Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 16.12.11 р. між сторонами було укладено шлюб. За час шлюбу у сторін народилась дитина - дочка [PERSON], 05 р. н.. За рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області від 10.08.11 р. з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання вказаної дитини в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що на даний час сума аліментів є недостатньою для забезпечення належного матеріального утримання дитини, а відповідач добровільно не бажає допомагати у вихованні дитини; належно забезпечувати нормальний рівень її життя, брати участь у додаткових витратах. Зазначає, що на даний час на утримання дитини потрібні значні кошти, зокрема, на ліки, школу, ремонти у школі, їжу, одяг, взуття тощо. Зазначає, що 380 грн., що щомісячно сплачує відповідач, є недостатньою сумою для забезпечення дитини необхідним. Відповідач приховує дійсним розмір доходу, і його доход є значно більшим, ніж офіційно вказується, так як значну частину доходу він отримує в натурі. час то буває за кордоном з ціллю заробітку, але утриманням дитини сторін займатись не бажає. Дитина сторін хворіє та потребує постійного профлікування, часто хворіє на інфекційні хвороби. Придбавання ліків та вітамінів для дитини є затратним. Законом України "Про державний бюджет України на 2014 рік" визначено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку в сумі 1 286 грн., а тому вважає, що кожен з батьків дитини має надавати утримання дитині в сумі 643 грн.. Вважає, що відповідач може і повинен брати участь у додаткових витратах на утримання дитини сторін. Половина витрат, пов"язаних з лікування дитини у 2013 та 2014 р.р. складає 577 грн.. Просить позов задовольнити, змінити розмір аліментів, та стягувати з відповідача на її користь аліменти на у тримння вказаної дитини сторін у твердій грошовій сумі в розмірі по 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь 577 грн. додаткових витрат на утримання дитини, судові витрати у справі. Відповідач подав суду письмове заперечення проти позову, мотивоване тим, що 16.12.11 р. шлюб між сторонами було розірвано, спільна дитина сторін проживає з позивачем, хоч зареєстрована проживаючою з ним. 10.08.11 р.в судовому порядку з нього було стягнути на користь позивача аліменти на утримання вказаної дитини в розмірі 1/3 частки його заробітку, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.07.1 р. та продовжуючи до досягнення дитиною повноліття. Згадане рішення суду ним виконується у повному обсязі без заборгованостей. Крім того, дитина приходить до нього і він придбачає необхідні їй речі,чим приймає участь у її утриманні. Позивач в досудовому порядку не повідомляла його про понесені нею додаткові витрати на утримання дитини. В даний час він перебуває у шлюбі з іншою жінкою, за час якого у нього народилась дитина - син [PERSON], 12 р.н. Його нинішня дружина в даний час не працездатна, так як здійснює догляд за малолітньою дитиною. Його зарплата суттєво не змінилась, і складає 1 461 грн. 60 коп. без вирахувань. Сплачувати більший розмір аліментів він в даний час не спроможний. Він працює та має стабільний доход, а тому вважає, що немає підстав для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач не зазначає про зміни у його матеріальному та сімейному становищі, що він несе витрати по оплаті комунпослуг за реєстрацію дочки за місцем його проживання. Позивач просить стягнути з нього суму 577 грн. як половину понесених нею додаткових витрат на утримання дитини, щоча документально ствердила лише цю суму. Просить відмовити у задоволенні позову, зменшивши розмір аліментів до 1/4 частки від його зарплати, не заперечує проти стягнення з нього половини суми, підтверджених витрат позивача в розмірі 288 грн. 50 коп., судові витрати залишити за позивачем. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала частково, зменшивши суму вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання спільної дитини сторін. Зменшені позовні вимоги підтримала повністю, обґрунтувавши їх вищенаведеними доводами. Суду додатково пояснила, що спільна дитина сторін фактично проживає з нею, хоча зареєстрована проживаючою у складі сім»ї відповідача; як на час вирішення питання про стягнення аліментів з відповідача, так і на даний час відповідач працює там же; вона також - як була, так і є працюючою, має доход. Шлюб між сторонами розірвано. Зазначає, що доказів того, що відповідач має більший, ніж офіційно вказує, доход, або частину доходу отримує в натурі тощо, у неї немає Вважає, що слід збільшити розмір стягуваних аліментів та змінити спосіб їх стягнення з огляду на те, що вартість товарів у державі зросла. Просить зменшені позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, а саме: визнав повністю в частині зменшених позовних вимог позивача про стягнення з нього суми додаткових витрат на утримання спільної дитини сторін, та заперечив в частині збільшення розміру та зміну способу стягнення аліментів, суду пояснив, що він як на час вирішення питання про стягнення з нього аліментів на користь позивача, так і в даний час працює там же, отримує зарплату лише у грошовому виразі. Крім того, у 2012 р. він уклав шлюб з іншою жінкою а у 2012 р. у нього народилась дитина - син [PERSON], який також перебуває на його утриманні. Він згідний сплачувати аліменти у розмірі, визначеному попередньо. Зазначає, що не має наміру заячвляти зустрічного позову про зменшення розміру стягуваних з нього аліментів в рамках розглядуваної справи. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підставні та підлягають до часткового задоволення. За змістом ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи Згідно ч. 2, 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Як вбачається з пояснень позивача та стверджується копією її паспорта серії [NUMBER], виданого 21.09.03 р. Ковельським МВ У МВС України у Волинській обл., між сторонами був укладений 21.09.03 р. та розірваний 16.12.11 р. шлюб. Вказана обставина відповідачем не оспорюється. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 13.09.05 р. відділом рагс по м. Ковелю Ковельського МРУЮ Волинської області, вбачається що на даний час сторони мають спільну неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]..Ця обставина відповідачем також не оспорюється. Як слідує з положень ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до копії рішення Ковельського міськсуду Волинської обл. від 10.08.11 р. у справі № 2/0306/1 018/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.07.11 р. і до досягнення дитиною повноліття. За змістом ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Як слідує з фіскальних чеків за періоди: з 05.11.13 р. по 02.12.13 р., з 07.03.14 р. по 10.03.14 р., наданих позивачем, вона, дійсно, понесла витрати на придбавання медикаментів, на загальну суму 576 грн. 38 коп., а не на суму 577 грн., як про це зазначала позивач у своїй позовній заяві. Такі додаткові витрати на дитину в сумі 576 грн. 38 коп., що складаються з придбаних медикаментів, суд вважає доведеними. Відповідач ці витрати не оспорює. Суд, враховуючи те, що позивач в судовому засіданні зменшила суму позовних вимог в частині вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання дитини до суми 288 грн., а відповідач повністю визнав цю суму, вважає, що в цій частині позов слід задовольнити в розмірі зменшеної суму позовних вимог. Щодо вимоги позивача про збільшення розміру та зміну пособу стягнення аліментів, що стягуютья з відповідача на її користь за вищезазначеним судовим рішенням, то, на думку суду, вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності із ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як зазначено у ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення здоров»я. Як слідує з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 28.04.12 р. відділом держреєстрації ацс по м. Ковелю Ковельського МРУЮ Волинської області, відповідач 28.04.12 р. уклав шлюб з [PERSON]. Цієї обставини позивач не заперечила. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 26.09.12 р. відділом рагс по м. Ковелю Ковельського МРУЮ Волинської області, слідує, що у відповідача на даний час є також на утриманні як неповнолітній син [PERSON], 12 р. н., так і непрацездатна дружина - [PERSON]. І цієї обставини позивач також не спростовувала. Ця ж обставина стверджується і довідкою № 180 від 19.09.14 р., виданою Ковельським МТМО; довідками №№ 255, 256 від 27.10.14 р., виданим управлінням праці та соцзахисту населення м. Ковеля Волинської області. Як слідує з довідки № 12 від 01.10.14 р., виданої підприємцем [PERSON], відповідач працевлаштований на посаду водія на основне місце роботи за трудовим договором № 035 310 007 24 від 11.08.10 р., має сталий доход. Вказаної обставини позивач не спростувала, не навела суду доказів того, що вказана у довідці сума зарплати відповідача є заниженою Таким чином, судом встановлено, що у сторін на даний час є одна спільна неповнолітня дитина - дочка [PERSON], 11 р. н., аліменти на утримання якої з відповідача на користь позивача стягнуто в судовому порядку у 2011 р.. Вищезазначеним рішенням суду, що набрало законної сили, було визначено розмір аліментів у відсотках до заробітку відповідача. В даний час, відповідач, як і на час прийняття вищезазначеного судового рішення, також має сталий доход, що отримує у грошовому виразі. Крім того, у 2012 р. склад його сім»ї змінився в сторону збільшення членів сім"ї і в даний час на його утриманні є ще двоє осіб - малолітня дитини - син [PERSON], 12 р. н., непрацездатна дружина - [PERSON], яка здійснює догляд за дитиною до досягнення трьохрічного віку. Позивачем в судовому засіданні не доведено тієї обставини, що з часу призначення аліментів з відповідача на її користь на утримання спільної дитини сторін, відбулись зміни її матеріального або сімейного стану у сторону погіршення, чи погіршення здоров»я, або відбулись зміни матеріального стану відповідача у сторону покращення. Не надала позивач суду і доказів того, що частину доходу відповідач отримує в натурі. Відповідач же суду довів, що з часу призначення аліментів з нього на користь позивача на утримання спільної дитини сторін, відбулись зміни його матеріального стану в сторону зменшення доходу на кожного члена його сім»ї; відбулись зміни і його сімейного стану у сторону збільшення кількості членів сім"ї - його утриманців. Доход його є сталим та отримуваним у грошовому виразі. Тобто, суд не вбачає ні підстав ні для збільшення розміру аліментів, ні для зміни способу їх стягнення. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь судові витрати у с праві, однак, не надла суду жодного доказу того, що такі нею понесені. А тому суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у справі. Разом з тим, з відповідача слід стягнути на доход держави судові витрати у справі у розмірі, передбаченому чинним законодавством.

Outcome: partial