Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

[PERSON], звертаючись з позовом до суду, просить стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю „СК „Наста" (далі - ТзДВ „СК „Наста") та Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 46 371,58 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 14.11.2013 року о 09 годині 50 хвилин на вулиці Столичне шосе в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля „Порше Кайєн", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля „Хюндай Соната", державний номерний знак [NUMBER], що належить на праві власності позивачу [PERSON] Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 10.12.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] станом на день вчинення порожньо-транспортної пригоди була застрахована в ТзДВ „СК „Наста" згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (КАСКО). 10.01.2014 року позивач звернувся до ТзДВ „СК „Наста" із заявою про виплату страхового відшкодування, надавши повний пакет документів відповідно до ст. 35 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Відповідачем ТзДВ „СК „Наста" за наслідками розгляду заяви вищевказану дорожньо-транспортну пригоду було визнано страховим випадком та встановлено розмір нанесених позивачу збитків у сумі 46 371,58 грн. Однак, відповідачем свої зобов'язання по сплаті страхового відшкодування не виконано. Разом з тим, починаючи з грудня 2013 року відповідач ТзДВ „СК „Наста" має фінансові труднощі та фактично припинило свою діяльність, про що позивачу повідомлено за телефоном гарячої лінії, що, на думку позивача, надає йому право звернення з вимогою про стягнення суми страхового відшкодування до відповідача МТСБУ. Таким чином, у зв'язку із невиконанням зобов'язання відповідачем ТзДВ „СК „Наста", позивач вважає, що відповідачами підлягає до сплати на його користь сума нарахованого страхового відшкодування за наслідками завданої позивачу шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди у сумі 46 371,58 грн., що є предметом позовних вимог. Ураховуючи вищевикладене, позивач вважає, що такими протиправними діями відповідача [PERSON] йому завдано не тільки матеріальної, але й моральної шкоди, оскільки внаслідок вчинення відповідачем [PERSON] дорожньо-транспортної пригоди, яка призвела до пошкодження автомобіля позивача, та порушення виконання зобов'язань відповідачем ТзДВ „СК „Наста", позивач не мав можливості відремонтувати пошкоджений автомобіль, та, відповідно, користуватись ним, що призвело до порушення нормального, усталеного ритму життя позивача, погіршення стосунків в сім'ї. Пошкодження автомобіля та неможливість його використання, змусило позивача докласти додаткових зусиль для організації свого життя, витрати часу на звернення до державних установ, а також до відповідача ТзДВ „СК „Наста", який ухиляється від добровільного відшкодування завданих збитків, ремонту пошкодженого автомобіля, що належить позивачу. У зв'язку з чим позивач оцінює завдану йому моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, однак надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача ТзДВ „СК „Наста" в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України - Давиденко Ю.К. в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, однак надала до суду письмові заперечення проти позову, долучені до матеріалів справи. (а.с. 72-73) Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги до відповідача ТзДВ „СК „Наста" щодо стягнення суми страхового відшкодування визнав, однак заперечував проти позову в частині вимог до відповідача [PERSON], з підстав, що містять письмові заперечення, долучені до матеріалів справи (а.с. 80-82), посилаючись на повне визнання відповідачем вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та сприяння відповідачем у організації оформлення дорожньо-транспортної пригоди, звернення до ТзДВ „СК „Наста" щодо відшкодування матеріальної шкоди на користь позивача та повне виконання відповідачем обов'язків страховика згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АЕ/ 0043529. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON] - [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 8 Закону України „Про страхування", страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити страхову виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Яка саме подія визнається страховим випадком має бути детально зазначено у договорі страхування. Судом встановлено, що 14.11.2013 року о 09 годині 50 хвилин на вулиці Столичне шосе в м. Києві [PERSON], керуючи автомобілем „Порше Кайєн", державний номерний знак [NUMBER], при зміні напрямку руху, не врахував дорожню обстановку, не надав переваги в русі іншому автомобілю, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем „Хюндай Соната", державний номерний знак [NUMBER], що призвело до пошкодження автомобілів, чим порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України. За наслідками дорожньо-транспортної пригоди автомобіль „Хюндай Соната", державний номерний знак [NUMBER], отримав механічні пошкодження переднього бамперу, передніх правих дверей, капоту, переднього правого колеса, переднього правого крила, переднього правого порогу, задніх правих дверей, що підтверджено Довідкою Управління Державтоінспекції ГУ МВС України в м. Києві від 14.11.2013 року. (а.с. 9) Власником автомобіля „Хюндай Соната", державний номерний знак [NUMBER], є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. (а.с. 91) За постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 10 грудня 2013 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 гривень. (а.с. 8) Відповідно до частини третьої ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З огляду на викладене та відповідно до положень частини 1, 3, 4 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року, що набрала законної сили, відповідно до якої [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП, що не підлягає доказуванню, згідно засад інституту доказування у цивільному законодавстві України. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до положення статті 982 Цивільного кодексу України, істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність [PERSON] при експлуатації транспортного засобу „Порше Кайєн", державний номерний знак [NUMBER], станом на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована в страховій компанії ТзДВ „СК „Наста", згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/ 0043529, терміном дії з 05.03.2013 року до 04.03.2014 року, із встановленням ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну, у розмірі 50 000,00 грн. та франшизою - 00,00 грн. (а.с. 83) Відповідно до ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до п. 33.1.4 ст. 33 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. На виконання положень статей 34-37 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", 14.11.2013 року [PERSON] звернувся до ТзДВ „СК Наста" із заявою про виплату страхового відшкодування за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 14.11.2013 року за участю забезпеченого ТзДВ „СК „Наста" автомобіля „Порше Кайєн", державний номерний знак [NUMBER], та належного [PERSON] автомобіля „Хюндай Соната", державний номерний знак [NUMBER]. (а.с. 18) Крім того, на виконання положень статей 34-37 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", 14.11.2013 року [PERSON] звернувся до ТзДВ „СК Наста" із заявою про настання страхового випадку КАСКО/ОСЦПВ та виплату страхового відшкодування за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 14.11.2013 року за участю забезпеченого ТзДВ „СК „Наста" автомобіля „Порше Кайєн", державний номерний знак [NUMBER], та належного [PERSON] автомобіля „Хюндай Соната", державний номерний знак [NUMBER]. (а.с. 84) 10.01.2014 року [PERSON] звернувся до ТзДВ „СК Наста" із заявою про перерахування страхового відшкодування на особовий рахунок, зазначений у заяві. (а.с. 7) Відповідно до ст. 29 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до пункту 22.1. статті 22 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 28 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого відноситься шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Згідно п. 1.6. Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Міністерством юстиції України та Фондом державного майна України 24.11.2003 року (далі - Методика), відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Відповідно до п. 2.4. Методики, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Згідно п. 8.2. Методики, вартість матеріального збитку (У), завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження за наявності однієї з нижчезазначених умов: а) якщо, незважаючи на принципи внеску та найбільш ефективного використання, вартість відновлювального ремонту КТЗ не менша за його ринкову вартість; б) якщо сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ і втрати товарної вартості не менша за ринкову вартість КТЗ; в) якщо неможливо відновити КТЗ відповідно до технічних вимог виробника. Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку № 2013-11-14/001 від 17.07.2014 року, складеного оцінювачем ТОВ „Експертплюс" [PERSON], матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля „Хюндай Соната", державний номерний знак [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП, що відбулось 14.11.2013 року, складає 46 371,58 грн. (а.с. 24-57) Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як визначено в статті 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. (ч.1 ст.64 Цивільного процесуального кодексу України) З огляду на викладене, суд дійшов висновку щодо правомірності заявлених вимог позивача до ТзДВ „СК „Наста" про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 46 371,58 грн., яка не перевищує ліміт відповідальності страховика ТзДВ „СК „Наста" за шкоду заподіяну майну потерпілого відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/0043529 (КАСКО), укладеного між ТзДВ „СК „Наста" та [PERSON], тобто особою винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, та діючого на час виникнення спірних правовідносин, що підтверджено наявними в матеріалах справи доказами. При цьому судом ураховано, що відповідачем, [PERSON], як страхувальником за Полісом обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів, виконано вимоги статті 33 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" щодо письмового надання у триденний строк страховику ТзДВ „СК „Наста", з яким укладено відповідний договір, письмового повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка („Заява про настання страхового випадку КАСКО/ОСЦВП" від 14.11.2013 року), та судом ураховано відсутність у матеріалах справи доказів на надання відповідачем [PERSON] згоди на відшкодування завданої потерпілому [PERSON] шкоди, що, відповідно, свідчить про покладення обов'язку такого відшкодування на страховика ТзДВ „СК „Наста" у межах передбаченого договором страхування ліміту страхового відшкодування, тобто максимально можливого розміру виплати по страхуванню, який згідно умов Договору становить 50 000,00 грн. Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п. ґ ч. 1 ст. 41 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Разом з тим, суд визнає безпідставним пред'явлення позивачем вимог до відповідача МТСБУ про відшкодування матеріальної шкоди, у зв'язку із фактом припинення діяльності ТзДВ „СК „Наста", оскільки в матеріалах справи відсутні дані щодо визнання ТзДВ „СК „Наста" банкрутом, його ліквідації та проведення процедури його банкрутства станом на час судового розгляду справи, та дані твердження спростовано інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 15.07.2014 року (а.с. 87-90), що, відповідно, позбавляє МТСБУ обов'язку виконання зобов'язань ТзДВ „СК „Наста", як страхувальника за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (КАСКО), укладеним із відповідачем [PERSON] В частині відшкодування з відповідача [PERSON] на користь позивача моральної шкоди, слід зазначити наступне. Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до норм цивільного процесуального законодавства та роз'яснень, що містяться в п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", при вирішенні спорів про відшкодування моральної шкоди в судовому засіданні має бути з'ясовано, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіянні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Згідно методичних рекомендацій „Про відшкодування моральної шкоди", наданих Міністерством юстиції України листом від 13.05.2004 року № 35-13/797, моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної школи не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді. З урахуванням вимог позивача в частині стягнення на його користь з відповідача [PERSON] моральної шкоди, яка завдана позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась з вини відповідача [PERSON], та пов'язаної з розладом нормального життя позивача, нервової напруги та переживань щодо пошкодження автомобіля, в порушенні його права нормально користуватись автомобілем, суд дійшов висновку, що в розрізі даного спору відповідачем має бути відшкодовано на користь позивача моральна шкода, яку суд визначає в розмірі 2 000,00 грн. Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю „СК „Наста", Моторного (транспортного) страхового бюро України, [PERSON] про стягнення страхового відшкодування та завданої матеріальної шкоди підлягає до часткового задоволення. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача Товариства з додатковою відповідальністю „Страхова компанія Наста" на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 463,72 грн. та з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: partial