Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням: квартирою [ADDRESS]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є власницею квартири [ADDRESS]. В квартирі, крім неї зареєстрований відповідач [PERSON], який в квартирі не проживає тривалий час і не цікавиться нею, з реєстрації не знявся, в утриманні і оплаті комунальних платежів участі не приймає. Позивач вимушена за відповідача оплачувати комунальні послуги, не може повною мірою розпорядитись квартирою, що створює їй перешкоди у користуванні своєю власністю. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов у повному обсязі та просила його задовольнити. Належним чином, за місцем реєстрації, відповідач [PERSON] сповіщений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. За ухвалою суду справа розглянута заочно за наявних в справі доказів в порядку ст. 224 ЦПК України. Суд вислухавши пояснення позивача, показання свідка, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно Свідоцтва на право власності на житло, виданого 23.04.1993 року відділом по обліку і розподілу жилої площі Краматорського міськвиконкому, позивачці [PERSON] належить квартира [ADDRESS], право власності на яку зареєстровано в БТІ м. Краматорська 23.04.1993 року за №3779/П. В квартирі зареєстровані позивачка [PERSON] і відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою СЄЗ м. Краматорська від 22.05.2015 року. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що відповідач [PERSON] доводиться позивачці онуком і був зареєстрований в її квартирі як член сім'ї. Біля десяти років тому [PERSON] виїхав до м. Орла РФ де одружився, прийняв російське громадянство і повертатись звідти не має бажання. В 2010 році відповідач приїжджав в гості із своєю сім'єю та погостювавши повернувся в м. Орел. Актом про не проживання від 24.04.2015 року також підтверджується факт того, що відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає понад шість місяців, його особисті речі в квартирі відсутні. Згідно відповіді Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області [PERSON] судимості не має, в КЛПУ "Міська психіатрична лікарня м. Краматорська" на обліку не перебуває, у відділі державної реєстрації актів цивільного стану відсутній актовий запис про смерть відповідача. Аналізуючи правовідносини, що є предметом судового розгляду, суд враховує наступне: Згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, позивач як власник квартири згідно ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 383 ЦК України має право володіти, користуватися та розпоряджатися квартирою на власний розсуд, використовувати її для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї. Таке право позивача згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України є непорушним і він не може бути протиправно його позбавленим. Відповідно до частини 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно до частини 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач [PERSON], як встановлено в судовому засіданні, зареєстрований в квартирі, яка належить позивачці на праві власності як член його сім'ї, не проживає в ній понад один рік без поважних причин, і оскільки до теперішнього часу залишається зареєстрованим в квартирі, то цим порушує права позивачки як власниці, оскільки вона не може розпорядитись нею на власний розсуд. Таким чином, право позивачки як власниці квартири порушені і вона, згідно частини 2 ст. 405 ЦК України має право вимагати визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою. Щодо обраного позивачкою способу захисту порушеного права - визнання особи такою, що втратила право користування квартирою, то такі вимоги охоплюються поняттям "усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном", тобто ґрунтуються на законі, і будуть достатніми для повного захисту права позивачки шляхом подальшого зняття відповідачки з реєстраційного обліку. За наведених обставин позовні вимоги в частині щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою підлягають задоволенню повністю. Що стосується позовних вимог щодо зняття [PERSON] з реєстраційного обліку в спірній квартирі, то суд вважає за необхідне в цій частині відмовити, оскільки ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Крім того, позивач не притягнула Краматорський міський відділ ДМС України в Донецькій області відповідачем по справі, що взагалі позбавляє суд можливості покласти певний обов'язок на нього, оскільки за чинним ЦПК України, суд може покласти обов'язок тільки на сторону по справі, тому в цій частині позову необхідно відмовити. Але, маючи судове рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням [PERSON], позивачка має право звернутися до названого державного органу про зняття [PERSON] з реєстрації, а у разі відмови від вчинення названої дії, заявити відповідний позов в порядку, передбаченому для оскарження дій державних органів. Позивачка не вимагає стягнення з відповідача судових витрат.

Outcome: partial