Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись не те, що вона 15.06.2000 року зареєструвала шлюб з [PERSON], з 04.07.2001 року позивач разом з [PERSON], його сином від першого шлюбу [PERSON] та спільною з [PERSON] донькою були зареєстровані та проживала в гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. З 2002 року та до теперішнього часу відповідач за вказаною адресою не проживає, стосунків з позивачем не підтримує, особистих речей відповідача в спірному житлі немає. З наведеного вбачається, що відповідач значний час не проживає за вказаною адресою, комунальні платежі не сплачує, всі витрати по утриманню житла несе позивач. Просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: кімнатою гуртожитку, розташованою за адресою Херсонська область, [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав зазначених в позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 224 - 233 ЦПК України. Заслухавши позивача, свідка, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки, виданої 06.11.2014 року КП "Новокаховський гуртожиток", [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Разом з нею за вказаною адресою зареєстрований [PERSON], 1993 року народження. Відповідно до довідки, наданої 06.09.2014 року Новокаховським МС УДМС в Херсонській області, [PERSON], [INFO], зареєстрований в [ADDRESS]. Відповідно актів не проживання від 14.06.2014 року та 06.11.2014 року, складених КП "Новокаховський гуртожиток" в присутності сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON], 1993 року народження, зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але у вказаній кімнаті не проживає близько десяти років, його місцезнаходження невідоме. З довідки - виписки із домової книжки про склад сім'ї і прописку, слідує, що [PERSON] з 2001 року зареєстрована [ADDRESS]. При цьому, особистий рахунок відкрито на [PERSON], тобто на колишнього чоловіка позивачки. В спірній кімнаті також зареєстровані [PERSON] та [PERSON] Як вбачається із копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 19.02.2009 року [PERSON] розірвав шлюбі з [PERSON] Згідно висновку № 71 від 11.02.2004 року, наданого відділом з питанням опіки та піклування захисту прав неповнолітніх адміністрації муніципальної освіти "Світловського міського округу" Калінінградської області Російської Федерації [PERSON], [INFO], проживає зі своєю матір'ю [PERSON] та її співмешканцем [PERSON] в м. Світлом, Калінінградської області. [PERSON] подобається жити разом з мамою, тому недоцільно повертати його до м. Нової Каховки до батька з мачухою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що коли він перебував у шлюбних стосунках з позивачкою, отримав спірну кімнату в гуртожитку та зареєстрував в ній свого сина [PERSON]. Однак в 2002 році [PERSON] забрала до Російської Федерації його мати. На даний час його син [PERSON], якому виповнилось 21 рік, проживає в Польщі, де має роботу та власне житло. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів. Главою 4 ЖК Української РСР передбачено можливість визнати особу, яка користується жилими приміщеннями у гуртожитку такою, що втратила право користування зазначеним приміщенням. Статтями 71, 72 ЖК України передбачені підстави визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у разі відсутності більш ніж шість місяців без поважних причин. Виходячи зі змісту ст. ст. 71, 72 ЖК УРСР відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», при вирішенні спору про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, суди повинні встановити факт відсутності особи у жилому приміщення понад шість місяців та поважність причин такої відсутності. Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] з 2002 року в спірній кімнаті не проживає, що підтвердужється висновком № 71 від 11.02.2004 року наданого відділом з питань опіки та піклування та захисту прав неповнолітніх адміністрації муніципальної освіти "Світловського міського округу" Калінінградської області Російської Федерації, згідно якого на той час [PERSON] проживав зі своєю матір'ю [PERSON] в м. Світлом, Калінінградської області. Із показів свідка [PERSON], який є батьком відповідача слідує, що останній на даний час проживає в Польші про що йому достовірно відомо. Окрім того, на підтвердження доводів позовної заяви щодо не проживання в спірній кімнаті [PERSON], позивач надала суду акти, які складені КП «Новокаховський гуртожиток» від 14.06.2014 року та 06.11.2014 року, з яких вбачається, що [PERSON] не проживає в кімнаті гуртожитку, розташованого за адресою: [ADDRESS], близько десяти років. Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлений факт відсутності відповідача по справі [PERSON] у спірному жилому приміщення понад 10 років. З огляду на викладене позовні вимоги слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved