Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

Орган опіки та піклування Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області звернувся до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову вказали, що [PERSON] є батьком малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] зареєстрований [ADDRESS], проживає без реєстрації по [ADDRESS]. Мати дітей - [PERSON], з якою відповідач перебував у шлюбі, померла [INFO] року. 09.08.2018 року на адресу служби у справах дітей надійшов лист від Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУНП України в Кіровоградській області №116/6224, в якому вказано, що 09.08.2018 року близько 09 год. 30 хв. працівниками Олександрівського відділення поліції затриманий [PERSON], [INFO], житель [ADDRESS], який обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. За вищевказаною адресою проживання даного громадянина залишилося двоє малолітніх дітей - [PERSON], 2010 р.н., та [PERSON],2015 р.н., які ,крім батька [PERSON] , інших близьких родичів не мають. Службою у справах дітей було негайно зібрано комісію у складі дільничного офіцера поліції сектору превенції Олександрівського відділення поліції, фахівця з соціальної роботи центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді та спеціалістів служби у справах дітей та негайно вирушено за місцем перебування малолітніх. Прибувши в будинок, було встановлено, що у будинку безлад, брудно, на стінах, дверях незнайомого змісту написи, немає абсолютно ніяких продуктів харчування. На подвір'ї бур'яни, город не оброблений. Діти спокійні, замкнуті, старший [PERSON] поводить себе дещо агресивно, але малолітні не налякані. За результатами відвідування було вирішено негайно відібрати малолітніх [PERSON] [PERSON] та [PERSON] у батька [PERSON], оскільки він своїми діями створив загрозу для життя і здоров'я дітей. Розпорядженням голови Олександрівської районної державної адміністрації від 09.08.2018 року №245-р, було негайно вилучено малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з сім'ї рідного батька [PERSON], так як подальше перебування з батьком становило загрозу здоров'ю і життю дітей. Крім того встановлено, що вироком Олександрівського районного суду від 03.06.2010 року (справа №1-69) [PERSON] визнано винним за ч.2 ст.309 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки. Рішенням Олександрівського районного суду від 17.05.2013 року у справі №397/59/13-ц [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно сина [PERSON]. Рішенням Олександрівського районного суду від 13.06.2016 року у справі №397/603/16-ц батько поновив свої права відносно старшого сина [PERSON]. У грудні 2017 року на адресу служби у справах дітей Олександрівської РДА надійшов лист від КЗ «Олександрівське НВО №1» щодо допомоги та сприянні в обстеженні житлових умов малолітнього [PERSON], який є учнем 1-го класу школи. В листі вказано, що батько не допускає у будинок, вчиняє сварки з вчителем, поводить себе агресивно. Розглянувши лист, спеціалістами служби дітей здійснено вихід за адресою проживання батька та малолітніх дітей, однак доступу до будинку батько не надав. Будинок огороджений і хвіртка постійно замкнена. Згідно пояснень пересічних громадян селища Олександрівка, близько 2-х місяців поведінка відповідача була неадекватною: він постійно сварився, обзивав нецензурними словами, погрожував жителям Олександрівки, з якими до цього часу був навіть не знайомий. Крім того, у суботу 04.08.2018 року вчинив хуліганські дії, побивши шибки у помешканні [PERSON], що проживає [ADDRESS]. Напередодні [PERSON] приходив до цього ж помешкання, де погрожував вищевказаній громадянці спалити будинок, тримаючи в руках каністру з невідомою речовиною. При цьому, його малолітній син [PERSON] був у колясці на вулиці. Представник органу опіки та піклування [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та надала пояснення, що аналогічні викладеним вище підставам позову. Також зазначила, що під час виїзду до помешкання відповідача в зв'язку з його затриманням працівниками поліції, було виявлено двох його малолітніх дітей. Діти поводили себе дуже замкнуто; були роздягнені, знаходилися в одних трусиках, дивилися телевізор. В будинку був безлад. Їх здивувала реакція дітей. Зазвичай діти в подібних ситуаціях є наляканими, ховаються у шафи, під ліжка. Однак діти відповідача були абсолютно не налякані, поводили себе спокійно: не плакали, не кричали, нічого не боялися. Діти не здивувалися, коли вони, не знайомі їм люди, зайшли до помешкання. Коли вони сказали дітям про те, що їм необхідно одягнутися та поїхати з ними, на відпочинок, у Староосотський санаторій, діти не виявили ніякої реакції, ні позитивної ні негативної, почали збиратися. Обстеживши умови проживання помітили, що у будинку абсолютно не має продуктів харчування: круп, м'яса, картоплі, овочів. Коли вони запитали старшого сина відповідача [PERSON] що він сьогодні їв, останній повідомив що нічого, а вчора на подвір'ї на вогнищі жарили сосиски, придбані в магазині. Також вони виявили чашки з залишками чаю, який вони пили напередодні. [PERSON] повідомляв, що продукти харчування купували постійно в магазині та харчувалися. Вони відразу відібрали дітей та за путівкою ЦРЛ дітей відвезли до Староосотського протитуберкульозного санаторію на оздоровлення, де вони перебувають на даний час. Вказала, що у дітей відповідача був наявний необхідний одяг, але в невеликій кількості. Однак, в будинку відповідача одяг дітей знаходився в різних шафах, на кріслах, окремого місця не було визначено, речі не складені, лежали в неналежному порядку. Був як брудний одяг так і випраний, знаходився на купах. Було взуття. Речі дітей доводилося шукати по всьому будинку. Було багато одягу з якого старша дитина [PERSON] вже виріс, менший [PERSON] доношує одяг [PERSON]. Також були речі які були вже замалими й на [PERSON]. Речей, що відповідали віку та росту дітей, виявилося не багато. Ремонт в кімнатах будинку проводився за життя їх бабусі - [PERSON], яка померла в 2015 році. За три роки ремонт в будинку прийшов у занепад: обдерті шпалери, меблі брудні, не миті. В будинку наявні меблі, на підлогах килимові покриття, на вікнах наявні занавіски (брудні), які збереглися від [PERSON] Належного догляду за будинком не здійснювалося. В будинку є окремі спальні місця для дітей. У дітей були наявні іграшки в невеликій кількості, деякі іграшки діти взяли з собою до санаторію. Якщо в будинку навести лад, буде створено належні умови для проживання дітей. У будинку також на стінах, на дверях, на дверцятах шаф були наявні хаотичні написи олівцем та фломастером релігійного чи філософського змісту, які, зі слів дітей, здійснив тато. Вони два роки не мали доступу до будинку з метою обстеження умов проживання сім'ї. Спілкувалися з відповідачем по телефону, мали розмови на вулиці під час пересічних зустрічей. Вони тримали зв'язок із школою. Коли домовлялися про зустріч з відповідачем та приходили до будинку, хвіртка була зачинена, доступу вони не мали, відповідача не було вдома. До затримання відповідача, протягом 2-х місяців, до них зверталися громадяни, які заявлені свідками у справі, та скаржилися на його поведінку, та те, що він поводить себе неадекватно, погрожує, перестріває на вулиці. Відповідач прийшов на «Нову пошту» та почав одній дівчині говорити про те, що вона є його сестрою, що її мати в свій час зрадила з його батьком. Насправді вказані факти не відповідають дійсності. Також надходили повідомлення про те, що були спроби відповідача підпалу магазину. При цьому, те, що батько, під час того як погрожував підпалити магазин, взяв з собою дитину, становило загрозу для життя останньої. При розгляді справи про поновлення його батьківських прав в 2016 року відповідач надавав довідки про те, що він не перебуває на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, а також, що він має все необхідне для виховання дітей, город, продукти харчування, має намір віддати старшого сина до школи, а меншого - в садочок, влаштуватися на роботу. За освітою він будівельник та працював на різних роботах. Батьківських прав відносно дітей його позбавила покійна мати, яка постійно тиснула на нього. Насправді, за останні два роки, психічний та психологічний стан дітей погіршився, у [PERSON] значно знизилася тенденція до розвитку, він став замкнутий, відлюдькуватий. На запитання про матір та бабусю [PERSON] вказує, що не пам'ятає. [PERSON] краще розвивався коли ним опікувалася бабуся. В своїй роботі вони керуються постановою №866, в якій зазначено, що в разі загрози здоров'ю дитини, орган опіки та піклування дітей приймає негайне рішення про відібрання дітей. Протягом 7 днів після прийняття вказаного рішення вони мають право звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Відповідач неодноразово залишав дітей вдома самих, старшому сину говорив, що він працює. Діти протягом тривалого часу залишалися вдвох. Крім того, таке рішення було прийнято тому, що відповідач вже раніше позбавлявся батьківських прав. Також, в 2010 році відповідач був засуджений за зберігання наркотичних речовин. За час перебування дітей в Староосотському санаторію, змінилася їх поведінка на краще, вони стали більш спокійними, почали більше спілкуватися. Зазначила, що після поновлення відповідача батьківських прав, вони не мали можливості обстежити умови проживання дітей. Відповідач не працевлаштований, але отримує державну соціальну допомогу по втраті годувальника в розмірі 1742 грн. та отримував до березня 2018 року по 860 грн. Також, відповідач перебував на обліку в центрі зайнятості, йому видавалися направлення на роботу, але він відмовився. Загрози життю дітей написами на стінах в будинку не було. Необробіток городу створював загрозу життю дітей, оскільки на ньому були наявні бур'яни, в тому числі амброзія, цвітіння якої могло викликати негативні наслідки здоров'ю дітей. Представник органу опіки та піклування [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та пояснив, що відповідач не працює та не має наміру працевлаштуватися. Діти на тривалий час залишаються самі, закриті. Протягом двох років відповідач не надає доступу до будинку для обстеження умов проживання дітей. [PERSON] має пропуски у школі. Просив задовольнити позов. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що він разом з дітьми зареєстрований та проживає [ADDRESS]. Підставою для позбавлення батьківських прав позивач зазначає обґрунтовану підозру у вчиненні ним злочину. Однак, його вина у вчиненні злочину не доведена, слідство йде до того, що даний факт сфальсифікований. По друге - масова неприязнь до того, як він виховує дітей та чи має він право на виховання. По-третє - створення загрози життю дітей. Не погоджується, що бур'яни на городі створюють загрозу для життя та здоров'я дітей. Написи на стінах здійснені крейдою, це цитати з Біблії, таким чином він прививає дітям духовні цінності, підтримує моральне виховання своїх дітей. Щодо відвідування дитиною школи вказав, що дитина хворіла, про що наявні довідки. Також, впускати до житла або не впускати - це його право. Не погоджується з тим, що він виражався нецензурною лексикою та щодо підпалу будинку. Дітей не залишав на тривалий час, відлучався лише до магазину. У будинку для дітей є окрема кімната, шафи. Бруд у будинку спричинений діями працівників поліції, а не його. Діти вели себе спокійно так як були шоковані здійсненими діями відносно нього. Діти мають одяг відповідно віку, менший син не доношує речей молодшого ,так як велика різниця у віці. Діти в день його затримання спали, не встигли поїсти, оскільки працівники поліції приїхали о 9 год. Він отримає соціальну допомогу, також йому допомагають друзі. Він та його діти не є нужденними. В разі потреби отримує посилки та грошові переводи. Діти харчуються належним чином. Продукти харчування були в наявності в будинку та погребі. В погребі була пляшка олії ємністю 5 л., наявні гречана та рисова крупа, сало, хліб, молочні вироби. Холодильник розморожувався на момент затримання. Крім того пояснив, що дитина не відвідувала школу із-за хвороби, а також поганих відносин з вчителем, яка на нього постійно кричить, сварить. Вчитель не міг знайти з дитиною спільної мови. З приводу поведінки вчителя писав заяву директору школи. Дитину перевів до іншого класу. [PERSON] має все необхідне: підручники, пластилін, зошити, краски. Вони разом займаються. Рівень розвитку дитини вище середнього. Вдома разом пробували читати та писати. Можливо на дитину впливає атмосфера у школі, а також відношення дитини до школи. Він прав одяг, готував їжу, ходив гуляти з дітьми на стадіон, постійно перебував з ними. [PERSON] не віддав до дитячого садку, оскільки вважає, що він ще замалий. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що в травні 2018 року її донька [PERSON] повідомила , що до неї на роботу приходив невідомий чоловік та повідомив, що вона є його сестрою. Згодом вияснили, що то був відповідач. Він приходив до неї з паспортом якогось чоловіка та намагався довести, що вона мала з ним зв'язок внаслідок якого має доньку [PERSON]. Також він телефонував їм на мобільні телефони, після чого вони занесли його на телефоні до «чорного списку». Він приходив до доньки на роботу.Його поведінка була неадекватною. Він не поводив себе агресивно. Одного разу він приходив до церкви, яку вони відвідують, де гуляв з дітьми. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що працює вчителем початкових класів ЗОШ №1 КЗ «Олександрівського НВО №1». З 01.09.2017 року вона була керівником 1-Б класу. Відповідач є батьком її колишнього учня - [PERSON]. З 01.02.2018 року [PERSON] навчався в 1-А класі. До нового року в них проходить період адаптації, вони спостерігають за поведінкою дітей, їх спілкуванням з однокласниками. [PERSON] був спокійним, врівноваженим, мав середній рівень навчання, сприйняття матеріалу, конфліктів у класі не мав, зауважень по поведінці також . [PERSON] мав всі необхідні навчальні матеріали, був забезпечений зошитами. До школи ходив належно одягнений, але мав часті пропуски - 35 днів. Як повідомляв батько, [PERSON] хворів, про що частково надавалися довідки з лікарні. Батько щоразу забирав дитину зі школи. Вони двічі на рік зобов'язані обстежити побутові умови сімей соціальної категорії. Але обстеження у відповідача не було проведено, оскільки відповідач не допускав до будинку. Про надання дозволу на проведення обстеження запитували у відповідача в телефонному режимі, але він не погодився. Про вказане повідомлялося керівництво школи, але документально не реагували. Коли вона телефонувала відповідачу з приводу відвідування школи [PERSON], він в грубій формі відповідав, що вона не має права контролювати його та його сина. Відповідач писав на неї скаргу з приводу того, що вона не коректно поводиться з його дитиною. Перший конфлікт у них виник, коли вона повідомила відповідача по телефону, що прийде разом із соціальним педагогом та психологом обстежити умови проживання [PERSON]. Він повідомив, що не допустить, оскільки вони порушують його права. А тому, написав вказану скаргу. Крім того, у скарзі вказав і інші підстави. Коли вони проводити урок на природі, [PERSON] кидався каштанами. Коли відповідач прийшов та запитав як поводився його син, вона повідомила, що він погано поводився на уроці, кидався каштанами. У скарзі він написав, що вона сказала, що дитина поводилася «жахливо» , а вчитель не має права на такі висловлювання. Потім, коли відповідач разом з [PERSON] прийшли вранці, затримавшись на ранкову зарядку, [PERSON] не знав де йому стати. Вона, в присутності інших вчителів та дітей, взяла його за плечі та повела його в край колони, де поставила. Відповідач написав у скарзі, що вказане вона зробила , штовхаючи дитину. Зазначила, що дитина приходила на навчання в чистому одязі, з рюкзаком, зошитами та канцелярським приладдям. [PERSON] безкоштовно харчувався у школі, не помічала за ним,щоб він був голодним . Причиною переведення [PERSON] до іншого класу стало наступне. Після повернення її з курсів в січні 2018 року, до них прибуло двоє дітей. Бабуся одного з прибувших дітей, хлопчика, підійшла до неї та повідомила про крадіжку грошей. Після опитування дітей класу, було встановлено, що кошти взяли [PERSON] та [PERSON] та витратили в буфеті. [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що вони взяли кошти в сумі 20 грн. Під час розмови з [PERSON] та Ярославом, зайшов відповідач та відразу в грубій формі почав обурюватися з приводу допиту його сина. [PERSON], коли розвернувся, та побачив батька, засмутився та почав плакати. Під час цієї розмови також була присутня психолог, а згодом підійшла техпрацівник. Вона пояснила відповідачу про подію, що відбулася в класі, на що останній звинуватив її. Також зазначила, що були випадки, коли [PERSON] запізнювався до школи на перший урок. Коли відповідач забирав [PERSON] зі школи, приходив з меншим сином, дитина поводила себе спокійно. Одного разу, коли відповідач заносив портфель [PERSON] до класу, менший син заплакав. Коли він повернувся, дитина заспокоїлася. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що працює вчителем початкових класів ЗОШ №1 КЗ «Олександрівського НВО №1». Відповідач є батьком її учня - [PERSON], який навчався в 1-А класі з 01.02.2018 року по 31.05.2018 року. Протягом місяця початку навчання все було добре. Дитина відвідувала школу, приходив охайно одягненим, чистим. Батько дитини мав прохання до неї з приводу допомоги у навчанні [PERSON],а саме - читання і письма, оскільки дитина закінчувала навчання на початковому рівні. З квітня 2018 року [PERSON] почав не відвідувати школу, мав пропуски. З лютого по травень 2018 року [PERSON] мав 26 днів пропуску школи, з них близько 5 днів - по хворобі. Спочатку батько по телефону або СМС попереджав про те, що сина не буде у школі. 1-2 дні пояснювали, що вони проспали, а також, що дитина себе погано почуває. З травня дитина не відвідувала школу. Також їм необхідно було вияснити чи буде відвідувати дитина табір. Вона телефонувала відповідачу, писала СМС, але телефон був поза зоною та неможливо було встановити причини відсутності дитини. Вони не мали зв'язку з батьком дитини. Взагалі [PERSON] був врівноваженою, спокійною дитиною, конфліктів не мав, проте не мав багато друзів; був охайним, поводив себе адекватно, але потребував допомоги у навчанні. Проте, не відвідував виховні години, постійно запізнювався. [PERSON] харчувався в школі, в інших дітей їжі не просив, від добавки відмовлявся, тобто не був голодним. Обстеження умов проживання дитини вдома не могла здійснити ,так як не мала зв'язку з батьком. В травні 2018 року [PERSON] не відвідував школу близько пів- місяця. З батьком конфліктів не мала. [PERSON] мав сильний емоційний зв'язок з батьком, слухався його. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що працює практичним психологом ЗОШ №1 КЗ «Олександрівського НВО №1». Діти першого класу протягом 3-х місяців проходять адаптацію. Вона проводить спостереження за дітьми, їх діагностику.З жовтня по грудень 2017 року вона спостерігала за поведінкою [PERSON]. Він частково адаптований, реагував на всі методики оцінювання, що проводилися з ним. Друзів у класі [PERSON] не мав, був майже ізольований в зв'язку з тим, що часто не відвідував заняття. В активі школи та класу участі не брав в зв'язку з пропусками. Агресивних настроїв у дитини під час відвідування школи не було. [PERSON] має 61 день пропуску навчання за перший навчальний рік. З батьком дитини особисто не спілкувалася з приводу дитини. Вплив батька на дитину високий, позитивний. Дитина відносилась до батька добре. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що з відповідачем є сусідами, його город виходить в їх двір. Знає його , близько, 8 років. Діти відповідача були відірвані від суспільства. Старша дитина школу належним чином не відвідувала, менший [PERSON] не відвідував взагалі дитячий садок, хоча неодноразово зверталися та в групі тримали місце, дитина не розвивалася. Спочатку, сусіди , як хто міг, всі допомагали матеріально та морально відповідачу . Але потім він почав замикати хвіртку на замок, не відчиняв нікому. 2- 3 роки тому, взимку, їй зателефонувала сусідка та повідомила, що тривалий час, з середини грудня та до кінця січня наступного року, не бачить слідів у відповідача. Хоча вдень нікого не було чутно, вночі горіло світло. Вона звернулася до селищної ради з заявою з приводу зазначеного. Коли вони разом з дільничним вперше пішли до відповідача, він не відчинив. Вдруге дільничний пішов до відповідача сам. Після цього їй зателефонувала сусідка та повідомила, що ситуація змінилася : в дворі на шворці висіли випрані речі, хвіртка була відкрита та відповідач з пакетом ходив за продуктами харчування. На городі біля будинку відповідача було багато бур'янів, не було ознак, що в будинку хтось проживає. На її телефонні дзвінки відповідач не відповідав. Влітку цього року вона зустріла відповідача разом з дітьми по вул. Чкалова в смт. Олександрівка, хотіла обійняти дітей, але відповідач в грубій формі, в присутності дітей, сказав їй не чіпати дітей ,бо вб'є її. Вона відвідувала дітей в санаторії в с. Поселянівка після їх відібрання у відповідача, вони були якісь дикі. [PERSON] взагалі казав, що не знає її та , що вона хитра, що батько казав його, що вона хоче забрати його. Також казав, що вона вірить в свого Бога, який не існує, а є Бог Джа. Потім вона в інтернеті вияснила, що дійсно є Бог Джа - це африканський бог коноплі, маріхуани та гашишу. Відвідувала дітей декілька раз. У будинку відповідача востаннє була ,близько, 2 років тому, [PERSON] був рік, а [PERSON] був хворий, лежав в лікарні в м. Кіровограді, а вона допомагала їм. Тоді в нього в будинку був порядок, приготована їжа, випраний одяг, відповідач був сам. Вона не мала конфліктів з відповідачем. Вважає, що поведінка відповідача змінилася після придбання комп'ютера. Восени, рік тому, бачила відповідача близько 21 год. як він йшов з дому. Відповідач казав до виховательки в дитячому садочку, що не віддає дитину до садочка, оскільки суспільство вбиває особистість. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що є приватним підприємцем та має магазин здорового харчування. Пояснила, що візуально познайомилася з відповідачем, коли він, в середині липня 2017 року, прийшов до них у церкву «Християни Адвентисти 7-го дня» на вечірнє зібрання разом з дітьми. Вона гралася з дітьми поки відповідач розмовляв з пастирем. Особисто вона з відповідачем не спілкувалася, лише після його розмови з пастирем, запропонувала йому, що вразі необхідності, може приходити до їх магазину «Товари для здоров'я» на [ADDRESS] для отримання допомоги. Неділі через дві відповідач зайшов до їх магазину, та запитував номер телефону знайомого [PERSON], який відвідував їх церкву та виїхав проживати до Москви. Вона повідомила, що не знає його номеру телефону, на що відповідач сказав, що як вона може не знати його номеру якщо це її син. Але вона заперечила, повідомивши про те, що її сина звати [PERSON]. Відповідач сказав, що забув як його звати та попросив телефона її сина. Вона не дала номер. Через тиждень відповідач знову прийшов до неї в магазин, тримаючи в руках каністру та відразу почав погрожувати, що спалить все, оскільки вони йому щось винні, що все, що в них є в будинку робив він. Вона сказала, що Бог за неї заступиться. Потім він вискочив на двір, почав кричати, що за неї ніхто не заступиться та ногами почав розкидати бочку з водою, квітник з петунією. В цей час на вулиці стояла коляска, в якій знаходився його менший син. Він схватив коляску та пішов. Через днів три, в суботу, коли вони поверталися з служіння, їх повідомили сусіди ,що у них розбите скло на дверях. Вони викликали працівників поліції та вони зафіксували дані факти. Потім вони пішли на вечірнє служіння, де в молитовному домі також було розбите скло. Вони знову визвали працівників поліції. Зрозуміли, що вказане міг здійснити відповідач ,так як він висловлював такі погрози. В середу відповідач прийшов до магазину та запитав про їх рішення, відкрив холодильник та у пакет почав брати продукти харчування, де були вегатеріанські ковбаса, сир та хліб. Вона взяла телефон щоб зателефонувати до поліції. Відповідач підняв голову та побачивши в її руках телефон, різко підскочив до неї та вирвав телефон з її рук і кинув об підлогу. Відповідач схопив банку з медом, яка стояла на столі та замахнувся в неї, кинув банку перед нею на підлогу, де вона розбилася. Він, повернувшись назад, почав розкидати речі по магазину, потім вискочив з магазину та почав тікати. Вона викликала працівників поліції. Каністра з якою був відповідач була пластмасова, запаху від неї не чула, чи було в ній щось їй не відомо. Неповнолітній свідок [PERSON], опитаний у судовому засіданні в присутності психолога відділу освіти Олександрівської райдержадміністрації [PERSON], пояснив, що під час проживання з батьком вони добре гуляли, їли. Батько готував піцу, пиріжки з капустою, спагеті, борщ. Він проживав з батьком та братом. Мав стіл для навчання, де займався уроками. Мав багато іграшок, полюбляє машинки та літаки. Тато допомагав з уроками, водив його до школи та забирав зі школи. Тато залишав їх з братом ненадовго, коли ходив до магазину. Він залишався за старшого. На довго тато не залишав їх самих. Він відвідував школу, добре навчався. Зараз сумує за татом. Він любить свого тата, який піклувався ними , готував їсти, прав одяг. Вони йому допомагали. На городі в них була морква, цибуля, картоплю вже зібрали. Він допомагав батькові рвати бур'яни. Тато купував йому речі. Одяг прав в пральній машинці, яка на даний час зламалася. Продукти харчування зберігалися в холодильнику, на горищі варення. Вони збирали малину та полуницю, вишню, варили варення. Також в них біля хати є черешня, яблуні та груші. Зараз він бачиться з братом. У школі у нього був товариш, який потім змінився та почав хуліганити, тому вони билися. За школою трохи сумує. Вони нікуди не ходили в гості. До них 4 рази приїздили гості. Найбільше він любить спагеті, бутерброди, пельмені, суп. [PERSON] до них приходила, коли йому було 5 років. Зараз вона хоче забрати його до себе, але він бачить, що вона обманює. Тато сказав йому, що тьотя [PERSON] погана та ,що хоче забрати його. Тато часто йому розповідав про Бога, вони навіть разом моляться. Тато говорить так : «Спасибо тебе ,Отец Небесный, что Ты нас вдохновляешь и накормляешь, что Ты нам дни хорошими делаешь и Мы хорошо с Тобой работали» ( рос.мова). Тато казав, що наш Бог - Джа (тато небесний). Він хоче бути з татом. [PERSON] бачить часто. Хоче щоб тата відпустили. Заслухавши пояснення учасників справи, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], уродженців смт. Олександрівка Олександрівського району Кіровоградської області (а.с.5, 6, 7). Мати дітей, [PERSON], з якою відповідач перебував у шлюбі (а.с.9), померла [INFO] року (а.с.10). Згідно листа Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУНП України в Кіровоградській області №116/6224 від 09.08.2018 року (а.с.11) в.о. начальника служби у справах дітей Олександрівської РДА в Кіровоградській області [PERSON] повідомлено про те, що 09.08.2018 року близько 09 гд. 30 хв. працівниками Олександрівського відділення поліції затриманий [PERSON], який обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. За вищевказаною адресою проживання даного громадянина залишилося двоє малолітніх дітей - [PERSON], 2010 р.н. та [PERSON], 2015 р.н., які ,крім батька [PERSON], інших близьких родичів не мають. З метою забезпечення безпеки залишених без нагляду дітей, просили вжити заходів щодо вилучення дітей з місця проживання та поміщення їх до відповідного дитячого закладу. Актом обстеження умов проживання №79 від 09.08.2018 року (а.с.12) підтверджується, що умови проживання дітей [PERSON] задовільні. Сім'я проживає в будинку, який складається з 4 кімнат, веранди, коридору. На подвір'ї бур'яни, присадибна ділянка не оброблена. У будинку брудно, кімнати умебльовані необхідними меблями, є телевізор, ноутбук, побутові прилади. У дітей є власні ліжка з постіллю, є одяг, іграшки. Продуктів харчування на момент відвідування не виявлено. Діти голодні, виглядають стомленими, не реагують адекватно на ситуацію, що відбувається навколо. Батько своїми діями спричинив загрозу для життя і здоров'я дітей; на момент відвідування затриманий працівниками поліції. Вирішено негайно відібрати дітей у батька, направити дітей до дитячого закладу. Розпорядженням голови Олександрівської районної державної адміністрації від 09.08.2018 року №245-р «Про негайне відібрання дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с.13), в зв'язку з тим, що батько своїми неправомірними діями створив малолітнім дітям загрозу для життя та здоров'я, вирішено негайно відібрати малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у батька [PERSON] та вирішено питання про подальше влаштування малолітніх. Згідно характеристики Олександрівської ЗОШ І-ІІІ ступенів №1 КЗ «Олександрівське НВО №1» (а.с.14) [PERSON] проживав разом з батьком та меншим братом. Спочатку навчався в 1-Б класі, в лютому - перейшов у 1-А клас за бажанням батька. Перший клас закінчив з початковим рівнем знань: виконує роботу виключно з допомогою вчителя, потребує неодноразового пояснення за нестійкої уваги. Читає повільно, по складах. Писати за зразком старається, але самостійно написати слово не в змозі. Математичні здібності низькі. Самостійно розв'язує приклади на додавання в межах 10, на віднімання потребує допомоги вчителя. Має схильність до образотворчого та трудового навчання, креативний. Учень закритий, спокійний, урівноважений. Під час проведення шкільних заходів участі не брав. Вихованням дитини займався батько, який не систематично цікавився життям дитини в школі. Згідно листа КЗ «Олександрівське НВО №1» №339 від 07.12.2017 року (а.с.15) начальника служби у справах дітей повідомлено про те, що 04.12.2017 року в приймальню директора прийшов [PERSON], батько учня 1-Б класу [PERSON], та написав скаргу про те, що класний керівник 1-Б класу [PERSON] порушує права та свободи його сім'ї. Із пояснень класного керівника така реакція [PERSON] викликана тим, що вона повідомила йому, що згідно посадових обов'язків двічі на рік вони проводять обстеження матеріально-побутових умов проживання дітей соціальних категорій, неповних сімей. Таким чином разом з комісією у складі: соціального педагога та практичного психолога школи буде відвідано його родину, так як діти виховуються в неповній сім'ї, лише з батьком. Соціальний педагог [PERSON] неодноразово відвідувала уроки 1-Б класу в період адаптації учнів до школи. Підвищеної уваги та нарікань, як зазначив у своїй заяві [PERSON], з боку класного керівника даного класу до [PERSON] не спостерігалось. Просили посприяти у здійсненні обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] та долучитися до складу комісії. Згідно заяви [PERSON] від 04.12.2017 року (а.с.16-17), адресованої директорі Олександрівської ЗШ №1, він просить терміново провести виховну бесіду з вчителем [PERSON] стосовно прав та свобод дітей і батьків. [PERSON] є вчителем його сина [PERSON] та вже не вперше порушує права та свободи його та його сина. Вперше це відбулося на ранковій фізичній зарядці біля школи. Діти стояли вишикувавшись у «колони» виконуючи зарядку, і його син [PERSON] вийшов з «колони», бо побачив навпроти у сусідній «колоні» свого друга та вирішив підійти привітатися. Побачивши все це, [PERSON] замість того, щоб ввічливо попросити дитину стати на місце, «шарпонула», «штовхнула», взявши [PERSON] за лікоть. Дитина ледве не впала, цьому завадило тільки те, що вона трималася за лікоть. Підійшовши наприкінці уроків, щоб забрати дитину, вирішив провести розмову про що він бачив. Вислухавши його [PERSON], не те що не вибачилася, а звинуватила його у тому, що він затримався. Він був згоден з затримкою, але це не привід щоб штовхати його дитину. Він відповів на те, що він може і надалі затримуватися, але це ж не оправдовує таких вчинків. Вдруге [PERSON] назвала його сина (в його присутності) «Жахливим», за те, що він грався каштанами на подвір'ї школи коли йшов урок природознавства. Як би там не було, грався чи не грався - це дитина, і як для дитини це нормальна поведінка. І в третє, що саме його спонукало писати цю заяву: так сталося, що його діти занедужали, була температура усю ніч, мокрий кашель. Дитина як і він майже не спала; під ранок стало краще і вони поснули. Задзвонив телефон ([PERSON]), знесилений як фізично так і емоційно після такої ночі, він відхилив виклик. Коли ж пообіді вони прокинулися, і він зателефонував [PERSON] щоб повідомити що його син не відвідає школу, реакція знову була неадекватною. Вчитель почала кричати (у підвищеному тоні), вимагала пояснень. Окрім того, що його син занедужав, він не бажав за потрібне давати пояснення, чого він бере слухавку, чого ні - це його право. Щодо комісії, яка зі слів [PERSON] має відвідати його житлове приміщення, знову вбачає порушення його прав. Ніхто не спитав його згоди, чи згоден він впускати будь-кого у своє житло. Натомість того вчитель ставить його перед фактом: «Я зателефоную і через 10 хвилин вони (комісія) буде в нас». Так ось, ніхто не має права без його дозволу відвідувати його житло, окрім окремих служб, які тільки з дозволу суду можуть собі це дозволити. Згідно вироку Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 03.06.2010 року (а.с.19-20) [PERSON] визнано винним та засуджено за ч.2 ст.309 КК України та, на підставі ст.70 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки. Згідно рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 17.05.2013 року (а.с.21) [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] Згідно рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 13.06.2016 року (а.с.22-23) [PERSON] поновлено його батьківські права відносно сина [PERSON]. Згідно ухвали слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 10.08.2018 року (а.с.24-25) відносно [PERSON].по кримінальному провадженню №12018120310000437, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Згідно довідки Комунального закладу «Олександрівське навчально-виховне об'єднання №1» від 15.08.2018 року №147 (а.с.18) [PERSON] з 01.09.2017 року по 31.01.2018 року навчався у 1-Б класі, класний керівник [PERSON]. кількість пропущених днів - 35; з 01.02.2018 року по 31.05.2018 року - навчався у 1-А класі, класний керівник [PERSON], кількість пропущених днів - 26; всього пропущених днів за 2017-2018 навчальний рік - 61. Згідно довідок Управління соціального захисту населення Олександрівської районної державної адміністрації №247 від 23.08.2018 року (а.с.71, 72) [PERSON] перебуває на обліку в управлінні; отримував щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини протягом січня - березня 2018 року по 860 грн.; отримує державну соціальну допомогу дитині померлого годувальника протягом січня - серпня 2018 року в розмірі по 1742,40 грн.. Згідно інформації Олександрівської районної філії Кіровоградського обласного центру зайнятості №02-57/118/02/18 від 21.09.2018 року (а.с.96) [PERSON] перебував на обліку з 11.05.2018 року по 13.09.2018 року. За період перебування особі було видано направлення на працевлаштування 18.05.2018 року в ДОТ «Жовтень» слюсарем-сантехніком, від даної пропозиції особа відмовилася. 31.07.2018 року запропоновано оператором лінії в ТОВ «Пономар», особа також надає відмову, що зафіксовано в додатку №1 до персональної справи особи. Згідно рішення №1 позачергового засідання комісії з питань захисту прав дитини при Олександрівській районній державній адміністрації від 15.08.2018 року (протокол №11) (а.с.26-27) вирішено вважати доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Згідно висновку органу опіки та піклування Олександрівської районної державної адміністрації від 16.08.2018 року №01-34/64/1 (а.с.28-29) з підстав, наведених вище, вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відносини, що склалися між сторонами, суд відносить до правовідносин щодо особистих немайнових прав та обов"язків батьків та дітей та вважає за необхідне керуватися главою 13 СК України. Згідно ст.ст. 150, 155, 164 ч.1 п.2 СК України - батьки зобов"язані піклуватися про стан здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; ухиляння батьків від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до змісту принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 Сімейного кодексу України держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини. Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р. N 789-XII, частин 7, 8 ст. 7 СК, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно зі статтею 9 Конвенції ООН про права дитини держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду буде встановлено, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Згідно ч. 1 ст. 8 , ч.2 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" - кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15, 16, 18 постанови від 30 березня 2007 р. N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад. Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Враховуючи викладене, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні було встановлено ,що відповідач є батьком малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Мати малолітніх дітей померла. Позивач звернувся до суду з позовом, оскільки відповідача було затримано і діти залишилися без догляду. Прибувши в будинок за місцем перебування малолітніх після затримання працівниками поліції відповідача , було встановлено, що у будинку безлад, брудно, на стінах, дверях незнайомого змісту написи, немає абсолютно ніяких продуктів харчування. На подвір'ї бур'яни, город не оброблений. За результатами відвідування було вирішено негайно відібрати малолітніх у батька [PERSON], оскільки він своїми діями створив загрозу для життя і здоров'я дітей. Крім того, позивач як на підставу позбавлення батьківських прав посилається на те , що відповідач раніше був засуджений за зберігання наркотиків; позбавлявся батьківських прав відносно сина [PERSON], хоча згодом поновив свої права. Також не допускає у будинок з метою обстеження умов проживання дітей, поводить себе неадекватно. В присутності малолітнього сина [PERSON] вчинив хуліганські дії. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Олександрівської районної державної адміністрації від 16.08.2018 року №01-34/64/1 з підстав, наведених вище, вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Згідно акту обстеження умов проживання №79 від 09.08.2018 року підтверджується, що умови проживання дітей [PERSON] задовільні. Сім'я проживає в будинку, який складається з 4 кімнат, веранди, коридору. На подвір'ї бур'яни, присадибна ділянка не оброблена. У будинку брудно, кімнати умебльовані необхідними меблями, є телевізор, ноутбук, побутові прилади. У дітей є власні ліжка з постіллю, є одяг, іграшки. Продуктів харчування на момент відвідування не виявлено. Діти голодні, виглядають стомленими, не реагують адекватно на ситуацію, що відбувається навколо. Батько своїми діями спричинив загрозу для життя і здоров'я дітей; на момент відвідування затриманий працівниками поліції. Вирішено негайно відібрати дітей у батька, направити дітей до дитячого закладу. Відповідно до ч.5 ст.19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ч. 6 ст.19 СК України суд може не погодиться з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач , як на підставу позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав, посилається на те, що відповідач своїми неправомірними діями створив реальну небезпеку для життя та здоров'я дітей, тоді як за ст.164 СК України вказана обставина ,як підстава позбавлення батьківських прав, взагалі відсутня. Також суд приходить до висновку , що у судовому засіданні створення відповідачем реальної небезпеки для життя та здоров'я дітей представниками позивача доведено не було. Необхідно відмітити , що акт обстеження умов проживання відповідача та його дітей органом опіки та піклування було складено лише 1 раз - 09.08.2018 року . Для належних висновків щодо умов проживання дітей одного документу є недостатньо, так як у даному випадку неможливо встановити дійсну об'єктивну картину. Суд наголошує , що складання акту відбулося на підставі повідомлення працівників поліції після того як вони затримали відповідача , а діти залишилися самі. В акті зафіксовано , що діти є голодні . Однак , суду не було надано інформації скільки часу діти перебували одні після затримання батька , тобто - чи не пов'язаний їх стан з тим , що вони перебували тривалий час самі без відповідача. На момент обстеження були відсутні продукти харчування. Однак, як пояснив відповідач продукти знаходилися у погребі , так як холодильник на той час не працював. Представник позивачів пояснила , що вони не оглядали погребу , а тому перевірити достовірність інформації на даний час не представляється можливим. Однак , як пояснили у судовому засіданні вчителі [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] , дитина , відвідуючи школу , була не голодна , їла як і інші діти та добавки не просила. Свідок [PERSON] повідомила про те , що коли вона раніше відвідувала відповідача та його дітей у хаті було завжди прибрано та їсти наварено. Малолітній [PERSON], опитаний у судовому засіданні , повідомив , що йому подобається як готує батько( піца, борщ, пиріжки , спагеті). А тому , факт не належного харчування дітей відповідачем не був доведений у судовому засіданні. Також з наведеного вище акту та пояснень представника позивача вбачається , що 09.08.2018 року в будинку відповідача було брудно. Однак , кімнати умебльовані необхідними меблями, є телевізор, ноутбук, побутові прилади. У дітей є власні ліжка з постіллю, є в невеликій кількості одяг, взуття, іграшки. Належний догляд за будинком та присадибною ділянкою не здійснювався, проте якщо в будинку навести лад, то будуть створено належні умови для проживання дітей. Як повідомив відповідач у судовому засіданні , безлад у будинку мав місце після його затримання працівниками поліції. Дійсно, на шпалерах кімнат є його записи цитат з Біблії . У зазначеному він нічого поганого не вбачає , робить це для кращого запам'ятовування необхідної інформації . Відсутність постійного безладу у будинку спростовувати неможливо , оскільки ,як зазначалося вище , умови проживання відповідача та дітей обстежувалися лише 1 раз. Залишення відповідачем на тривалий час не було доведено у судовому засіданні. Зазначене заперечує відповідач та його син [PERSON]. Покази щодо наведеного надала лише свідок [PERSON] , яка вже тривалий час їх не відвідує та не спілкується. Тому суд приходить до висновку , що наведена інформація не була доведена у судовому засіданні. Також представники позивача зазначають , що відповідач раніше судимий та нещодавно вчинив хуліганські дії при присутності молодшого сина [PERSON]. Однак , наявність у відповідача судимості за вироком від 03.06.2010 року за ч.2 ст. 309 КК України не може слугувати підставою для позбавлення його батьківських прав. В силу ст. 89 КК України він вважається таким, що не має судимостей. Зберігання ним у будинку у присутності дітей наркотичних засобів у судовому засіданні доведено не було. Щодо вчинення хуліганських дій , погрози підпалу магазину, то суд позбавлений можливості взяти до уваги пояснення свідка [PERSON] , оскільки дана обставина може бути встановлена лише за вироком суду . Вказаний документ представниками позивач суду наданий не був. Те , що перебування молодшого [PERSON] під час його спілкування з [PERSON], становило загрозу для життя дитини також не було доведено у судовому засіданні. Як було з'ясовано , їх розмова мала місце у магазині , тоді як [PERSON] знаходився у колясці на вулиці. Відповідач приніс з собою каністру , але , що у ній знаходилося суду не відомо. Щодо розвитку дітей слід зазначити, що як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] відвідував школу, хоча мав часті пропуски (по хворобі та за інших обставин). Він був спокійним, врівноваженим, мав середній рівень навчання, сприйняття матеріалу, конфліктів у класі не мав, зауважень по поведінці не мав. Агресивних настроїв у дитини під час відвідування школи не було. [PERSON] мав всі необхідні навчальні матеріали, був забезпечений зошитами, канцелярським приладдям, до школи ходив належно одягнений, чистим. Батько щоразу забирав дитину зі школи. Вчителі повідомили також суду , що дитина приходила на навчання в чистому одязі, з рюкзаком, зошитами та канцелярським приладдям. Дитина мала сильний емоційний зв'язок з батьком, слухався його. Суд бере до уваги велику кількість пропусків днів навчання [PERSON] - всього за 2017-2018 навчальний рік 61 пропущений день (а.с.18). Однак , з вказаної кількості необхідно виключити дні пропуску за хворобами та іншими поважними підставами. У даному випадку необхідно було б вирішувати питання щодо притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст.164 КУпАП - ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. А позбавлення батьківських прав з цієї підставі , є занадто радикальним та суворим заходом. Також представники позивача посилаються на неадекватну поведінку відповідача. Однак , з доказів наданих ними , суд не вбачає зазначеного. Так , його агресивна поведінка до свідка [PERSON] пояснюється особистою неприязню. Розмови відповідача з свідком [PERSON] та її донькою про те , що остання є його сестрою, та як її матір мала відносини з його батьком суд також не може взяти до уваги як доказ неадекватності його поведінки . Так , відповідач у судовому засіданні пояснив , що про це йому повідомив його батько , тому він і звернувся до вказаних осіб з приводу з'ясування зазначеного питання. Також у дебатах представники позивача як на доказ неадекватності відповідача посилаються на його поклоніння Богу Джа. Як вони зазначають , на підставі отриманої інформації з інтернету , це ім'я асоціюється з растафаріанством , одним з духовних напрямків яких є вживання наркотичних засобів з коноплі. Також у зазначеного Бога вірять і діти . Однак , як пояснив у судовому засіданні відповідач , наведене є вигадкою представників позивача та свідка [PERSON] Ім'я Джа є одним з коротких імен Ієгови. Ніякому богу коноплі він з дітьми не поклоняється. Неповнолітній [PERSON] у судовому засіданні прочитав молитву , що їх навчив батько , текст якої наближений до християнської . Тому , погодитися з наведеними доводами представників позивача суд не може. У той же час ,як повідомив у судовому засіданні [PERSON], він хоче бути разом з батьком, дуже добре про нього відзивається та сумує. Відповідач зазначає , що діти не були ізольовані : у них є знайомі , ходить з ними відпочивати до місцевого стадіону та центру селища , де є ігровий майданчик. Таким чином, достатніх обставин, які б свідчили про необхідність застосування до батька дітей на даний час такого крайнього заходу впливу на нього як позбавлення батьківських прав, представниками позивача не зазначено. А тому, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд з урахуванням викладених обставин, вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову про позбавлення відповідача батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дітей, поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Разом з тим, оскільки відповідач був затриманий працівниками поліції та на даний час утримується під вартою, інформація про інших їх рідних відсутня , у помешканні відповідача необхідно навести лад , щоб створити належні умови для проживання дітей ,суд вважає за необхідне відібрати неповнолітніх дітей у відповідача без позбавлення його батьківських прав, та передати дітей органу опіки та піклування Олександрівської районної державної адміністрації для подальшого влаштування. Відібрання дітей без позбавлення батьківських прав є тимчасовим заходом, яке має безстроковий характер. Тому, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дітей відповідачем, суд за його заявою може постановити рішення про повернення дітей. В іншому випадку - орган опіки та піклування звертається до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Оскільки у задоволенні позову слід відмовити, а позивач, як державний орган звільнений від сплати судового збору, то судові витрати необхідно покласти за рахунок держави.

Outcome: dismissed