Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду і свої позовні вимоги мотивує тим, що 11 червня 2014 року між ним та ПАТ "ІМЕКСБАНК" в особі Сумського відділення № 483 було укладено договір банківського вкладу № [NUMBER], відповідно до умов якого він передав банку, а банк прийняв грошову суму в розмірі 500 доларів США з датою повернення 12.12.2014 року зі сплатою 10,50% річних. По закінченню строку депозиту він звернувся до банку для отримання вкладу з нарахованими процентами, але йому було відмовлено. На даний час відповідачем кошти за договором не повернуті, а тому просить стягнути з ПАТ "ІМЕКСБАНК" на його користь заборгованості за договорами банківського вкладу в розмірі 538,48 доларів США та 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Позивач в письмовій заяві позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить слухати справу у його відсутність. Відповідач про день та час слухання справи повідомлений належним чином, представник до суду не з"явився. Відповідно до ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного: Судом при розгляді справи встановлено, що 11 червня 2014 року між [PERSON] та ПАТ "ІМЕКСБАНК" було укладено договір банківського вкладу №1824967125, відповідно до умов якого позивач передала банку, а банк прийняв грошову суму в розмірі 500 доларів США з датою повернення 12.12.2014 року зі сплатою 10,50% річних (а.с. 6). В той же день [PERSON] були передані банку кошти в розмірі 500 доларів США, що підтверджується квитанцією №6 від 11.06.2014 року ( а.с.7). 12.12.2014 року строк розміщення коштів на депозитному рахунку відповідно до умов вище вказаного договору закінчився. 18.12.2014 року позивачем було подано до банку заяву на отримання коштів (а.с. 8). На даний час відповідачем кошти за договором повернуто не було, сума заборгованості за договором банківського вкладу становить 538,48 доларів США. Відповідно до ст.ст. 509, 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 1060 ЦК України встановлює, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до ч. 2 ст. 1058 ЦК України, договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором ( стаття 633 цього Кодексу ), на який розповсюджується дія Закону України " Про захист прав споживачів ". Також, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 2 в постанови №5 від 12.04.1996 року "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів", Закон України „Про захист прав споживачів„ не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають … із договорів про надання фінансово-кредитних послуг… Суд вважає, що відмовою задовольнити вимоги позивача про повернення суми вкладу та відсотків по ньому, відповідач порушив охоронювані законом майнові права позивача та його права як споживача фінансових послуг ( що надаються вищевказаною установою банку). При цьому суд враховує приписи ст. 41 Конституції України, згідно з якою, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Таким чином, є підстави для задоволення позову в повному обсязі, стягнення з ПАТ "ІМЕКСБАНК" на користь позивача суму депозитного вкладу 538,48 доларів США. Суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню з тих підстав, що право на таке відшкодування настає лише в разі, коли це прямо передбачено умовами укладеного між сторонами договору або спеціальним нормативно-правовим актом. Умовами ж укладеного між сторонами договору право на відшкодування моральної шкоди споживачу не передбачено. Закон України „Про захист прав споживачів" передбачає відшкодування моральної шкоди лише у випадку, вказаному у п.5 ч. 1 статті 4, а тому в задоволенні цієї частини вимог належить відмовити за необґрунтованістю. На підставі ст. 88 ЦПК України належить стягнути з відповідача на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved