Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

В листопаді 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеними вимогами мотивуючи їх тим, що 16 липня 2007 року між банком та [PERSON] було укладено договір № 64МФ\\2007, згідно з умовами якого позивач надав відповідачеві грошові кошти у вигляді кредиту в розмірі 1 000 000,00 доларів США на строк до 11 липня 2017 року зі сплатою 13% процентів за користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобов'язання за даним договором між позивачем та відповідачем 01 лютого 2008 року було укладено договір іпотеки згідно з умовами якого відповідач передав позивачеві належне йому на праві власності нежитлову будівлю, загальною площею 612,50 кв.м. Предмет іпотеки знаходиться за адресою [ADDRESS] . У зв'язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов'язань за кредитним зобов'язанням, позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. За результатами вирішення даного спору 06 листопада 2014 року суд ухвалив рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу даного приміщення ПАТ КБ "ПриватБанк" від імені іпотекодавця з публічних торгів. За вищенаведених обставин позивач, посилаючись на положення ст. 34 ЗУ "Про іпотеку" просить суд задовольнити пред'явлені вимоги, а саме передати в управління Банку нерухомість, щодо якої 06.11.2014 року по справі № 784\\2716\\14 винесено рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме нежитлову будівлю за адресою [ADDRESS] , загальною площею 612,5 кв.м., для отримання доходів від використання майна за його цільовим призначенням з метою погашення основного зобов'язання на період до його реалізації або повного виконання умов кредитного договору № 64МФ/2006 від 16.07.2007 року; та зобов'язати [PERSON]. на період до реалізації предмету іпотеки або повного виконання умов кредитного договору повністю вивільнити від будь-яких осіб та їх майна (у т.ч. власних присутності та майна) цей предмет іпотеки. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність та просив задовльнити позов в повному обсязі з викладених у ньому підстав. Представник відповідача в останнє судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відстуність, просив відмовити у задоволенні позову з викладених в письмових запереченнях підстав. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 16 липня 2007 року укладено кредитний договір № 64МФ/2007 , згідно із умовами якого Банк надав останньому кредит у розмірі 1 000 000 доларів США, а позичальник зобов'язався повернути кредит в строк до 11 липня 2017 року та сплатити відсотки за користування ним у розмірі 13 % річних. З метою забезпечення виконання вказаного кредитного договору 01 лютого 2008 року між банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого відповідач передал в іпотеку належне йому на праві власності нежитлову будівлю, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 20 серпня 2014 року за позовом ПАТ «Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про зверненя стягнення - в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором укладеним між ПАТ «Комерційний банк «ПриватБанк»» та [PERSON] № 64 МФ/2007 від 16.07.2007 року в сумі 856 764,97 доларів США, що еквівалентно 10 615 317 грн. 98 коп. - звернуто стягнення відповідно до іпотечного договору від 01 лютого 2008 року, на належне на праві власності відповідачеві нежитлову будівлю, яка знаходиться в [ADDRESS] , загальною площею 612,50 кв.м. , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ "ПриватБанк" з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-якій особі-покупцеві, з отриманням Банком витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням Банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу . Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 06 листопада 2014 року вищезазначене рішення суду змінено , в рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором - звернуто стягнення відповідно до іпотечного договору від 01 лютого 2008 року, на належну на праві власності відповідачеві нежитлову будівлю, яка знаходиться в [ADDRESS] , загальною площею 612,50 кв.м. , шляхом надання ПАТ КБ "ПриватБанк" права на продаж від імені іпотекодавця вказаного предмету іпотеки з публічних торгів за початковою ціною не нижче вартості, визначеної суб'єктом оціночної діяльності на момент реалізації звернення стягнення на предмет іпотеки. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 квітня 2015 року, зазначені рішення суду першої інстанції та рішення апеляційного суду скасовані, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Справа перебуває в провадженні судді Центрального районного суду м.Миколаєва , ухвалою суду від 05.10.2015 року по справі призначено судово-економічна експертиза. Відповідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачено Розділом 5 Закону України «Про іпотеку» . Один із таких способів визначено положеннями ст. 34 вказаного Закону, де передбачено, що після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів , забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з йогоцільовим призначенням предмет іпотеки напідставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або за рішенням суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства. Продукція, плоди і доходи, отримані в результаті управління предметом іпотеки, спрямовуються на задоволеннязабезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя, якщо інше не встановлено договором або рішенням суду. Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається заходи щодо забезпечення збереження предмету іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні. Так, підставою передачі іпотечного майна в управління законодавець дійсно визначив, наявність мети отримання продукції, плодів та доходів від використання іпотечного майна відповідно до його цільового призначення , на що позивач посилався як на підставу позовних вимог , враховуючи що позичальник тривалий час не виконує умови кредитного договору і заборгованість за договором не погашає, так і прийняття рішення про звернення стягненя на предмет іпотеки. Таким чином, оскільки на час вирішення даних позовних вимог рішення про звернення стягненя на предмет іпотеки взагалі не прийнято ( адже попередні судові рішення скасовані судом касаційної інстанції) , обраний позивачем спосіб захисту передбачений ст. 34 Закону України «Про іпотеку" є передчасним . Зазначене є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати сплачені при подачі позову та відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed