Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, обґрунтувавши тим, що 6.10.2001 року сторони уклали між собою шлюб. Від спільного шлюбу вони мають трьох малолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO]. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24.11.2011 року шлюб між сторонами було розірвано. Сторони не проживають разом в одному помешканні з 2011 року, з цього часу відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей, які знаходяться на утриманні матері, а лише епізодично 1 раз на 8 місяців передасть 800 грн. За таких обставин просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання трьох дітей в розмірі 2400 грн. щомісяця з дня звернення позивача до суду і до повноліття дітей. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши, що дійсно відповідач бажає надавати кошти на утримання своїх дітей, однак, працюючи слюсерем ТОВ „САНТЕХСПЕЦ" і отримуючи щомісяця заробітну плату в розмірі 2000 грн., не має можливості надавати більше ніж 800 грн. на місяць. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як передбачає ч.1, ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом положень ч.3, ст.11 Закону України „Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. У відповідності до ч.1, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати до досягнення нею повноліття. Як наголошує ч.3, ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ч.1, ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено в судовому засіданні, 6.10.2001 року сторони уклали між собою шлюб (а.с.6). Від спільного шлюбу вони мають трьох малолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] (а.с.8), сина - [PERSON], [INFO] (а.с.9), сина - [PERSON], [INFO] (а.с.10). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24.11.2011 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.7). Сторони не проживають разом в одному помешканні з 2011 року, діти зареєстровані та проживають разом з матір'ю (а.с.12) і знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей, які проживають з позивачкою. У відповідності до ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2015 рік" №80-VIII від 28.12.2014 року - установити у 2015 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2015 року - 1176 гривень, з 1 грудня - 1330 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2015 року - 1032 гривень, з 1 грудня - 1167 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2015 року - 1286 гривень, з 1 грудня - 1455 гривень. За змістом ч.3, ст.10 та ч.1, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Поскільки відповідач не заперечував щодо його обов'язку утримувати своїх малолітніх дітей, при цьому він надав довідку, що працює на посаді слюсара ТОВ „САНТЕХСПЕЦ", отримуючи постійний щомісячний дохід в розмірі 2000 грн. (а.с.23), тому позов про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню і вигляді присудження аліментів у частці від доходу батька. За правилами ч.1-2, ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Як зазначає ч.2, ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподаткований мінімум доходів громадян. Згідно ч.3, ст.70 Закону України „Про виконавче провадження" із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, - п'ятдесят відсотків. Підпункт 3, пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснює, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Підпункт 4, п.17 тієї ж Постанови наголошує, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3, ст.70 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає необхідним, приймаючи до уваги обов'язок відповідача утримувати своїх малолітніх дітей на підставі описаних вище норм права, склад сім'ї, його стан здоров'я, враховуючи вік та стан здоров'я кожного із дітей, а також розмір його постійного щомісячного заробітку в сумі 2000 грн. (а.с.2), задовольнити позов частково і стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/2 частини всіх його доходів щомісяця на користь позивачки для утримання трьох їх спільних синів з 29.09.2015 року - дня подачі позову до суду до їх повноліття, у розмірі, що відповідає межам встановленим Законом України „Про Державний бюджет України на 2015 рік" для дітей такого віку (для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2015 року - 1032 гривень, з 1 грудня - 1167 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2015 року - 1286 гривень, з 1 грудня - 1455 гривень), який не повинен бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Згідно ст.79; 88 ЦПК України поскільки суд частково задовольняє позов про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути 487 грн. 20 коп. судового збору, від якого була звільнена позивачка при зверненні до суду.

Outcome: partial