Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в якому зазначає, що 22.08.2011 р. між сторонами було укладено кредитний договір б\\н. Згідно договору позивач зобов"язався надати відповідачу кредит у розмірі 1900 грн. на термін до кінцевої дії картки, а відповідач зобов"язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором . Згідно договору у випадку порушення зобов"язань за кредитним договором відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць , нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач зобов"язання за даним кредитом виконав у повному обсязі , а саме - надав відповідачу кредит у розмірі , передбаченому умовами Кредитного договору . Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом , відсотками , комісією , а також іншими витратами відповідно до умов договору , що має відображення у Розрахунку заборгованості за даним договором . Таким чином , відповідач у порушення умов кредитного договору , а також ст. ст. 509,526,1054 ЦК України , зобов"язання не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями , відповідач станом на 31.01.2017 р. має заборгованість 13703.91 грн. , яка складається з наступного: - 383.53 грн . заборгованість за кредитом; - 9192.64 грн. заборгованість процентам за користування кредитом; - 2998,98 грн. заборгованість за пенею та комісією; А також штрафи, відповідно до Договору : - 500.00 грн. штраф (фіксована частина) - 628.76 грн. штраф (процентна складова). Розрахунок суми додається . Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ " КБ " Приватбанк" : - заборгованість у розмірі 13703.91 грн . за вищезазначеним кредитним договором б/н від 22.08.2011 року; - стягнути з відповідач судові витрати . - в разі неявки в судове засідання відповідача , ПАТ КБ " Приватбанк " не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника Банку та ухвалити заочне рішення судом. Представник позивача у судове засідання не з»явився. Надав суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з»явилась, направила до суду заяву про слухання справи у її відсутності, в якій позовні вимоги визнала частково, в частині стягнення боргу за кредитним договором та процентами, в іншій частині позовних вимог просила відмовити. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами дійсно було укладено кредитний договір б/н. Предметом договору є грошовий кредит в розмірі 1900 грн.00 коп. на термін, який відповідадає терміну дії картки. Позивач зазначає, що у зв»язку з невиконанням відповідачем кредитних зобов»язань, згідно розрахунку за відповідачем рахується сума заборгованості у розмірі 13\~703, 91 грн.. Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, виходив з того, що відповідач, як позичальник зобов»язаний повернути Кредитору надані грошові кошти ( кредит) та сплатити заборгованість за кредитом в сумі 383, 53 грн., пеню за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором, а також штрафи, тобто посилається на норми ст. 526,527,530 та 104 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановленого договором або законом, не випливає із суті зобов»язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином , суд вважає, що позивач надав достатньо доказів на обґрунтування своїх позовних вимог щодо суми заборгованості за кредитом та заборгованості по процентам за користування кредитом, а тому позов цій частині підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо позовних вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією у розмірі 2998, 98 грн., та штрафів: а саме штрафу (фіксована частина) - в сумі 500 .00 грн. , та штрафу (процентна складова) в сумі 628.76 грн. суд вважає, що дана вимога не підлягає задоволенню з наступних підстав. Ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом та ст.61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст..212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов»язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому зсіданні дослідити кожен доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»). Пленум Верховного Суду України у п.11 постанови від 18.12.2009 р. №11 «Про судове рішення у цивільній справі» роз»яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідач також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у відповідності до задоволеної вимоги. На підставі наведеного, відповідно до ст. 15, 252-255, 526, 530, 536, 549-551, 610, 611, 1054 ЦК України,

Outcome: partial