Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

У провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа у порядку окремого провадження за заявою [PERSON] , заінтересована особа: Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Києва про встановлення факту перебування фізичних осіб на утриманні. В обґрунтування заяви заявниця посилається на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 06.09.1975 року, від шлюбу у них народилась донька [PERSON] та син [PERSON] , який помер у 2013 року, вони постійно проживали разом з чоловіком і дітьми, вели з ним спільне господарство до дня смерті. [INFO] чоловік помер.Пенсія чоловіка як особи, яка постраждала від наслідків аварії ЧАЕС І категорії та його доходи були чи не єдиним джерелом доходів сім"ї, оскільки на момент смерті чоловіка вона працювала на фірмі та отримувала невелику заробітну плату.Зазар вона знаходиться на пенсії. Після смерті чоловіка вона звернулась до Пенсійного фонду із заявою про призначення їй пенсії у зв"язку із втратою годувальника, однак їй потрібно підтвердити факт перебування на його утриманні, у зв"язку з чим, за захистом своїх прав, вона звернулась до суду. 18.04.2017 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Войтенко Ю.В. 16.08.2017 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Величко Т.О. 28.08.2017 року ухвалою судді справу прийнято до провадження. 18.09.2019 року та 16.01.2019 року ухвалами суду задоволено клопотання представника заявника про витребування у Пенсійного фонду України м.Києва пенсійних справ [PERSON] та [PERSON] та довідок про їх доходи. 22.04.2019 року ухвалою суду у справі замінено заінтересовану особу на належну - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві. В судовому засіданні представник заявниці вимоги заяви підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладене в ній та на наявні в матеріалах справи докази. Представник заінтересованої особи - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві в судове засідання не з`явився, до суду надавав заяву, у якій просив справу розглядати у відсутність їх представника та ухвалити рішення враховуючи фактичні обставини справи та відповідно до вимог чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, згідно довідки, виданої Київською міською державною адміністрацією № 421 від 21.11.1995 року, заявниця [PERSON] є членом сім"ї померлого [PERSON] , постраждалого від наслідків аварії на ЧАЕС І А категорії (а.с.10). Згідно наданих суду копій довідок, померлий чоловік заявниці [PERSON] перебував на роботах в м.Чорнобиль в період з 12.05.1986 року по 15.05.1986 року (а.с.9, 12, 14). Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи, крім іншого, про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Відповідно до листа Верховного суду України від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце. Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з приписами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом, згідно відповіді Правобережного об"єднання управління пенсійного фонду України в м.Києві №15198/16 на заяву заявниці [PERSON] від 03.03.2017 року , було повідомлено, що згідно акту перевірки від 10.12.2013 року правильність нарахування заробітної плати за роботу в зоні відчуження за період з 12 по 15.05.1986 року на підприємстві ПАТ "Київське автотранспортне підприємство 13054", було виявлено, що первинні документи, які підтверджують оплату за роботи в зоні відчуження, в даному підприємстві відсутні, у зв"язку з чим їй відмовлено в переводі на пенсію по втраті годувальника, при йому заявниці [PERSON] призначена щомісячна компенсація, як вдові ліквідатора, смерть якого пов"язана з Чорнобильською катастрофою (а.с.59-60). Заявник не надала суду докази, які б свідчили про підставу для задоволкення заяви. Виходячи з встановлених обставин, наданих доказів та вимог закону, суд не вбачає підстав для задовлення заяви. На підставі викладеного та,

Outcome: dismissed