Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

[PERSON] 04.03.2020 року звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ПАТ "Укрпошта" сплачені суми в розмірі 298,12 грн., які пов`язані із пересиланням поштового відправлення RA063645395UA; відшкодування в розмірі 1248,80 грн. за втрачене поштове відправлення RA065676064UA; відшкодування в розмірі 1054,24 грн. за пошкодження відправлення поштового відправлення СС800420486НU; суму боргу за прострочене виконання боргового зобов`язання в розмірі 75,98 грн.; витрати на правничу допомогу в розмірі 2500 грн. В обґрунтування позову вказав, що у 2018-2019 роках ним було здійснено пересилання кількох міжнародних поштових відправлень. Таким чином, між ним та АТ "Укрпошта" існували договірні відносини, які полягали у тому, що відправник (він) замовляв послугу з перевезення поштового відправлення, а поштовий оператор (АТ "Укрпошта") зобов`язувався доставити поштове відправлення отримувачу у непошкодженому вигляді. 11.09.2018 р. ним було відправлено через поштове відділення RA063645395UA до Нідерландів через АТ "Укрпошта", за пересилання поштового відправлення ним здійснено оплату послуг АТ "Укрпошта" у сумі 274,12 грн. Під час пересилання вказаного поштового відправлення виникла необхідність коригування поштової адреси отримувача у зв`язку з тим, що отримувачем йому було надано неповну адресу. Він замовив таку послугу 11.10.2018 р. у поштовому відділенні АТ "Укрпошта", сплативши 24,00 грн. Однак, поштову адресу отримувача не було відкореговано, поштове відправлення не було вручено, а повернуто на його адресу. Тим самим, поштовими операторами не було виконано послугу з пересилання поштового відправлення, а також не виконано оплачену послугу з коригування поштової адреси отримувача. Вказане поштове відправлення було повернуто до нього в пошкодженому стані, про що складено акт від 08.11.2018 р. Лише 22.03.2019 р. АТ "Укрпошта" складено відповідь, в якій відповідальність за невиконання договірних зобов`язань перекладалась на поштового оператора Нідерландів. Однак, договір про пересилання поштового відправлення ним було укладене саме з АТ "Укрпошта", а поштовий оператор Нідерландів є лише субпідрядником. 28.11.2018 р. ним було через АТ "Укрпошта" здійснено пересилання поштового відправлення RA065676064UA до Ізраїлю, яке ним оформлювалося в особистому кабінеті на сайті АТ "Укрпошта", за яке сплачено 136,58 грн. В січні 2019 р. отримувач повідомив його, що поштове відправлення йому не надійшло. Ним 13.01.2019 р. було подано до АТ "Укрпошта" заяву на розшук вказаного поштового відправлення. Через місяць електронним листом АТ "Укрпошта" його інформовано, що поштове відправлення RA065676064UA вручено адресату 26.12.2018 р. Однак, отримувач наполягав, що він не отримував цього відправлення, також, у системі відстеження АТ "Укрпошта" наявна інформація, що вказане поштове пересилання не вручено адресату. Вважає, що відправлення RA065676064UA втрачено, а інформація надана АТ "Укрпошта" недостовірна. Під час розшуку вказаного поштового відправлення поштовим оператором "Укрпошта" не виконано вимоги пп. 2.6, 2.9 статті РК 154 Регламентів Всесвітньої поштової конвенції, внаслідок чого оператор поштового зв`язку АТ "Укрпошта"має виплатити відшкодування. 26.07.2019 року ним у поштовому відділенні АТ "Укрпошта" отримано поштове відправлення СС800420486НU з Угорщини , яке надійшло у пошкодженому стані, вкладення також було пошкоджено, про що було складено акт, в якому вказано про необхідність виплати відшкодування. Однак, протягом тривалого часу ніякої реакції від АТ "Укрпошта" не було, лише після другого звернення йому надано відповідь від 07.10.2019 р., в якій відповідальність за пошкодження поштового відправлення перекладено на поштового оператора Угорщини. Він як власник поштового відправлення має право на відшкодування внаслідок пошкодження вкладення під час його пересилання поштою. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.03.2020 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. 01.06.2020 року представником АТ "Укрпошта" подано відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову, стягнути з позивача на користь держави судовий збір. В обґрунтування відзиву вказано, що АТ "Укрпошта" звертає увагу, що позивачем навмисно неправильно обрано спосіб судового захисту (подано позов в порядку захисту прав споживачів), хоча позивач обізнаний з тим, що вказані питання не регулюються законом "Про захист прав споживачів", адже між сторонами виникли договірні відносини щодо надання послуг міжнародного поштового зв`язку, а саме щодо розшуку міжнародних поштових відправлень, регламентних виплат за втрачені відправлення, відповідальності поштового оператора, які регулюються положеннями Всесвітньої поштової конвенції, Загального регламенту Всесвітнього поштового союзу, Заключного протоколу Всесвітньої поштової конвенції та Угоди про поштові платіжні послуги, які затверджені Указом Президента України №316/2017 від 10 жовтня 2017 року. Позовні вимоги не підлягають задоволенню також виходячи з того, що вони не підтверджені належними та допустимими доказами. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.06.2020 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.06.2020 року провадження у справі закрито у частині вимог про відшкодування за втрачене поштове відправлення RA065676064UA 1248,80 грн. В судовому засіданні позивач підтримав позов в повному обсязі та просив його задовольнити, при розподілі судових витрат просив врахувати, що вимога за якою провадження у справі закрите ним не підтримувалася у зв`язку з її добровільним задоволенням, але це відбулося при розгляді справи в суді. Вважав, що підтвердження судових витрат він не зобов`язаний направляти відповідачу. Представник відповідача позов не визнала з підстав, зазначених у відзиві. Звертала увагу, що позивач не направив відповідачу докази здійснення судових витрат. Крім того, витрати не відповідають дійсності, оскільки позивач неодноразово звертається з аналогічними позовами до суду, позовні заяви складає самостійно. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно фіскального чеку ПН 215600426655 ФН 3000029412 від 11.09.2018 р., номер поштового відправлення RA063645395UA дрібний пакет до Нідерландів, сума за пересилання складає 274,12 грн. Згідно фіскального чеку ПН 215600426655 від 11.10.2018 р. за письмову заяву щодо корегування адреси сплачено 24,00 грн. (арк. справи 9). 08.11.2018 року начальником ВПЗ-2 Вервика-Зайцева Т.А. та [PERSON]. складено акт пошкодження поштового відправлення, згідно якого 11.09.2018 року [PERSON] було відправлено авіапоштою рекомендований дрібний пакет №RA063645395UA до Нідерландів. Під час знаходження дрібного пакету у поштового оператора Нідерландів. Під час знаходженгня дрібного пакету у поштового оператора Нідерландів, з`явилася необхідність уточнення (зміни) поштової адреси отримувача. 11.10.2018р. [PERSON] було подано до "Укрпошта" заяву із зміненою поштовою адресою та сплачено за цю послугу 24,00 грн. Однак, 08.11.2018 р. дрібний пакет було повернуто із значним пошкодженням упакування. При цьому адреси одержувача не було змінено та вказане поштове відправлення адресату не було вручено. За таких підстав вбачається, що поштовим оператором не виконано зобов`язань з доставляння рекомендованого дрібного пакета адресату. У зв`язку з чим підлягають відшкодуванню відправнику завдані збитки, а саме оплата за пересилання 274,12 грн., оплата за зміну адреси отримувача 24,00 грн., вартість упакування (коробка "Укрпошти") 9,90 грн. (арк. справи 8). 20.03.2019 року [PERSON] на ім`я генерального директора ПАТ "Укрпошта" направлено претензію, у якій вказав, що ним було здійснено кілька міжнародних відправлень, з яких відправлення RA065837433UA та RA065676064UA не було доставлено отримувачу. 23.12.2018 р. та 13.01.2019 р. відповідно було подано заяви для розшуку вказаних відправлень. Щодо відправлення RA065676064UA його було повідомлено, що відправлення було вручене адресату 26.12.2018 р. Але адресат повідомив, що вказане відправлення він ніколи не отримував. Тобто "Укрпошта" йому надано інформацію, яка не відповідає дійсності. Також, ним 11.09.2018 р. було відправлено рекомендований дрібний пакет RA063645395UA, який не було вручено адресату та повернуто йому. Про що у поштовому відділенні 73002 було 08.11.2018 р. складено відповідний акт. Однак, йому не надано ніякої відповіді. Таким чином, ПАТ "Укрпошта" зобов`язано виплатити йому відшкодування за втрачені міжнародні відправлення RA065837433UA та RA065676064UA, також збитки за недоставлене міжнародне відправлення RA063645395UA (арк. справи 7). 22.03.2020 року за вих. №1853-Ф-2019032110241-В АТ "Укрпошта" направлено на адресу [PERSON] лист, в якому його повторно повідомлено, що запит щодо виправлення адреси призначення по відправленню №RA063645395UA було направлено до призначеного оператора Нідерландів 23.10.2018 р. оплаченої послуги. Тобто, свої зобов`язання перед клієнтом АТ "Укрпошта" виконала, але оператор Нідерландів не виконав прохання переадресування та 03.11.2018 р. повернув відправлення. Актами поштового всесвітнього союзу не передбачено відшкодування пслуги переадресування або поверненя не виконане іноземними поштовим оператором. Компенсація пошкодження оболонки не передбачена ні Актами ВПС, ні внутрішнім поштовим законодавством (арк. справи 10). 26.07.2019 р. [PERSON] отримав міжнародне поштове відправлення СС800420486НU з Угорщини, з пошкодженням упаковки та вкладення, що підтверджено актом, складеним [PERSON] та начальником поштового відділення Руденко Я.А (арк. справи 15). [PERSON] просив відшкодувати йому вартість пересилання відповідно до Всесвітньої поштової конвенції. З акту № 145 від 22.07.2019 р., складеним працівниками Укрпошти разом з представником митної служби, вбачається, що відправлення СС800420486НU з Угорщини на ім`я [PERSON] вагою 0,45 г надійшло у дефектному стані (арк. справи 41). [PERSON] в судовому засіданні наполягав на тому, що вказаний акт йому не був вручений. Представник відповідача пояснила, що зі слів співробітника пошти вказаний акт через великий галас, який підняв [PERSON] на поштовому відділенні дійсно не був вручений разом з відправленням. Не є спірним та визнано сторонами, що відшкодування за втрачене поштове відправлення RA065676064UA у визначеному розмірі 1233,57 грн. виплачене позивачеві 21.05.2020 року (отримано особисто 22.05.2020 року). Розмір відшкодування позивачем не оспорюється. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про поштовий зв`язок» договір про надання послуги поштового зв`язку вважається укладеним після оплати користувачем вартості цієї послуги, якщо інше не передбачене відповідними договорами. Отже, між позивачем та відповідачем виникли договірні відносини щодо надання послуг міжнародного поштового зв`язку. Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори» чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору. Акціонерне товариство «Укрпошта», як український національний поштовий оператор, здійснює свою діяльність відповідно до положень Закону України «Про поштовий зв`язок», Правил надання послуг поштового зв`язку, Порядку та умов надання послуг з пересилання міжнародних поштових відправлень, Всесвітньої поштової конвенції (далі Конвенція), яка ратифікована Україною. Згідно з пунктом 1 статті 24 Конвенції призначені оператори не несуть відповідальності за рекомендовані відправлення, посилки та відправлення з оголошеною цінністю, вручення яких вони здійснили відповідно до умов, установлених їхніми внутрішніми правилами, для відправлень тієї самої категорії. Однак відповідальність зберігається: якщо крадіжка чи пошкодження встановлені або до доставки, або під час вручення відправлення; якщо внутрішнє законодавство це дозволяє, адресат або, в належному випадку, відправник під час повернення відправлення в місце подання робить застереження стосовно прийняття розкраденого чи пошкодженого відправлення; якщо внутрішнє законодавство це дозволяє й рекомендоване відправлення доставляється в поштову скриньку, але одержувач заявляє про неодержання відправлення; якщо одержувач або, у випадку повернення до місця подання відправник посилки чи відправлення з оголошеною цінністю, незважаючи на отриману належну розписку, негайно заявляє призначеному оператору, який видав відправлення, про виявлення ним крадіжки чи пошкодження. Він надає доказ того, що крадіжка або пошкодження не сталися після видачі. Відповідальність призначених операторів та умови для відшкодування визначені у статті 23 Конвенції. Так, відповідно до пункту 1 статті 23 Конвенції за винятком випадків, передбачених у статті 24, призначені оператори відповідають за: втрату, крадіжку чи пошкодження рекомендованих відправлень, простих посилок і відправлень з оголошеною цінністю; повернення рекомендованих відправлень, відправлень з оголошеною цінністю і простих посилок, про причину недоставлення яких не повідомлено. Щодо поштового відправлення RA065676064UA відшкодування за втрату якого було здійснене 21.05.2020 року та вимог позивача за ст. 625 ЦК України. Згідно зі ст.19 Всесвітньої поштової конвенції, кожен поштовий оператор зобов`язаний приймати рекламації відносно посилок та рекомендованих відправлені, якщо їх подано у 6-місячний термін з моменту відправлення поштового пересилання. Також, статтею 23 Всесвітньої поштової конвенції передбачено відповідальність поштових операторів, у тому числі виплату відшкодувань. Статтею РК154 (п. 2.6) Регламентів письмової кореспонденції встановлено, що розшук поштового відправлення має бути здійснено у строк не більше ніж 2 місяці. Відповідно до ст. РК 163 виплата відшкодування повинна бути проведена в найкоротші строки, але не пізніше трьох місяців з дня, наступного за днем подачі рекламації. Позивачем подано рекламацію 13.01.2019 р. відносно відправлення RA065676064UA, двомісячний строк на розшук відправлення минув 13.03.2019 р., тобто, кінцевим строком відшкодування позивачеві було 14.04.2019 року. За втрачене поштове відправлення RA065676064UA відповідач виплатив позивачеві відшкодування, однак з суттєвим порушенням встановленого строку, що ним не заперечується. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відшкодування за втрачені поштові відправлення були здійснені відповідачем з порушенням передбачених законодавством строків, і ці обставини відповідач належними та допустимим доказами не спростував, суд вважає необхідним застосування положення ч.2 ст.625 ЦК України та стягнути з АТ «Укрпошта» грошову суму у розмірі 3% річних від простроченої суми (1223,57 грн. - арк. справи 39) по відшкодуванню поштового відправлення за період з 14.04.2019 р. по дату перерахування виплати 21.05.2020 року з урахуванням індексу інфляції (кількість днів прострочення - 403, сукупний індекс інфляції - 101,8 %): - відсотки з урахуванням індексу інфляції - 298,27 грн. (403 / 30 ? 1,8% ? 1 233,57 грн.); - 3% річних - 40,85 грн. (3% ? 403 / 365 ? 1 233,57 грн.). Тобто, підсумкова заборгованість за ст. 625 ЦК України складає 339,12 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо відшкодування 298,12 грн. пов`язаних з поштовим відправлення до Нідерландів за №RA063645395UA. Відповідачем не оспорюється, що 11.09.2019 р. від [PERSON] прийняте міжнародне відправлення RA063645395UA, оплачене на суму 274,12 грн., а 11.10.2018 р. прийнята заява від [PERSON] щодо корегування адреси, за яку сплачено 24,00 грн. За п.12.1 Порядку та умов надання послуги з пересилання міжнародних поштових відправлень до вручення одержувачу поштового відправлення відправник/адресат має право за місцем приймання/отриманням цього поштового відправлення за додаткову плату подати заяву про: вручення міжнародного поштового відправлення (згідно з актами Всесвітнього поштового союзу) іншій особі та за іншою адресою або цьому ж адресатові за іншою адресою. Відповідно до пункту 13 Порядку та умов надання послуг з пересилання міжнародних поштових відправлень за ненадання або неналежне надання послуг з пересилання реєстрованих міжнародних поштових відправлень передбачено відшкодування збитків, розмір яких визначається за формулами зазначеними в цьому пункті. За п. 13.3. Порядку у відповідності до вимог Актів Всесвітнього поштового союзу рекламація (запит) може розглядатися призначеним оператором країни призначення, якому було направлено цю рекламацію, протягом 2 місяців від дня подання початкової рекламації чи протягом 30 днів від цієї дати, якщо рекламація була передана з використанням електронного засобу. Рекламація позивачем фактична подана 08.11.2018 року. Відповідно до п.13.6 Порядку за необґрунтоване повернення міжнародної посилки, а також невиконання розпорядження, зробленого відправником на міжнародній посилці та на супровідній адресі до неї за збитки, завдані внаслідок ненадання чи неналежного надання послуг з пересилання реєстрованих міжнародних поштових відправлень, ПАТ «Укрпошта» несе таку матеріальну відповідальність перед користувачем послуг пошитого зв`язку (вимоги Актів Всесвітнього поштового союзу) - вартість послуг поштового зв`язку за пересилання посилки у прямому і зворотному напрямках. Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами виконання послуги за заявою позивача про вручення поштового відправлення цьому ж адресатові за іншою (скорегованою) адресою. За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в цій частині та стягнення вартості послуг за відправленням RA063645395UA в розмірі 298,12 грн. (274,12 грн. + 24,00 грн.). Крім того, суд вважає, що підлягає задоволенню вимога за ст. 625 ЦК України. При цьому суд вважає, що рекламація повинна була розглянута оператором в строк до 08.01.2019 р., а тому кінцевим строком виплати є 08.02.2019 року. Таким чином, кількість днів прострочення складає 566 днів, сукупний індекс інфляції за цей період - 101,8 % : - відсотки з урахуванням індексу інфляції - 101,24 грн. (566 / 30 ? 1,8% ? 298,12 грн.); - 3% річних - 13,86 грн. (3% ? 566 / 365 ? 298,12 грн.). Тобто, підсумкова заборгованість за ст. 625 ЦК України складає 115,10 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, при цьому визначення кінцевої дати прострочення днем судового рішення не є виходом за межі позовних вимог. Стосовно вимог щодо відшкодування пошкодження вкладення поштового відправлення СС800420486НU в розмірі 1054,24 грн. За п.2-4 глави 2 Всесвітньої поштової конвенції саме відправник має право на відшкодування збитків. Тобто такі вимоги повинні бути заявлені відправником, а не отримувачем поштового відправлення, яким є позивач [PERSON] . Пункт 9 глави 2 Всесвітньої поштової конвенції визначає, що незалежно від положень пунктів 2, 3 та 4, адресат має право на відшкодування розкраденого, пошкодженого або втраченого рекомендованого відправлення, простої посилки чи відправлення з оголошеною цінністю, якщо відправник відмовляється від своїх прав письмово на користь адресата. Ця відмова не є необхідною у випадках, коли відправник і адресат є однією і тією самою особою. В судовому засіданні не встановлено факту відмови відправника на користь отримувача від своїх прав на відшкодування пошкодженого відправлення. Крім того, АТ «Укрпошта» не є призначеним оператором в розумінні Конвенції, який несе відповідальність за пошкодження, оскільки до АТ «Укрпошта», з огляду на наступне. Встановлено, що 22.07.2019 року відправлення СС800420486НU в пошкодженому вигляді надійшло до дирекції по оброблення та пересилання пошти як одного з визначених місць міжнародного поштового обміну, та у цей же день складено перевірне повідомлення №145 та акт №145 за формою Ф51 про фактичне вкладення міжнародного поштового відправлення, яке надійшло в дефектному стані. Перевірне повідомлення було направлено на адресу поштового поштової служби Угорщини, однак відповідь на первірне повідомлення не надходила. Відправник письмово не відмовився від своїх прав на користь адресата, а перевірне повідомлення з зауваженнями до України не поверталось, а відтак, підстави для виплати відшкодування за пошкоджене відправлення відсутні, що відповідає п. 128, 129 Правил обробки та відправленння міжнародної пошти, п. 9 Всесвітньої поштової конвенції. За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині. Відповідно до ст.141 ЦПК України при постановленні рішення суд повинен вирішити питання про розподіл між сторонами у справі судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як встановлено з матеріалів справи і на це звернула увагу в відзиві та в судовому засіданні представник відповідача, [PERSON] не сплачував судовий збір при зверненні до суду, зазначивши про те, що ним пред`явлений позов на захист його прав, як споживача. Суд з такою позицією позивача не погоджується і вважає, що між позивачем та відповідачем виникли договірні відносини щодо надання послуг міжнародного поштового зв`язку, а саме щодо розшуку міжнародних поштових відправлень, регламентних виплат за втрачені відправлення, відповідальності поштового оператора, які регулюються положеннями Всесвітньої поштової конвенції, Загального регламенту Всесвітнього поштового союзу, Заключного протоколу Всесвітньої поштової конвенції та Угоди про поштові платіжні послуги, які затверджені Указом Президента України №316/2017 від10 жовтня 2017 року. Такої позиції дотримується й Верховний Суд у постанові від 05 червня 2019 року у справі №766/12624/18. Таким чином при зверненні із викладеними вище вимогами до суду підлягав сплаті позивачем судовий збір в розмірі 840,80 грн. Під час розгляду справи суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню на суму 454,22 грн., при цьому суд враховує, що провадження у справі закрито в частині вимог, які були відшкодовані під час розгляду справи, а саме тому позивач не підтримував ці вимоги та погодився на закриття провадження. Виходячи з ціни позову відсоток вимог у задоволенні яких відмовлено складає 39%. Суд вважає, що доводи сторони відповідача щодо невідповідності витрат не підтверджені належними та допустими доказами, а матеріали справи містять угоду про надання юридичної допомоги від 02.03.2020 р. укладену між адвокатом Тихошою С.М. та [PERSON] , квитанцію до прибуткового касового ордера від 03.03.2020 р., за якою [PERSON] сплачено адвокату Тихоші С.М. 2500,00 грн., розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу. Отже судовий збір підлягає стягненню з позивача у сумі 327,91 грн., з відповідача у сумі 512,89 грн. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати, понесені ним на оплату правничої допомоги в розмірі 1525,00 грн. (2500х61% :100). Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складено 01 вересня 2020 року. На підставі викладеного, ст.ст. 6-13, 81, 200, 206, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial