Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання за нею [PERSON], в порядку спадкування, право на земельну частку (пай) у розмірі 7,71 га умовних кадастрових гектарів земель державного резервного фонду на території Полтавської сільської ради, Компаніївського району, Кіровоградської області. В позовній заяві позивачка зазначила, що [INFO] помер її цивільний чоловік - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме на право на земельну частку (пай) бувшого КДСП «Степове» Полтавської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, площею 7,71 умовних кадастрових га. Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від [INFO] встановлено факт, що має юридичне значення, а саме що вона проживала зі спадкодавцем - [PERSON], не менше п»яти років, однією сім»єю, до дня відкриття спадщини. Отже, у відповідності до ст. 1264 ЦК України вона являється спадкоємцем четвертої черги за законом та має право на спадщину. З 01.06. 1995 по 03.1 1.1997 року [PERSON] працював в КДСП «Степове» Компаніївського району Кіровоградської області. На момент Указу Президента України „Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08.09.1995 року [PERSON] був членом даного господарства і офіційно працював у ньому, а тому, вважає, що він мав право на земельну частку (пай). Державний акт на право колективної власності на землю бувшого КДСП «Степове», Компаніївського району Кіровоградської області, зареєстровано в книзі реєстрації Державних актів на право колективної власності на землю 16 квітня 1996 року за № 18, про те [PERSON] не був внесений до списку громадян, які мали право на земельну частку (пай), згідно додатку до вищезгаданого державного акту. В жовтні 2016 року вона звернулась до відділу Держгеокадастру у Компаніївському районі з заявою про реалізацію права на земельну частку (пай) у розмірі 7,71 умовних кадастрових гектара із земель державного резервного фонду на території Компаніївського району, а саме, Полтавської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області. Однак отримала відмову, та роз»яснення про необхідність звернутися до суду із позовом про визнання права на земельну частку (пай). Чоловіка, як члена КДСП „ Степове", до згаданого списку помилково не включили, а тому порушили її право на земельну частку (пай). Сертифікати па право на земельну частку (пай) видавались з 20 січня 1997 року. Про можливість реалізації її права на земельну частку (пай) вона дізналась у жовтні 2016 року, коли звернулась до відділу Держгеокадастру у Компаніївському районі та до адвоката за консультацією. Позивачка та її представник в судове засідання не з»явилися, але надали до суду заяви від 04.05.2017 року про розгляд справи без їх участі, позов підтримали та просили задовольнити. Представник відповідача Полтавської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, в судове засіданні не з»явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, заперечень проти задоволення позову не мають (а.с.21, 32, 41, 76). Представник відповідача колективного-дольового сільськогосподарського підприємства ( надалі КДСП) «Степове» в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, рекомендований лист повернувся з відміткою Укрпошти про відмову від одержання, так як КДСП «Степове» не існує. Згідно довідки державного реєстратора Компаніївської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 30.11.2016 року за № 37 дана юридична особа не ліквідована. (а.с. 48). Представник третьої особи головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області в судове засідання не з»явився, але надав до суду пояснення від 19.01.2017 року, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. (а.с.42-46). Вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлені слідуючи факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] [PERSON] помер [INFO]. Статтями 1217, 1218 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають право на спадкування за законом особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 17.12.2015 року встановлено факт, що має юридичне значення, а саме що [PERSON], [INFO] проживала зі спадкодавцем - [PERSON], який помер [INFO], не менше п»яти років, однією сім»єю, до дня відкриття спадщини.(а.с.8) Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з відповіді державного нотаріуса Компаніївської державної нотаріальної контори Кіровоградської області від 10.03.2017 року за № 197/01-16, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та відмовою від прийняття спадщини, які залишилися після смерті [PERSON], померлого [INFO], до нотаріальної контори не зверталися, спадкова справа не заводилася. (а.с.85). Отже, позивач по справі [PERSON] є такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON]. Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно трудової книжки колгоспника № 868 від 20.02.1959 року та архівної довідки № 92 від 30.08.2016 року встановлено, що померлий [PERSON] працював в КДСП «Степове» с. Полтавка з 1995 року по 1997 рік. (а.с.7, 9). Згідно архівного витягу з протоколу № 1 засідання правління КСП «Степове» від 29.04.1995 року та протоколу № 5 звітно-виборних зборів КДСП «Степове» від 06.02.1996 року [PERSON] був прийнятий на роботу в КСП «Степове» з 24.03.1995 року механізатором та з 29.03.1995 року в члени КДСП «Степове». (а.с.10). Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Компаніївському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 11.11.2016 року за № 29-28-99.2-938/15-16 встановлено, що Державний акт на право колективної власності на землю бувшого КДСП «Степове» Компаніївського району Кіровоградської області зареєстровано в книзі реєстрації Державних актів на право колективної власності на землю 16.04.1996 року за № 18. Середній розмір земельної частки (паю) бувшого КДСП «Степове» Полтавської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області становить 7,71 умовних кадастрових га, грошова оцінка станом на 01.01.2016 року складає 127 565,00 грн.. Сертифікат на право на земельну частку (пай) видавались 20 січня 1997 року. (а.с.6). Позивачка зверталась до відділу Держгеокадастру у Компаніївському районі Кіровоградської області з заявою про реалізацію права на земельну частку (пай) у розмірі 7,71 умовних кадастрових гектара із земель державного резервного фонду на території Компаніївського району, а саме, Полтавської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області. Однак, листом від 26.10.2016 року за № 31-28-99.2-903/15-16, отримала відмову та роз»яснення, що [PERSON] не був внесений в списки громадян, що мають право на земельну частку (пай), які додавались до державного акту на право колективної власності на землю КДСП «Степове» Полтавської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області та для вирішення даного питання необхідно звернутися до суду. (а.с. 11). В висновках узагальнення, викладених в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого він є. До вручення зазначеного акта власником землі була держава, а після передачі його у КСП земля стала належати на праві спільної часткової власності тим особам, які працювали на ній і були членами цього КСП, та працівникам інших сільськогосподарських утворень. Всі працівники колишніх господарств у тому числі й пенсіонери, які залишилися членами нових підприємств, які були живими на дату отримання державного акта про передачу землі у колективну власність КСП, починаючи із зазначеної дати стали її власниками у рівних частках. В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України від 27 серпня 2014 року по справі № 6-12823св14, зазначено, що право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акта про право колективної власності, в якому ця особа вказана як така, що має право за земельну частку (пай). Це право є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності. Таким чином, [PERSON], на час видачі, 16.04.1996 року Державного акта на право колективної власності на землю бувшого КДСП «Степове» був членом КДСП «Степове», відповідно мав право на земельну частку (пай) із колективної власності та помилково не внесений до Списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦКУкраїни, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність, землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Компаніївському районі головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області за № 29-28-99.2-996/15-16 від 02.12.2016 року встановлено, що при розпаюванні земель бувшого КДСП "Степове" Компаніївського району Кіровоградської області був створений внутрігосподарський резервний фонд площею 215 га для працівників, які випадково були не включені в списки працівників, які мають право на земельну частку пай та для пізніше прийнятих у члени КДСП , при передачі у власність земельних ділянок власникам сертифікатів внутрігосподарський резервний фонд був розподілений між членами КДСП, які мали право на пай. До державного резервного фонду було виділено 85,54 га. Станом на 01.12.2016 вільні земельні ділянки резервного фонду відсутні, з них 30,56 га надано для ведення особистого селянського господарства, 6,08 га передано у власність земельну частку пай, згідно рішення суду, 48,9 га передано в оренду ТОВ «Полтавське», термін закінчення дії договору 23.06.2025 року. (а.с.49). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах. Згідно ч. 1 п. г ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Суд не встановив інших спадкоємців першої черги та спадкоємців, які мають право на обов"язкову частку і виявили бажання прийняти спадщину. Отже, суд дійшов висновку, що позивач є спадкоємцем четвертої черги за законом, прийняла спадщину, відповідач, територіальна громада в особі Полтавської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, не заперечувала проти визнання за позивачем права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, а тому позов грунтується на законі та підлягає задоволенню. Судові витрати по справі відносяться за рахунок позивача.

Outcome: approved