Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

17 вересня 2015 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулася [PERSON] із зазначеним вище позовом та просила суд визначити їй додатковий двомісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначила що 12 жовтня 2012 року помер її рідний дядько [PERSON], який на момент смерті був зареєстрований за адресою: [INFO]. У зв'язку з тим, що він не мав нікого рідних окрім неї - вона 29.07.2015 року звернулася до державного нотаріуса [PERSON] для того щоб отримати спадок, але отримала відмову у видачі Свідоцтва про спадщину за законом майно у зв'язку з пропущенням шестимісячний строку для подання заяви, оскільки не проживала разом з дядьком та не була зареєстрована в вищезазначеній квартирі на момент його смерті. Зазначила що [PERSON] та її мати були рідними лише по матері (бабусі), а батьки в них були різні. Бабуся позивачки [PERSON] розлучившись зі своїм першим чоловіком маючи прізвище "Гиря" вже мала сина [PERSON] вдруге вийшла заміж і взяла прізвище другого чоловіка "Пришляк" та народила матір позивачки - [PERSON], але коли розірвала шлюб і з другим чоловіком знову змінила прізвище, взявши своє дівоче та стала [PERSON] - тому прізвища у них були різні. Бабуся - [PERSON], дядько - [PERSON], мати - [PERSON]. В свідоцтві про народження позивачки [PERSON] її матір записана як [PERSON], однак згодом змінила прізвище на "Федотову" і на момент смерті 11.09.2010 року - була [PERSON]. Позивачка зазначила, що в дівоцтві вона була [PERSON], однак після укладення шлюбу в 02.08.2003 році змінила прізвище на чоловікове - так стала [PERSON]. Після смерті бабусі [PERSON] - [PERSON] 13.01.2008 року, квартира [ADDRESS] дісталася у спадок [PERSON] від неї за заповітом. Вважає, що після смерті [PERSON] вона є єдиною спадкоємицею, однак у встановлений законом строк не звернулася до нотаріуса тому, що довгий час не знала про факт смерті [PERSON] а дізнавшись не знала порядку прийняття спадщини, а коли дізналася багато часу забрало щоб зібрати документи підтверджуючи її споріднення з померлим [PERSON] В судовому засіданні під час розгляду справи представники позивачки [PERSON] [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримала, просили їх задовольнити та пояснили суду що позивачка [PERSON] не звернулася до нотаріальної контори своєчасно оскільки не знала про смерть [PERSON], а коли дізналася про це не звернулася своєчасно до нотаріальної контори через те, що не знала процедуру оформлення спадщини. Просили суд визнати поважною причину пропуску строку прийняття спадщини та надати додатковий строк для її прийняття. Представник відповідача юрисконсульт Виконкому Жовтневої районної у місті ради [PERSON] заперечували проти вимоги [PERSON] щодо наданні останній додаткового строку прийняття спадщини, що відкрилася 07.10.2012 року після смерті [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. Вважала що позивачка не довела належним чином поважність причини пропуску строку прийняття спадщини і тому просила суд відмовити [PERSON] у задоволення позовну у повному обсязі. Також суду пояснила, що Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 08.12.2014 року визнано спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] який помер 07.10.2012 року що складається з квартири [ADDRESS] відумерлою та передано у комунальну власність територіальній громаді міста [PERSON] в особі Криворізької міської ради Дніпропетровської області та квартиру прийнято до комунальної власності міста згідно рішення Криворізької міської ради № 3720 від 24.06.2015 року «Про прийняття відумерлої спадщини до комунальної власності міста [PERSON]». До матеріалів справи в судовому засіданні додала документи які просила долучити у якості доказів до матеріалів справи в підтвердження своїх заперечень. Вислухавши пояснення сторін по справі дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому не підлягають задоволенню з наступних підстав. Рішення суду повинно відповідати вимогам ст. 213 та ст.215 ЦПК України, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог ч.3 ст.11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі». Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В судовому засіданні під час розгляду справи встановлено, що померлий 07.10.2012 року громадянин [PERSON] за життя був власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.12.2008 року посвідченого державним нотаріусом [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 2-5721. що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно , що видане КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації » а також свідоцтвом про право на спадщину за законом що міститься в матеріалах справи. Згідно свідоцтва про смерть, яке міститься в матеріалах справи доведено, що [PERSON] помер 12 жовтня 2012 року, про що 16.10.2012 року складено відповідний актовий запис № 1661 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. За інформацією, що надійшла на адресу суду від завідуючої другої нотаріальної контори [PERSON] № 5332/02/14 від 15.12.2015 року судом встановлено що після смерті [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернулась [PERSON] якій було надано Постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій у звязку із пропуском шестимісячного строку прийняття спадщини. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не звертались , свідоцтва про право на спадщину не видавались. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.12.2014 року що міститься в матеріалах справи видно, що після смерті [PERSON] до суду зверталася громадянку [PERSON] з позовом про встановлення факту проживання однією сімєю з померлим [PERSON], однак рішенням суду від 03.10.2013 року їй було відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.12.2013 року рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.10.2013 року залишено без змін. Отже зважаючи на відсутність інших спадкоємців на спадкове майно померлого [PERSON] та сплив встановленого ст.. 1269 ЦК України строку для подачі заяви про прийняття спадщини позовні вимоги Виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради Дніпропетровської області було задоволено та на підставі ст. 1277 ЦК України спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] який помер 07.10.2012 року що складається з квартири [ADDRESS] відумерлою та передано у комунальну власність територіальній громаді міста [PERSON] в особі Криворізької міської ради Дніпропетровської області. Згідно ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Зазначене рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.12.2014 року набрало законної сили 18.12.2014 року. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній , господарській або адміністративній справі , що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справі, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Допитана в судовому засіданні у якості свідка [PERSON] суду пояснила що є рідною племінницею померлого 12.10.2012 року [PERSON] і є через відсутність в нього інших родичів вважає себе єдиною спадкоємницею за законом. До нотаріальної контори звернулася лише 29.07.2015 року оскільки до цього часу не знала про смерть дядька [PERSON] оскільки разом із ним не проживала. Свідок [PERSON] суду пояснила, що Гирю знає 15 років та позивача [PERSON] не бачила. Свідок [PERSON] пояснив що був знайомий з померлим [PERSON] оскільки той за життя мешкав поряд із його тещою. [PERSON] за життя вів аморальний спосіб життя, зловживав спиртними напоями і він іноді надавав на прохання Гирі матеріальну допомогу останньому. Коли [PERSON] помер , вважаючи на відсутність у нього родичів [PERSON] приймав участь у його похованні. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщи Верховним Судом України в Постанові від 26 вересня 2012 року по справі № 6-85цс12, що опубліковано на офіційному веб-сайті Верховного Суду України встановлено наступну правову позицію, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то положення ч.3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. \~\~\~\~ Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Отже, під час розгляду справи, всебічно та обєктивно дослідивши та оцінивши докази що продані сторонами суд дійшов висновку про те що необізнаність про смерть спадкодавця [PERSON] , необізнаність про порядок прийняття спадщини та тривале збирання документів для встановлення спорідненості позивачки [PERSON] з померлим [PERSON] як зазначено в позовній заяві не є об'єктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємця на вчинення відповідних дій. Тобто у [PERSON] на думку суду не було суттєвих перешкод для подання заяви про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк , а зазначені нею причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини суд поважними не визнає. Виходячи з наданих доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Виконавчого комітету Жовтневої районної у місті Ради міста Кривий Ріг Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не підлягають задоволенню у звязку тим, що позивачка [PERSON] не довела належними та допустимими доказами, що у неї були перешкоди для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] який помер 12.10.2012 року .

Outcome: dismissed