Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, вказавши, що він працює на посаді завідувача аптеки філії "Аптека № 118 ЦРА" Черкаського обласного комунального підприємства "Фармація" і являється провізором вищої категорії та має стаж роботи в державних і комунальних фармацевтичних (аптечних) закладах понад 20 років. 23 вересня 2016 року на підставі акту Державної фінансової інспекції у Черкаській області від 25 вересня 2015 року № 04-24/012 та листів цієї установи № 23-04/50-7505 від 30.10.2015 року, № 23-04/50-7785 від 11.11.2015 року, № 23-04/26-1484 від 10.03.2016 року, згідно наказу № 127 ЧОКП "Фармація" йому скасовано надбавку за вислугу років у розмірі 30 відсотків від посадового окладу з 1 жовтня 2016 року. У розясненні щодо причин скасування надбавки було повідомлено, що згідно з позицією Державної фінансової інспекції у Черкаській області встановлені працівникам підприємства надбавки за вислугу років не є складовою додаткової заробітної плати, оскільки не передбачені колективним договором на 2010-2015 роки, укладеним між адміністрацією та трудовим колективом Черкаського обласного комунального підприємства "Фармація" і такі надбавки є додатковим благом працівників. Він вважає, що відповідач неправомірно припинив виплату йому вище вказаної надбавки, оскільки це суперечить нормам трудового законодавства та умовам вище вказаного колективного договору на 2010-2015 р.р., так як чинне законодавство не обмежує підприємство у праві щодо розширення соціальних гарантій, компенсацій, трудових та соціально-економічних пільг за рахунок власних коштів. А відповідно до Порядку виплати надбавки за вислугу років медичним та фармацевтичним працівникам державних та комунальних закладів\~\~охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2009 року з подальшими змінами та доповненнями, його посада підпадає під категорію працівників, яким виплачується надбавка за вислугу понад 20 років в розмірі 30 % посадового окладу, яка\~\~є обов'язковою виплатою і\~підлягає виплаті йому за наказом № 132 від 27.12.2012 року. У зв'язку з наведеним просить скасувати наказ № 127 від 23.09.2016 року та зобовязати відповідача забезпечити нарахування і виплату йому заробітної плати з урахуванням надбавки за вислугу років, встановленої наказом № 132 від 27.12.2012 року. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та прохав їх задовольнити, пояснивши суду, що наказ про скасування йому надбавки за вислугу років є незаконним, не узгоджений з профспілкою, до того ж він про це не був попереджений за два місяці. Він вважає, що дана надбавка повинна йому виплачуватися, оскільки має стаж роботи в фармацевтичних закладах понад 25 років. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав та пояснив суду, що у вересні 2015 року Державною фінансовою інспекцією у Черкаській області було проведено планову ревізійну перевірку діяльності ЧОКП "Фармація". За результатами цієї перевірки було складено акт та рекомендовано керівництву підприємства усунути порушення законодавства щодо скасування надбавок працівникам, оскільки їхнє підприємство є госпрозрахунковим і умови оплати праці значно відрізняються від умов оплати праці працівників державних і комунальних закладів охорони здоровя та відносяться до сфери договірного регулювання оплати праці. У звязку з цим вони виконали рекомендації фінансової інспекції та скасували надбавку за вислугу років до посадового окладу позивача. Оскільки комунальне підприємство "Фармація" є госпрозрахунковим суб'єктом, робота якого в значній мірі залежить від результатів господарської діяльності та розміру отриманого прибутку, то оплата праці працівників підприємства у частині надбавок відповідно до Порядку виплати надбавки за вислугу років медичним та фармацевтичним працівникам державних та комунальних закладів охорони здоров'я затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1418 від 29.12.2009 року не передбачається. А тому просить відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи [PERSON] пояснила, що дії відповідача відносно позивача є неправомірними, їхнє підприємство перебуває на державному забезпеченні, про що є наказ, який не скасований, у зв`язку з чим вважає, що надбавку [PERSON] скасували неправомірно. Вислухавши позивача, представників відповідача та третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як передбачено ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно до ч.1-3 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. А відповідно до ст.,ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно з ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Як встановлено судом та вбачається з копії трудової книжки позивача, останній в період з 18.12.2012 року і по даний час працює на посаді завідувача аптеки філії "Аптека № 118 ЦРА" Черкаського обласного комунального підприємства "Фармація", що підтверджується і наказом про прийняття його на роботу № 229-к від 18.12.2012 року. Згідно даних цієї ж трудової книжки, позивач має стаж роботи у фармацевтичній сфері більше 20 років і даний факт сторонами не оспорюється. Судячи з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань організаційно-правова форма Черкаського обласного комунального підприємства "Фармація" - комунальне підприємство. Судом також встановлено, що між адміністрацією підприємства та трудовим колективом 20 липня 2010 року укладено трудовий договір на 2010-2015 роки. Пунктом 5.19 вказаного договору щодо нормування та оплати праці визначено, що за складність, напруженість та високі досягнення в роботі працівникам підприємства надавати надбавки, які на протязі року можуть змінюватись керівником підприємства в залежності від фінансового становища підприємства, рівня ефективності та якості виконання трудових обовязків працівниками. А в п. 1.3 Положення про оплату праці працівників Черкаського обласного комунального підприємства "Фармація" (додаток № 8 до колективного договору) зазначено, що додаткова заробітна плата входить до структури заробітної плати і є винагородою за працю понад установлені норми, за трудові успіхи, виконання особливо важкої роботи тощо. Вона включає доплати, надбавки, премії, повязані з виконанням виробничих завдань, функцій, гарантійні і компенсаційні виплати, передбаченні чинним законодавством. Пунктами 1, 3 Порядку виплати надбавки за вислугу років медичним та фармацевтичним працівникам державних та комунальних закладів охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2009 року № 1418, передбачено виплату надбавки до посадового окладу за стаж роботи в державних та комунальних закладах охорони здоров'я, що поширюється на медичних та фармацевтичних працівників, які працюють на зазначених у пункті 3 цього Порядку посадах у будь-яких державних та комунальних установах, закладах, організаціях незалежно від підпорядкування і умови оплати праці яких визначаються відповідно до умов оплати праці працівників державних та комунальних закладів охорони здоров'я, крім посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби України. Щомісячна надбавка до посадового окладу за стаж роботи понад 20 років встановлюється в розмірі 30 %. Надбавка за вислугу років виплачується керівникам закладів охорони здоров'я, їх заступникам з числа лікарів, заступникам головного лікаря з медсестринства, керівникам структурних підрозділів з числа лікарів, головним медичним сестрам, лікарям усіх спеціальностей, професіоналам з вищою немедичною освітою, що допущені до медичної діяльності в закладах охорони здоров'я, керівникам фармацевтичних (аптечних) закладів, їх заступникам, керівникам структурних підрозділів з числа провізорів і фармацевтів, провізорам усіх спеціальностей, фахівцям з базовою вищою та неповною вищою медичною і фармацевтичною освітою усіх спеціальностей та помічникам ентомолога. Оскільки п. 1 вище вказаного Порядку встановлено, що його дія поширюється на медичних та фармацевтичних працівників, які працюють на зазначених в п. 3 цього Порядку посадах у будь-яких державних та комунальних установах, закладах, організаціях незалежно від підпорядкування, то він поширює свою дію, зокрема, і на працівників філії "Аптека № 118 ЦРА" Черкаського обласного комунального підприємства "Фармація". У зв`язку з цим, згідно до наказу Черкаського обласного комунального підприємства "Фармація" № 132а від 27.12.2012 року, [PERSON] встановлено надбавку за вислугу років у розмірі 30 відсотків від посадового окладу як такому, що має стаж роботи у державних і комунальних фармацевтичних (аптечних) закладах понад 20 років. З наказу Черкаського обласного комунального підприємства "Фармація" № 127 від 23 вересня 2016 року вбачається, що надбавку за вислугу років у розмірі 30 відсотків від посадового окладу [PERSON] скасовано з 1 жовтня 2016 року на виконання акту Державної фінансової інспекції у Черкаській області від 25 вересня 2015 року № 04-24/012 та листів цієї ж установи № 23-04/50-7505 від 30.10.2015 року, № 23-04/50-7785 від 11.11.2015 року «Щодо усунення порушень законодавства», № 23-04/26-1484 від 10.03.2016 року «Щодо надання інформації». Однак ч. 3 ст. 94 КЗпП України передбачено, що питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до положень Закону України «Про оплату праці», зокрема ст. 2, передбачено, що надбавка за вислугу років є додатковою заробітною платою і входить до структури заробітної плати. А згідно до ч.2 і ч.4 ст. 97 КЗпП України, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Дана позиція узгоджена і з вимогами ч. 2 ст. 5 Закону України «Про колективні договори і угоди», де, зокрема, зазначено, що умови колективних договорів або угод, що погіршують порівняно з чинним законодавством становище працівників, є недійсними і забороняється включати їх до договорів і угод. Також п.п. 3.2.1 Галузевої угоди між Міністерством охорони здоровя України, Обєднанням організацій роботодавців медичної та мікробіологічної промисловості України та [PERSON] профспілки працівників хімічних та нафтохімічних галузей промисловості України на 2011-2013 роки передбачено, що підприємства самостійно, через колективні договори, встановлюють форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат, передбачених законодавством, Генеральною та Галузевою угодами. Таким чином, посилання представника відповідача на те, що відповідач є госпрозрахунковим підприємством і не має вільних грошових коштів на виплату надбавки позивачу в розмірах, зазначених в постанові Кабінету Міністрів України від 29.12.2009 року № 1418, суперечать вимогам ст. 97 КЗпП України та вище вказаній постанові Кабінету Міністрів України № 1418 і погіршує, в порівняні з чинним законодавством і угодами, становище працівника, а тому відповідно до ст. 16 КЗпП України є недійсним. А тому, оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню. Щодо винесення окремої ухвали про усунення порушень закону, то позивач прохав її не ухвалювати. Також у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved