Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Житомирської міської ради про визнання за ним права власності на житловий будинок [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що його бабуся - [PERSON] була власницею будинку [ADDRESS], однак вказаний будинок не був зареєстрований в БТІ, що підтверджується довідкою №1562 від 17.04.2013р. [INFO] [PERSON] померла. Згідно заповіту від 11.01.2007р. спірний будинок вона заповідала позивачу. Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в засідання суду не з'явився, в заяві від 12.03.2014р. просив розглядати справу за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи та подані докази, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, згідно договору купівлі-продажу від 02.09.1988р. [PERSON] придбала у [PERSON] будинок площею 9,4 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 600 кв.м., що розташований в [ADDRESS]. Вказаний договір посвідчений заступником старшого державного нотаріуса Першої Житомирської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №3-5748. Згідно довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» №1562 від 17.04.2013р. рішенням виконкому Корольовської районної ради №27 від 10.01.1989р. [PERSON] надано дозвіл на побудову нового одноповерхового житлового будинку. Після побудови нового будинку - старий знести. Житловий будинок збудовано в 1990 році. Право власності [PERSON] на новий будинок не оформила. Заява про знищення майна, старого житлового будинку, який знесено, відсутня. Відповідно до рішення виконкому Житомирської міської ради №167 від 23.02.2006р. та витягів з додатку до рішення №2 та №3 було вирішено оформити право власності на об'єкт господарського призначення - літню кухню літера "Г" зовнішніми розмірами 6,9 х 4,10 м, "г" завнішніми розмірами 2,00х4,00 на земельній ділянці по [ADDRESS] - на власника домоволодіння [PERSON]; Житомирському обласному державному комунальному підприємству по технічній інвентаризації провести реєстрацію прибудов, зокрема, літньої кухні літера "Г" зовнішніми розмірами 6,9 х 4,10 м, "г" завнішніми розмірами 2,00х4,00 на земельній ділянці по [ADDRESS], та літніх кімнат загальною площею 44,50кв.м. в мансардному поверсі будинку по [ADDRESS] - на власника домоволодіння [PERSON]. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO] Відповідно до заповіту [PERSON] від 11.01.2007р. все майно померла заповідала онуку - [PERSON]. Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за померлою [PERSON] Однак, листом приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] №77/01-26 від 09.09.2013р. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на збудований житловий будинок [ADDRESS]. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Житловий будинок, будівля, споруда, інше майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (ч.ч. 1-3 ст. 376 ЦК України). В матеріалах справи відсутні докази того, що новозбудований будинок [ADDRESS], добудови та надбудови, що здійснені відповідно до рішення виконкому Житомирської міської ради №167 від 23.02.2006р., всього загальною площею 151,8 кв.м. було введено в експлуатацію. Згідно технічного паспорту від 15.04.2013р. власником житлового будинку [ADDRESS], загальною площею 151,8 кв.м. є [PERSON]. Однак, технічний паспорт не є правовстановлюючим документом та не містить відомостей про введення добудови в експлуатацію. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст..1218 ЦК України). Згідно з п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Отже, якщо об'єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов'язки, а саме: щодо подачі документів для введення об'єкту в експлуатацію; щодо оформлення на своє імя права власності; щодо завершення будівництва та інше, за умови отримання спадкодавцем земельної ділянки з відповідним цільовим призначенням. Оскільки суд не наділений повноваженнями органів, яким законом надано право на введення об'єкта в експлуатацію та реєстрацію права власності, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed