Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Квасівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову зазначено, що 16 березня 2012 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, житловий будинок №528 в смт. Кваси Рахівського району Закарпатської області. Він, як спадкоємець звернувся до Рахівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно. Факт належності спадкодавцю вказаного житлового будинку стверджено довідкою Квасівської сільської ради. Спадщину він прийняв в силу ч.3 ст. 1268 ЦК України. На підставі наведеного просив визнати за ним, [PERSON] в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], право власності на житловий будинок, №528 в с. Кваси Рахівського району Закарпатської області. Позивач [PERSON] в судовому засіданні присутній не був. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримання позовних вимог та задоволення позову. Представник відповідача - Квасівської сільської ради в судове засідання не з"явився. Сільський голова [PERSON]. направив суду заяву про розгляд справи без участі представника ради та визнання позовних вимог. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Встановлено, що позивач [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 16 березня 2012 року. Після смерті [PERSON], залишилося спадкове майно - житловий будинок №528 в с. Кваси Рахівського району, Закарпатської області, і відносно якого остання розпорядилася шляхом складення заповіту 28 липня 2004 року. Згідно даного заповіту [PERSON] належний їй житловий будинок з надвірними спорудами № 528 в с. Кваси Рахівського району Закарпатської області заповіла [PERSON]. Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в його користь. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). \~ \~ Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об'єкт самочинного будівництва. \~ Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. \~ Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд №528 в с. Кваси Рахівського району, виданої ПП [PERSON] спадковий будинок побудований \~у 1974 році. \~ Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). \~ \~ Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. \~ Згідно довідки виконавчого комітету Квасівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №474 від 1 березня 2016 року житловий будинок №528 в с. Кваси Рахівського району Закарпатської області дійсно належав [PERSON], а отже його не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. \~ \~ При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. \~ \~ Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких \~юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний \~ строк для подачі заяви. \~ \~ Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем, у зв'язку з чим набув правового статусу особи, яка цю спадщину прийняла, що стверджено довідкою виконавчого комітету Квасівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №475 від 1 березня 2016 року. Спору щодо набуття права на спадщину судом не встановлено. Згідно даних [PERSON] зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №43122219 від 1 березня 2016 року, [PERSON] зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №43122207 від 1 березня 2016 року, та [PERSON] зі спадкового реєстру (заповіти / спадкові договори) №43355743 від 23 березня 2016 року ніхто до нотаріальної контори не звертався з приводу прийняття спадщини після смерті [PERSON] та заповіт, складений 19 вересня 2008 року останньою є чинним і ніким не скасований. \~ \~ Таким чином, враховуючи, що позивач по справі належить до спадкоємців за заповітом, спадщину прийняв, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. \~ \~ Питання відшкодування судових витрат позивачем не ставилось. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved