Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

05 червня 2019 року до суду надійшла вищевказана позовна заява. Ухвалою суду від 06 червня 2019 року відкрито провадження в справі та призначено судове засідання. В судове засідання позивач не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначаючи при цьому, що на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач, який був належним чином, судовою повісткою, завчасно повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив, відзив на позовну заяву не подав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог враховуючи таке. Позиція позивача зводиться до того, що він, будучи найманим працівником відповідача припинив з останнім трудові відносини, однак, остаточного розрахунку в день звільнення з ним проведено не було. На день подання позову відповідач також не здійснив з позивачем остаточний розрахунок. Заборгованість перед позивачем із виплати заробітної плати в розмірі 32852 грн. 20 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку складала 37535 грн. 68 коп. становить суму, яку позивач просить стягути з відповідача на свою користь. Судом на підставі записів в трудовій книжці встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем до 10.09.2018 та звільнився за власним бажанням ( ст. 38 КЗпП України, наказ № 552-к від 10.09.2018). Статтею 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно довідок відповідача від 29.05.2019 за №147-ВГБ та 08.10.2019 за №136-ВГБ КП "ШКЗ "Зірка" останній має перед позивачем заборгованість із виплати заробітної плати станом на 04.10.2018 в сумі 32852 грн. 20 коп. Відтак, вищевказані норми трудового законодавства щодо строку остаточного розрахунку при звільненні відповідачем було порушено. З пояснень позивача вбачається, що остаточного розрахунку на час розгляду справи з ним не проведено. Доказів протилежного відповідачем не надано, хоча обов`язок доведення таких обставин покладено саме на нього. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. З урахуванням передбачених ст. 73 КЗпП України святкових та неробочих днів в період з 10.09.2018 по 31.05.2019 включно пройшло 182 робочих днів. Згідно довідки відповідача від 29.05.2019 за №146-ВГБ КП "ШКЗ "Зірка" його середньоденний заробіток складав 206 грн. 24 коп. Отже, середній заробіток за час затримки розрахунку визначається шляхом множення суми середньоденного заробітку (206 грн. 24 коп.) на кількість робочих днів у періоді (182) та становить 37535 грн. 68 коп. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved