Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

В листопаді 2016 року позивач - [PERSON] звернулася із даним позовом до відповідача - [PERSON], в обґрунтування якого вказала, що 15.10.2015 року о 18 год. 30 хв. відповідач, керуючи транспортним засобом - Mitsubishi Colt д/н [NUMBER], по вул. Лягіна в м. Миколаєві, виконуючи поворот ліворуч на перехресті з вул. В.Морська, не зайняла відповідне крайнє ліве положення на проїзній частині, змінила напрямок руху ліворуч, не впевнилась в безпеці свого маневру та допустила зіткнення з транспортним засобом Nissan Maxima, д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався зліва від неї в попутному напрямку. Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача отримав механічні ушкодження. Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06.04.2016 року відповідача було визнано винною у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Посилаючись на те, що загалом на відновлення механічних ушкоджень транспортного засобу, отриманих з вини відповідача, позивачем витрачено 18365,50 грн., а відшкодовано лише 9867,39 грн - страхове відшкодування згідно наказу № 4042 від 23.05.2016 року, позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, яка залишилася невідшкодованою, в розмірі 8498,11 грн. та понесені нею судові витрати. Крім того, пошкодження транспортного засобу змінило звичайний спосіб життя позивачки та її сім'ї, через те, що відповідач у добровільному порядку відмовилася відшкодувати витрати, [PERSON] перенесла моральні страждання, у зв'язку із чим просила також стягнути з [PERSON] моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Представники позивача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, просили про його задоволення. Відповідач - [PERSON] в судове засідання неодноразово не з'являлася, була належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, причини неявки суду не відомі, заяв від неї не надходило. Зі згоди представників позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши надані письмові докази, вислухавши пояснення представників позивача та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Із копії постанови судді Корабельного суду м. Миколаєва від 06.04.2016 року вбачається, що 15.10.2015 року о 18 год. 30 хв. [PERSON], керуючи транспортним засобом - Mitsubishi Colt д/н [NUMBER], по вул. Лягіна в м. Миколаєві, виконуючи поворот ліворуч на перехресті з вул. В.Морська, не зайняла відповідне крайнє ліве положення на проїзній частині, змінила напрямок руху ліворуч, не впевнилась в безпеці свого маневру та допустила зіткнення з транспортним засобом Nissan Maxima, д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався зліва від неї в попутному напрямку. Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Згідно вищевказаної постанови суду [PERSON] була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина відповідача у скоєнні ДТП є доведеною. Із матеріалів справи вбачається, що внаслідок ДТП автомобіль [NUMBER] отримав ряд механічних пошкоджень, і відповідно до рахунку-фактури № Н-38185 від 21.10.2015 року, фіскальних чеків, акту виконаних робіт вартість збитків, завданих позивачу, складає 18365,50 грн. 25.05.2016 року на картковий рахунок позивача зараховані грошові кошти в розмірі 9867,39 грн. від МТСБУ з призначенням платежу "Страхове відшкодування згідно наказу № 4042 від 23.05.2016 року", що підтверджено довідкою ПАТ "Укрсиббанк". Таким чином залишилося невідшкодованим 8 498,11 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідач не надав суду доказів, які б спростували вищевказані висновки суду, чим не виконав свій обов'язок щодо доказування, який передбачений ст. ст. 10, 61 ЦПК України. Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то суд вважає можливим задовольнити їх частково, виходячи із наступного. Частиною 1 ст. 23 ЦК України гарантоване право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пункт 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України встановлює, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" з наступними змінами і доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. За таких обставин, із врахуванням обставин справи, суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди, яка була спричинена позивачу внаслідок ДТП, має бути встановлена в розмірі 2 000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial