна компанія 2004», проти задоволення позову заперечив, суду пояснив, що згідно договору оренди від 22.06.2016р. предметом договору є нерозподілена (невитребувана) земельна ділянка, а предметом свідоцтва про право на спадщину - є земельна частка (пай). Їх підприємство є належним та добросовісним орендарем. Згідно постанови Верховного Суду від 19 березня 2018 року вони мають переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки. Позивач не мала процесуального права подавати уточнення позовних вимог під час розгляду справи по суті, оскільки ст. 49 ЦПК України таке право не передбачене. В матеріалах цивільної справи відсутні документи, які б свідчили про те, що позивач зверталася за оформленням документів на право власності на земельну ділянку, а також позивач не повідомила підприємство про оформлення права власності на земельну ділянку. Представник відповідача, Ярмолинецької районної державної адміністрації Хмельницької області, позовні вимоги визнала, суду пояснила, що позивач оформила своє право власності на земельну ділянку. Згідно п. 6 Договору оренди від 22.06.2016р. строк дії договору - до моменту оформлення права власності на земельну ділянку її власником. Повідомила, що Управлінням агропромислового розвитку Ярмолинецької РДА на ім'я Приватного підприємства «Аграрна компанія 2004» направлявся рекомендований лист із повідомленням про вручення із проектом договору про припинення договору оренди землі, який отримано ПП «Аграрна компанія 2004». Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити повністю. Судом встановлено, що 22 червня 2016 року між Ярмолинецькою районною державною адміністрацією та Приватним підприємством «Аграрна компанія 2004» укладено договір оренди нерозподіленої (невитребуваної) земельної ділянки [NUMBER] площею 0, 8748 га з кадастровим номером [NUMBER]. Ця обставина підтверджується копією договору оренди від 22.06.2016р. (а.с. 14-16). Зазначений договір зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстрований згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30838880 від 8 серпня 2016 року (а.с. 17). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 2 лютого 2017 року позивач по справі, [PERSON], є спадкоємцем за заповітом майна [PERSON], яке складається з права на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок» с. Боднарівка Ярмолинецького району Хмельницької області площею 1, 69 умовних кадастрових гектарів (а.с. 4). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] 6 квітня 2017 року зареєструвала право власності на земельну ділянку площею 0, 8748 га, кадастровий номер [NUMBER], що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 34657789 (а.с. 26). Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування збитків. А приписами частини 3 статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Пунктом 1 частиною 1 статті 26 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди земельної ділянки припиняється у разі закінчення терміну, на який було укладено договір. Статтею 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що нерозподілені (не витребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі, якщо відоме їх місцезнаходження. Частиною 1 статті 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та свободи юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до п. 6 Договору оренди нерозподіленої (невитребуваної) земельної ділянки [NUMBER] площею 0, 8748 га, що укладений 22 червня 2016 року між Ярмолинецькою районною державною адміністрацією та Приватним підприємством «Аграрна компанія 2004», зазначений договір укладено на 10 років, але в будь-якому разі до моменту оформлення права власності на земельну ділянку її власником. (а.с. 14). Таким чином, оскільки [PERSON] стала власником земельної ділянки площею 0, 8748 га, кадастровий номер [NUMBER], що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і розташована в с. Боднарівка Ярмолинецького району, тому дія договору оренди нерозподіленої (невитребуваної) земельної ділянки [NUMBER] площею 0, 8748 га з кадастровим номером [NUMBER], що укладений 22 червня 2016 року між Ярмолинецькою районною державною адміністрацією та Приватним підприємством «Аграрна компанія 2004», припинилася у зв'язку із оформленням [PERSON] права власності на вказану земельну ділянку відповідно до пункту 6 зазначеного Договору. Отже, необхідно припинити дію договору оренди нерозподіленої (невитребуваної) земельної ділянки [NUMBER] площею 0, 8748 га з кадастровим номером [NUMBER], яка розташована за межами населених пунктів Боднарівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, що укладений 22 червня 2016 року між Ярмолинецькою районною державною адміністрацією та Приватним підприємством «Аграрна компанія 2004», і зареєстрований згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30838880 від 8 серпня 2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а ч. 2 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд відхиляє доводи представника відповідача Лозюка С.Ф. про те, що предметом спору є договір оренди земельної ділянки (паю), що укладений між Ярмолинецькою РДА та ПП «Аграрна компанія 2004», а предметом свідоцтва про право на спадщину - земельна частка (пай) розміром 1, 69 умовних кадастрових гектарах. Так, судом встановлено, що позивач в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 6 квітня 2017 року зареєструвала своє право власності на земельну ділянку площею 0, 8748 га, кадастровий номер [NUMBER]; позовною вимогою позивача є припинення договору оренди зазначеної земельної ділянки. Твердження представника відповідача, ПП «Аграрна компанія 2004» про те, що в порушення ст. 49 ЦПК України позивач не мала процесуального права подавати уточнення позовних вимог під час розгляду справи по суті, суд до уваги не бере. Зокрема, згідно припису п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; ч. 3 ст. 49 ЦПК України передбачає, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви. Так, судом встановлено, що заяву про уточнення позовних вимог (зміну підстави позову) представником позивача подано до суду 23 березня 2018 року (а.с. 51), в той час, підготовче судове засідання проведено 27 березня 2018 року (а.с. 55). Отже, позивачем не було порушено вимоги ч. 3 ст. 49 ЦПК України. Аргументи представника відповідача Лозюка С.Ф. про те, що в матеріалах цивільної справи відсутні документи, які б свідчили про те, що позивач зверталася за оформленням документів на право власності на земельну ділянку, а також позивач не повідомила підприємство про оформлення права власності на земельну ділянку, суд визнає необґрунтованими. Так, судом встановлено, що позивачем надано суду докази, які свідчать про набуття нею права власності на земельну ділянку: копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 2 лютого 2017 року (а.с. 4), копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 31) та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 32). Щодо неповідомлення відповідача, ПП «Аграрна компанія 2004», позивачем про оформлення права власності на земельну ділянку, суд зазначає, що в матеріалах справи міститься копія проекту договору про припинення договору оренди землі від 22.06.2016р. із вказаним кадастровим номером, яка направлялася Управлінням агропромислового розвитку Ярмолинецької районної державної адміністрації Приватному підприємству «Аграрна компанія 2004» рекомендованим листом з повідомленням про вручення, в якому зазначається про оформлення права власності на цю земельну ділянку позивачем (а.с. 5). Зазначений рекомендований лист отримано ПП «Аграрна компанія 2004» 31 жовтня 2017 року (а.с. 6). В свою чергу, позивачем на адресу відповідача, ПП «Аграрна компанія 2004» направлявся рекомендований лист, який отримано підприємством 5 вересня 2017 року, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 6). Твердження представника відповідача Лозюка С.Ф. про існування правової позиції Верховного Суду від 19 березня 2018 року про наявність в них переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки суд визнає необґрунтованим та відхиляє. Так, представником відповідача не надано суду зазначений правовий висновок, а також не повідомлено номер постанови Верховного Суду та який з Касаційних Судів у складі Верховного Суду розглядав справу. Крім цього, судом встановлено, що відповідачем не надано доказів про подачу підприємством позовної заяви про поновлення договору оренди земельної ділянки. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, оскільки позов задоволено в повному обсязі, тому з відповідачів, Приватного підприємства «Аграрна компанія 2004» та Ярмолинецької районної державної адміністрації Хмельницької області на користь позивача, [PERSON], необхідно стягнути судовий збір в розмірі 640 грн., тобто по 320 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved