Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою і просить: -заборонити [PERSON] перебувати в місці її проживанняза адресою: [ADDRESS] ; -заборонити [PERSON] наближатися до її місця проживання на відстань 300 м.; -заборонити [PERSON] вести телефоні переговори з нею або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; -заборонити [PERSON] особисто або через третіх осіб розшукувати її, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому [PERSON] , переслідувати її та у будь-який спосіб спілкуватися з нею. Посилається в заяві на те, що вона разом зі своїми малолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . У вказаній квартирі також зареєстрований її брат- [PERSON] , який у 2020 році повернувся із зони проведення бойових дій та між ними, з того часу, почався конфлікт з приводу спадщини, оскільки її мати склала заповіт на її дітей. Зазначає, що протягом тривалого часу [PERSON] до неї проявляє агресивну поведінку, що проявляється у фізичному, психологічному домашньому насильстві. Діючи умисно на ґрунті неприязних відносин, постійно вчиняє сварки, під час яких ображає її нецензурною лайкою, принижує, залякує, застосовує фізичне насильство. Вказане відбувається у присутності дітей, чим завдається шкода їх психологічному здоров`ю. Посилається, що 24 лютого 2021 року [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , погрожував їй фізичною розправою та наніс тілесні ушкодження, штовхав, постійного говорив образливі та нецензурні слова. На прохання припинити знущання, реагував жорсткішими нападами агресії. В зв`язку чим, вона звернулася до Голосіївського УП ГУНП, що підтверджується протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, який зареєстровано №9767 від 24.02.2021 року. Після чого її було направлено до Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи для проведення судово-медичного обстеження. Також, 09 березня 2021 року [PERSON] виламав вхідні двері та ввійшов до квартири. Витягнувши її з під ліжка, де вона ховалася, почав бити та душити, хотів викинути у вікно, надів сміттєве відро на голову, після чого почав топити у ванній, погрожував фізичною розправою. Скориставшись можливістю вона викликала поліцію, на місці події було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] , за ч.1ст.173-2 КУпАП. Після цього, вона разом з дітьми поїхала до кризової кімнати. З 26 березня 2021 року по теперішній час, вона разом з дітьми, перебуває у Притулку для жінок, які постраждали від домашнього та/або насильства за ознакою статі Київського міського Центру гендерної рівності, запобігання та протидії насильству, як постраждала від домашнього насильства. Вважає, що відносно [PERSON] повинні бути вжиті заходи, передбачені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а тому просить задовольнити заяву. Виходячи з цього та посилань про те, що вона сама виховує малолітніх дітей та боїться за своє життя та життя дітей, просить задовольнити заяву. Заява була зареєстрована в канцелярії суду 16 липня 2021 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду. Ухвалою суду від 19 липня 2021 року заяву було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 16 серпня 2021 року в справі було відкрито провадження та призначено до розгляду. В судовому засіданні 19 серпня 2021 року судом було задоволено клопотання заінтересованої особи [PERSON] про залучення заінтересованої особи - Служби у справах дітей та сім"ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації та протокольною ухвалою суду було залечено до розгляду справи заінтересовану особу - Службу у справах дітей та сім"ї Голосіївської районного в місті Києві державної адміністрації. Заявник та її представник у судовому засіданні заяву підтримали та просили її задовольнити. Пояснили, що [PERSON] постійно чинить психологічний тиск, а також застосовує фізичну силу. Сварки, які виникають під час відвідування [PERSON] квартири грунтуються на неприязних відносинах, оскільки осанній завжни втручається в її особисте життя та контролює виконання нею батьківських обов"язкі, що суперечить її інтересам. Така поведінка, на думку заявника, зумовлена тим, що діти успадкували частку квартири від бабусі. Заінтересована особа - [PERSON] та його представники в судовому засіданні пояснили, що всі непорозуміння, конфлікти та сварки, які виникали між [PERSON] та сестрою - [PERSON] пов`язані виключно з невиконанням останньої своїх батьківських обов`язків, стосовно її власних малолітніх дітей та до домашнього насильства в розумінні ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» не мають жодного відношення. Заінтересована особа - [PERSON] пояснив, що під час візитів за місцем проживання заявника виявляв, що її протягом кількох діб немає вдома, діти протягом усього часу налякані, голодні та не доглянуті сидять в квартирі, не маючи їжі, засобів до існування та не маючи з матір`ю жодного зв`язку. В зв`язку з чим, він змушений був звертати увагу сестри на її поведінку. Зазначив, що неналежне виконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків підтверджується численними постановами Голосіївського районного суду м. Києва про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Окрім того, Голосіївський районним судом м. Києва вирішувалось питання про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за насильство в сім`ї психологічного характеру відносно своєї матері. Зазначає, що поки була живою їх мати, у зв`язку з неправомірними діями сестри та її неадекватною поведінкою неодноразово викликалася поліція, що підтверджується листом Голосїївського управління поліції ГУНП у м. Києві від 22.04.2021 р. № Д1018/125/47/202. Посилається, що заявниця веде аморальний спосіб життя, вживає наркотичні речовини, виносить з квартири цінні речі, в тому числі і ті, що належать йому на праві власності, що також було приводом для звернень до правоохоронних органів. Крім того, зазначає, що вона не сплачує за житлово-комунальні послуги, заборгованість становить близько 25 000 грн. Має також прострочені кредитні зобов`язання. Квартиру заявниця перетворила на притон, де збираються сторонні особи, які ведуть аналогічний спосіб життя. Зазначає, що неодноразово звертався до правоохоронних органів з приводу неправомірних дій заявниці, внаслідок чого Голосіївським УП ГУНП у м. Києві порушено два кримінальні провадження № 12021105010000245 від 12.02.2021 р. та № 12021105010000671 від 29.04.2021 р. Вказує, що за наслідками подій, які мали місце 09 березня 2021 року, постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 30 березня 2021 року провадження відносно нього було закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Виходячи з цього, вважає, що матеріалами не підтверджуються факти заподіяння тілесних ушкоджень та вчинення стосовно заявниці будь-якого домашнього насильства, що свідчить про недоведеність тих обставин, на які вона посилається в обґрунтування своєї заяви. Зазначає, що факт перебування [PERSON] в притулку для жінок, які постраждали від домашнього насильства та/або насильства за ознакою статі Київського міського Центру тендерної рівності, запобігання та протидії насильству за жодних обставин не підтверджує, що таке насильство щодо неї було вчинено, оскільки підставою для поміщення її до вказаного Центру були виключно її слова, які жодними достовірними, допустимими та належними доказами не підтверджуються. Заявляє, що він неодноразово звертався до Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, правоохоронних органів, соціальних служб, з метою захисту інтересів неповнолітніх дітей - своїх племінників. Працівники Служби у справах дітей проводили бесіди з [PERSON] , які за фактом не давали жодного результату. Вважає, що заявниця звернулася до суду з метою обмежити його доступ до квартири та її малолітніх дітей, щоб він не мав можливості контролювати, що відбувається в квартирі, як вона доглядає за дітьми, в якому стані вони перебувають, а також не намагався схилити її до нормального способу життя. Виходячи з цього, вважаєють, що заява про видачу обмежувального припису є необґрунтованою, а тому просить відмовити у її задоволенні. Представник заінтересованої особи - Служби у справах дітей та сім"ї Голосіївської районного в місті Києві державної адміністрації в судовому засіданні 01 вересня 2021 року пояснень по суті справи не надала, оскільки не володіла інформацією щодо обставин справи. В зв"язку з чим, судом було оголошено перерву у справі. До суду надійшло клопотання заінтересованої особи - Служби у справах дітей та сім"ї Голосіївської районного в місті Києві державної адміністрації, відповідно до якого просили суд судове засідання 07 вересня 2021 року проводити у відсутності свого представника. Заслухавши пояснення заявника, представника заявника, заінтересовану особу [PERSON] та його представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного. Відповідно до п. п. 3, 4, 6, 7, 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. Судом встановлено, що заявник разом з своїми дітьми- [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають в квартирі [ADDRESS] . Вказана квартира належить заявнику, її дітям та заінтересованій особі - [PERSON] на праві власності у відповідних частках, що підстверджено учасниками справи в судовому засіданні. Також, було встановлено, що заінтересована особа - [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] та періодично відвідує помешкання за адресою: [ADDRESS] . 24 лютого 2021 року заявник звернулася до Голосіївського УП ГУНП у м.Києва з заявою щодо конфлікту з її братом - [PERSON] , зареєстровано за №9767 від 24 лютого 2021 року, що підтверджується протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 24 лютого 2021 року, поясненнями, направленням на судово-медичне обстеження від 24 лютого 2021 року, довідкою про результати розгляду матеріалів ЄО Голосіївського УП ГУНП у м.Києві №9767 від 24 лютого 2021 року за зверненням [PERSON] (а.с.33, 34, 35,36). 09 березня 2021 року заявник звернулася з повідомленням на номер 102 про те, що її брат знущається над нею, погрожує фізичною розправою, принижує та висловлюється ненормативною лексикою. На місці події було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] , за ст.173-2 КУпАП. Після чого, за згодою заявниці її було доставлено до кризової кімнати, про що свідчить талон - повідомлення єдиного обліку №12165, який міститься в матеріалах справи (а.с.30,31). З довідки №051/043-049-зв Київського міського Центру гендерної рівності, запобігання та протидії насильству від 02 липня 2021 року вбачається, що заявник разом з дітьми- [PERSON] , [PERSON] , з 26 березня 2021 року по теперішній час перебуває у Притулку для жінок, які постраждали від домашнього насильства та/або насильства за ознакою статі Київського міського Центру гендерної рівності, запобігання та протидії насильству (а.с.38). З матеріалів справи вбачається, що постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 30 березня 2021 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] , за подіями від 09 березня 2021 року щодо побутового конфлікту з сестрою, було закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопрушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. В судовому засіданні було встановлено, що дійсно заявника було направлено на судово-медичне обстеження від 24 лютого 2021 року. В своїх поясненнях заявник посилася, що вона проходила вказане судово-медичне обстеження, однак висновку за його результатами вона не має. Також спростовуються доводи заявника, надані в судовому засіданні, що вона відвідувала лікарів з цього приводу, відсутністю доказів про вказане. З клопотання заінтересованої особи - Служби у справах дітей та Голосіївської районного в місті Києві державної адміністрації №100/09-2819 від 07 вересня 2021 року вбачається, що з 14 січня 2020 року по 24 лютого 2021 року на обліку Служби перебували малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , як діти, що опинилися у складних життєвих обставинах. Причина постановки - ухилення одинокої матері [PERSON] від виконання батьківських обов`язків. Наказом Служби від 24 лютого 2021 року знято з обліку малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] на підставі інформації від 05 лютого 2021 року № 0510-157 «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1», інформації дитячого навчального закладу №640 від 15 лютого 2021 №16, інформації школи І-ІІІ ступенів №132 міста Києва від 08 лютого 2021 №16. Додатково повідомлено, що 23 лютого 2021 року під час виїзду Служби в родину [PERSON] було встановлено, що в квартирі прибрано, умови для проживання, виховання та навчання дітей створені. З матір`ю проведена профілактична бесіда. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. При вирішенні питання домашнього насильства, суд вважає за необхідне зазначити, що суд при оцінці даного питання, повинен переконатися, чи ґрунтується відповідна вимога на достатній доказовій базі. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 листопада 2018 року (касаційне провадження № 61-19328св18) в результаті перегляду справи № 756/2072/18. Крім того, у вказаній постанові роз`яснено, що під час розгляду питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження в майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до вимог ст.ст.316-317,319,320 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Відповідно до статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом № 2229-VIII на строк від одного до шести місяців. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (статті 12, 81 ЦПК України). У справі, яка є предметом судового розгляду, встановлено, що відносини, які склалися між заявником та заінтересованою особою свідчать про наявність тривалого конфлікту, але не підтверджує факту того, що [PERSON] вчинив щодо [PERSON] домашнє психологічне, фізичне насильство, що є необхідною умовою, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Конфлікт (лат. conflictus - зіткнення, сутичка) - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт не містить вище перелічених ознак домашнього насильства. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не завжди призводить. Отже, різниця у тому, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди, однак, не кожен конфлікт є домашнім насильством у розумінні норм Закону № 2229-VIII. Видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків. Сам факт звернення заявника до суду з заявою про видачу обмежувального припису, до органів поліції, перебування протягом тривалого часу у Притулку для жінок не підтверджують факт вчинення [PERSON] домашнього насильства, що є необхідною умовою застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Виходячи з викладеного, оскільки [PERSON] не надала беззаперечних доказів на підтвердження вчинення [PERSON] постійного та безперервного домашнього насильства у розумінні Закону, а судом під час розгляду справи не встановлено випадків домашнього насильства стосовно [PERSON] , а також ризиків настання насильства у майбутньому, відсутні підстави для задоволення заяви [PERSON] про видачу обмежувального припису Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Outcome: dismissed