Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

У січні 2015 року Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" (далі - ПАТ "ВТБ Банк", Банк) звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № R53100339178В від 03 жовтня 2012 року в розмірі 85374 грн. 79 коп. В обґрунтування позову зазначало, що 03 жовтня 2012 року Банк і [PERSON] (далі - Позичальник) уклали кредитний договір № R53100339178В, за умовами якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 50000 грн. на споживчі потреби, строком до 03 жовтня 2015 року, зі сплатою процентів у розмірі 38 % річних. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надав [PERSON] кредитні кошти у вказаній вище сумі, що підтверджується меморіальним ордером № 37898 від 03 жовтня 2012 року. Проте відповідач своїх зобов'язань за цим договором належним чином не виконує, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, загальна сума якої станом на 15 жовтня 2014 року складає 85374 грн. 79 коп., з яких: 44616 грн. 42 коп. - заборгованість за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних від простроченої суми; 19727 грн. 05 коп. - заборгованість за процентами з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних від простроченої суми; 21031 грн. 32 коп. - пеня, нарахована відповідно до умов п. 7.1 кредитного договору у зв'язку з несвоєчасною сплатою Позичальником кредиту та процентів у розмірі 0,5 % за кожен день прострочення від суми прострочених зобов'язань. Представник позивача Онишко Т.М. у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримує, просить суд позовні вимоги Банку задовольнити повністю, а також стягнути з [PERSON] судовий збір та понесені Банком витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем проживання та через оголошення у пресі, про причини неявки суд він не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду теж не надходила. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 03 жовтня 2012 року Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" і [PERSON] уклали кредитний договір № R53100339178В. Згідно із умовами п. п. 1.1, 2.1, 3.1-3.3 цього кредитного договору Банк зобов'язувався надати Позичальникові на споживчі потреби в інтересах сім'ї грошові кошти (кредит) у розмірі 50000 грн., строком повернення до 03 жовтня 2015 року або достроково, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 38 % річних. Судом встановлено, що Банк свої зобов'язання за цим кредитним договором виконав, надав Позичальникові кредит у зазначеному вище розмірі, що підтверджується меморіальним ордером № 37898 від 03 жовтня 2012 року. У порушення п. 4.6 кредитного договору Позичальник свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, у встановлені договором і графіком строки відповідач [PERSON] погашення заборгованості за кредитом не здійснює, проценти за його користування не сплачує. За умовами п. 7.1 кредитного договору у разі прострочення Позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно із умовами договору Позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню за кожен день прострочення в розмірі 0,5 % від суми прострочених зобов'язань, включаючи день погашення. Відповідно до п. 5.2.2 кредитного договору у разі порушення Позичальником умов договору Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту. У ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. У ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Із розрахунку заборгованості видно, що станом на 15 жовтня 2014 року загальна сума заборгованості [PERSON] перед ПАТ "ВТБ Банк" за укладеним 03 жовтня 2012 року кредитним договором становить 85374 грн. 79 коп., з яких: 44616 грн. 42 коп. - заборгованість за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних від простроченої суми; 19727 грн. 05 коп. - заборгованість за процентами з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних від простроченої суми; 21031 грн. 32 коп. - пеня, нарахована за несвоєчасну сплату кредиту і процентів у розмірі 0,5 % за кожен день прострочення від суми прострочених зобов'язань. У ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом положень ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. 20 січня 2014 року ПАТ "ВТБ Банк" направляло [PERSON] лист-вимогу, яким вимагало від Позичальника належного виконання своїх зобов'язань та сплати заборгованості. Проте дана вимога відповідачем залишена без задоволення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором від 03 жовтня 2012 року, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ "ВТБ Банк" про стягнення на його користь з [PERSON] заборгованості за кредитом у сумі 85374 грн. 79 коп. ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. Згідно із ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. У ч. 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із матеріалів справи вбачається, що у зв'язку з розглядом цієї справи ПАТ "ВТБ Банк" понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 853 грн. 75 коп. і оплаті витрат, пов'язаних із публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у газетах "Урядовий кур'єр" та "Хрещатик" у розмірі 420 грн. і 778 грн. 68 коп., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями № 57874 від 19 грудня 2014 року та №№ 9282 і 9335 від 25 лютого 2015 року. Всього загальна сума понесених і документально підтверджених позивачем судових витрат у справі становить 2052 грн. 43 коп., які відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України також підлягають стягненню з [PERSON] на користь Банку. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved