Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

У квітня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON],ТОВ "Автотехстандарт",третя особа-територіальний сервісний центр 5942 регіонального сервісного центру в Сумській області МВС України і, збільшуючи позовні вимоги, просив визнати недійсними договір купівлі-продажу від 14.05.2013 року автомобіля "MERSEDES", моделі D-KA, державний номер [NUMBER], 1995 року випуску, що укладений на підставі договору комісії від 14 травня 2013 року між ТОВ "Автотехстандарт" і [PERSON]М.(а.с.3-4,64-65) Також просив визнати недійсним правочин-видачу ТОВ "Автотехстандарт"- довідки - рахунок від 14.05.2013року на ім"я [PERSON] про те, що йому продано і видано автомобіль "MERSEDES",моделі D-KA, 1995 року випуску, державний номер [NUMBER]. Водночас просив скасувати реєстрацію автомобіля за [PERSON] Свої вимоги обґрунтовував тим, що йому на праві власності належав автомобіль "MERSEDES", моделі D-KA, 1995 року випуску, номер кузову WDB9023611P551417, державний номер [NUMBER]. 19.12.2012р. видав довіреність, посвідченою приватним нотаріусом Конотопського міського нотаріального округу Сумської області, згідно якої уповноважив [PERSON] користуватися та розпоряджатися вказаним автомобілем. Довіреність видана терміном дії до 19.12.2015 року, тобто строком на три роки, з правом передоручення повноважень третім особам, з правом виїзду за кордон та використання транспортного засобу за межами України. У березні 2013 року між ними була досягнута домовленість, відповідно до якої відповідач повинен сплатити йому кошти в гривнях, еквівалентні 8000 доларів США, що по тодішньому курсу становило 65120 грн. При цьому домовились, що відповідач буде тимчасово користуватися транспортним засобом і виплатить вищевказану суму до травня 2013 року і тоді ж буде укладено договір купівлі-продажу. Однак в послідуючому платити гроші відмовився. Відчуваючи загрозу втрати права власності на даний автомобіль, повідомив відповідача про скасування довіреності.13.05.2013 звернувся до нотаріуса з вимогою скасувати довіреність. 13.05.2013 зазначену довіреність скасовано. Однак незважаючи на це 14 травня 2013 року [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої копії скасованої ним довіреності на свої ім"я зареєстрував належний йому автомобіль шляхом укладання договору комісії оформленого довідкою - рахунком від 14.05.2013року. Вважає, що як даний договір купівлі-продажу так і правочин-видача ТОВ "Автотехстандарт"- довідки - рахунку від 14.05.2013року на ім"я [PERSON] про те, що йому продано і видано автомобіль є недійсними, оскільки на момент його укладення ним була скасована довіреність. У судовому засіданні [PERSON], діючий на підставі довіреності і в інтересах [PERSON], позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] і його представник [PERSON], кожен окремо, проти задоволення позову заперечували, посилаючись на те, що позивач не повідомив про скасування довіренності, а він, [PERSON], сплатив позивачу 5000 доларів США, що по курсу на той час становило 40700 грн. Крім того близько 2000 доларів США використав на ремонт транспортного засобу. Представник відповідача ТОВ "Автотехстандарт" в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового розгляду оповіщений у встановленому порядку, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутності суду не надав.(а.с.38,55,74,80) Представник третьої особи - територіального сервісного центру 5942 регіонального сервісного центру в Сумській області МВС України в судове засідання не з`явився про дату, час та місце судового розгляду оповіщений належним чином, надав заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності, а при ухваленні рішеня покладається на розсуд суду. (а.с. 39,56,72) Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 1000 ЦК Ураїни за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного. Згідно ст. 1006 ЦК України повірений зобов'язаний: повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення. Частиною 3 ст. 238 ЦК України передбачено, що представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом. За змістом ст. 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. У судовому засіданні достеменно встановлено, і це не спростовується сторонами, що [PERSON] на праві власності належав автомобіль "MERSEDES" моделі D-KA, державний номер [NUMBER], номер кузову WDB9023611P551417, 1995 року випуску. (а.с.7) 19.12.2012 [PERSON]К видав довіреність, згідно якої уповноважив [PERSON] користуватися та розпоряджатися вказаним автомобілем.Довіреність видана строком на три роки та зберігає чинність до 19.12.2015, що підтверджується копією довіреності.(а.с. 12). Доручення і автомобіль були передані [PERSON] 13.05.2013 [PERSON] подав приватному нотаріусу Конотопського міського нотаріального округу [PERSON] заяву про припинення дії вищевказаної довіреності. 13.05.2013 зазначену довіреність скасовано. (а.с.9-10). В той же день [PERSON] повідомив [PERSON] про скасування довіреності. 14.05.2013 [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої копії вищевказаної довіреності уклав договір комісії з ТОВ "Автотехстандарт", що виступив як комісіонер. За вказаним договором комітент (відповідач) передав транспортний засіб комісіонеру ТОВ "Автотехстандарт", який зобов"язався, виступаючи від свого імені, укласти договір купівлі-продажу з третьою особо.(п.1.3 договору комісії)(а.с.60) 14.05.2013 між ТОВ ""Автотехстандарт" і [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу вказаного вище транспортного засобу. (а.с.62) 14.05.2013року на підставі договору купівлі-продажу ТОВ "Автотехстандарт" видало довідку-рахунок ААВ № 025808, на підставі якої [PERSON] і зареєстрував на себе в територіальному сервісному центру 5942 регіонального сервісного центру в Сумській області МВС України належний позивачу автомобіль. (а.с.8-9) Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 визначено механізм провадження торговельної діяльності у сфері оптової та роздрібної торгівлі автомобілями, автобусами, мотоциклами всіх типів, марок і моделей, причепами, напівпричепами та мотоколясками, тракторами, самохідними шасі, самохідними сільськогосподарськими, дорожньо-будівельними і меліоративними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами та транспортними засобами вітчизняного та іноземного виробництва (далі -транспортні засоби) та їх складовими частинами (двигуни, шасі, кузови, ріми), що мають ідентифікаційні номери, а також тими транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, які перебували в користуванні і були зареєстровані в установленому законодавством порядку. Відповідно до п.12 вказаного Порядку суб'єкт господарювання для продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, повинен мати довідки-рахунки. Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в Державтоінспекції. Згідно із п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1338, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення(далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документом, що підтверджує правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, зокрема є довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов"язана з реалізацією транспортних засобів із їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери. З огляду на положення зазначених нормативно-правових актів слід дійти висновку, що довідка-рахунок підтверджує реалізацію транспортного засобу, тобто перехід права власності на транспортний засіб від продавця до покупця, та є оформленням договірних відносин купівлі - продажу транспортного засобу. Така правова позиція була викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.12.2014 року в справі № 6-24820св14. Відповідно до ч. 1 ст. 237 Цивільного Кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов»язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє, а згідно із ч. 1 ст. 244 цього Кодексу представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватись за довіреністю. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 248 ЦК України, представництво за довіреністю припиняється у разі скасування довіреності особою, яка її видала. Оскільки на момент укладання договору купівлі-продажу автомобіля [PERSON], у встановленому законом порядку була скасована довіреність від 19.12.2012 року і відповідачу на той час про це вже було відомо, то останній не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності для укладання правочину щодо відчуження автомобіля. Разом із тим, в силу ч.1 ст. 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов"язки особи, яку він представляє. Відтак, хоча [PERSON]М і не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності для укладання такого правочину, однак він діяв від імені позивача, а отже являєтся стороною такого договору. Згідно із ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин), З огляду на викладене позивачем пред"явлено позов про визнання договору недійсним та застосування реституції, а не віндикаційний позов. Така правова позиція була викладена в ухилі Вищого спеціалізованого України з розгляду цивільних і кримінальних оправ від 01.10.2014 року в справі № 6-26503св14. Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п"ятою, та шостою статті 203 цього Кодексу. В ч. 1 ст. 203 ЦК України обумовлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. За змістом ч. 1 ст. 216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов"зана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодування вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до п. 35 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, конструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, підставою для перереєстрації транспортного засобу є рішення суду про визнання недійсним договору купіілі-продажу. У судовому засіданні представник позивача наполягав на тому, що [PERSON]К повідомив [PERSON] про скасування довіреності. Натомість [PERSON]М і його представник стверджували, що про скасування довіреності його відповідача ніхто не повідомляв. Разом з тим з аналізу положень ч.2 ст. 249 ЦК України вбачається, що законодавцем форму повідомлення представника про скасування довіреності не встановлено, тобто повідомлення може бути здійснене особою, яка видала довіреність, а згодом скасувала її, як в письмовій формі, так і усно. Таким чином, належними та допустимими доказами доведення зазначеної обставини позивачем, суд вважає, в розумінні положень ст.ст. 57-64 ЦПК України, є письмові докази, які були дослідженні в судовому засіданні.Як зазначено вище факт скасування [PERSON] довіреності підтверджується витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей від 13.05.2013 року № 24426780( а.с.10). Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання недійсними договору купівлі -продажу та довідки-рахунку ААВ № 025808 від 14.05.2013 суд виходить з того, що довідка-рахунок підтверджує реалізацію транспортного засобу, тобто перехід права власності на транспортний засіб від продавця до покупця та є оформленням договірних відносин купівлі-продажу автомобіля. У пункті 8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» розяснено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Статтею 203 ЦК України визначено перелік умов чинності правочину, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам;особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним;правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. На момент укладення договору купівлі-продажу [PERSON] не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності щодо укладення договору купівлі-продажу автомобіля, що підтверджується вищевикладеним та матеріалами справи. Статтею 216 ЦК України визначено правові наслідки недійсності правочину. Зокрема, кожна зі сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі наслідки окремих видів недійсних правочинів. Таким чином, вимоги позивача про скасування реєстрації автомобіля за [PERSON] задоволенню не підлягають. Самі по собі поясненя відповідача [PERSON] і свідка [PERSON] про те, що в червні 2013 року передав дружині позивача 2000 доларів США не можуть бути прийняті до увагу судом, оскільки не спростовують доводи позивача. За таких підстав, суд дійшов висновку, що у позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Водночас з відповідачів [PERSON] і ТОВ "Автотехстандарт" на підставі ст. 88 ЦПК України на користь позивача , з кожного окремо, необхідно стягнути по 704 грн. понесених ним і документально підтверждених витрат по оплаті судового збору.

Outcome: partial