Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

29.05.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Посилаючись на те, що їй на праві власності належить жилий будинок № 66-А по вул. Шевченко в смт. Ольгінка, Волноваського району Донецької області на підставі договору міни від 12.08.2005 року. У зазаначеному будинку, з її дозволу зареєстровані відповідачі- колишня дружина сина- Кулібаба [PERSON], їх син - [PERSON], донька колишньої дружини сина -[PERSON]. У березні 2016 року її син [PERSON] припинив стосунки з [PERSON]. Рішенням Волноваського районного суду від 11.04.2017 року шлюб між ними розірвано. Невістка разом з дітьми у березні 2016 року забрала свої речі та виїхали на постійне проживання до Івано - Франківської області. У зв"язку з цим позивач просила визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,оскільки їх реєстрація в будинку перешкоджає здійсненню права користування та розпорядження жилим приміщенням. Позивач в судове засідання не з"явилась, в заяві вказала про розгляд справи за її відсутність. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягав. Відповідачі в судове засідання не з"явилися, були повідомлені про дату та місце розгляду справи, заяву про причину неявки суду не надали, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 31.08.2005 року, згідно якого позивач є власником будинку № 66-А по вул. Шевченко в смт. Ольгінка Волноваського району Донецької області (а.с.6), акт про не проживання відповідачів за цією адресою з березня 2016 року (а.с.15) , вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення першкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися з до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом при умові відсутності члена сім"ї без поважних причин понад одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Пунктами 33,34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ " Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст. 391, 396 Цк УКраїни позов про усунення порушень прав, не пов"язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном ( має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов"язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. На підставі викладеного, враховуючи той факт, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], з березня 2016 року не користуються житлом - будинком № 66-А по вул. Шевченко в смт. Ольгінка Волноваського району Донецької області, який належить на праві приватної власності позивачу а також не користуються до теперішнього часу, власних речей там не зберігає, обовязки по утриманню житла не здійснюють, суд вважає, що відповідача слід визнати такими, що втратили право користування вказаним житлом. Рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, є підставою для зняття цих осіб з реєстрації.

Outcome: approved