Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач посилається в обґрунтування своїх вимог на те, що відповідно до умов кредитного договору № HEK0GK0000000058 від 29 травня 2008 року ПАТ КБ "ПриватБанк" надав відповідачеві [PERSON] кредит в сумі 26352 долари США, зі щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15 % річних та щомісячною сплатою винагороди за резервування ресурсів (комісії) в розмірі 4,08 % річних, з кінцевим строком повернення до 29 травня 2013 року. Відповідач [PERSON] не виконав свої договірні зобовязання, внаслідок чого в нього виникла заборгованість за кредитним договором: по кредиту в сумі 21578,86 доларів США, по відсоткам за користування кредитом в сумі 16812,40 доларів США, по комісії в сумі 4606,25 доларів США, пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором в сумі 28848,72 доларів США, штраф (фіксована частина) в сумі 11,60 доларів США, штраф (процентна складова) в сумі 3592,31 доларів США, всього в сумі 75450,14 доларів США. На підставі викладеного, позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 75450,14 доларів США (в гривневому еквіваленті 1626704,95 грн.) та судові витрати по справі в сумі 3654 грн. Під час розгляду справи в суді позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" змінив позовні вимоги (л/с 107-108, 150-151), просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № HEK0GK0000000058 від 29 травня 2008 року: по кредиту в сумі 21578,86 доларів США, по відсоткам за користування кредитом в сумі 18312,51 доларів США, по комісії в сумі 5040,39 доларів США, пеню за несвоєчасне виконання зобовязань за договором в сумі 27071,95 доларів США, штраф (фіксовану частину) в сумі 250 грн., штраф (процентну складову) в сумі 89356,61 грн., всього - 72003,71 доларів США (в гривневому еквіваленті - 1787132,13 грн.) та 89606,61 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 грн. та витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, в сумі 420 грн. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - своєю заявою до суду позивач просить розглядати справу за відсутності їхнього представника, позовні вимоги підтримує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача ПАТ КБ "ПриватБанк", на підставі наявних у справі доказів. При вирішенні даної цивільної справи суд використовує письмові пояснення позивача, надані на обгрунтування позовних вимог (65-66, 107-108, 150-151), з яких вбачається, що відповідно до умов кредитного договору № HEK0GK0000000058 від 29 травня 2008 року ПАТ КБ "ПриватБанк" надав відповідачеві [PERSON] кредит в сумі 26352 долари США, зі щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15 % річних та щомісячною сплатою винагороди за резервування ресурсів (комісії) в розмірі 4,08 % річних, з кінцевим строком повернення до 29 травня 2013 року. Відповідач [PERSON] не виконав свої договірні зобовязання, внаслідок чого станом на 26 січня 2016 року в нього виникла заборгованість за кредитним договором: по кредиту в сумі 21578,86 доларів США, по відсоткам за користування кредитом в сумі 18312,51 доларів США, по комісії в сумі 5040,39 доларів США, пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором в сумі 34803,62 доларів США, всього в сумі 79735,38 доларів США. Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 25 листопада 2015 року в рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором в розмірі 32363,63 долари США (в гривневому еквіваленті - 258585,44 грн.) звернено стягнення на предмет іпотеки - квартиру, розташовану в [ADDRESS], ціною іпотеки - 191900 грн., шляхом продажу вказаного предмету іпотеки з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем. Це рішення набрало законної сили, але не було виконане. Різниця між поточною заборгованістю (79735,38 доларів США) та ціною реалізації предмету іпотеки (191900 грн., в еквіваленті 7731,67 доларів США) становить 72003,71 доларів США (в гривневому еквіваленті - 1787132,13 грн.), а також штраф (фіксована частина) в сумі 10,07 доларів США (в гривневому еквіваленті - 250 грн.), штраф (процентна складова) в сумі 3600,19 доларів США (в гривневому еквіваленті - 89356,61 грн.). При вирішенні справи просить врахувати положення п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30 березня 2012 року № 5 про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.\~ Таким чином, раніше ухвалене рішення не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених умовами договору, який не припинив свою дію, нараховані після ухвалення попереднього судового рішення. На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № HEK0GK0000000058 від 29 травня 2008 року: по кредиту в сумі 21578,86 доларів США, по відсоткам за користування кредитом в сумі 18312,51 доларів США, по комісії в сумі 5040,39 доларів США, пеню за несвоєчасне виконання зобовязань за договором в сумі 27071,95 доларів США, штраф (фіксовану частину) в сумі 250 грн., штраф (процентну складову) в сумі 89356,61 грн., всього - 72003,71 доларів США (в гривневому еквіваленті - 1787132,13 грн.) та 89606,61 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 грн. та витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, в сумі 420 грн. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - своєю заявою до суду відповідач просить розглядати справу за його відсутності, проти позову заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача [PERSON], на підставі наявних у справі доказів. При вирішенні даної цивільної справи суд використовує письмові пояснення відповідача, надані на обгрунтування заперечень проти позову (л/с 51, 96, 144, 147-148), з яких вбачається, що відповідно до умов кредитного договору № HEK0GK0000000058 від 29 травня 2008 року ПАТ КБ "ПриватБанк" надав відповідачеві [PERSON] кредит в сумі 26352 долари США, зі щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15 % річних, з кінцевим строком повернення до 29 травня 2013 року. З метою забезпечення виконання кредитного зобов'язання 29 травня 2008 року відповідач [PERSON] надав позивачеві ПАТ КБ "ПриватБанк" в іпотеку нерухоме майно - квартиру, розташовану в [ADDRESS]. Відповідач не зміг своєчасно сплатити заборгованість за кредитним договором, внаслідок чого у нього утворилась прострочена кредитна заборгованість. Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 25 листопада 2015 року в рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором звернено стягнення на предмет іпотеки. Відповідач [PERSON] просить врахувати положення п.42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30 березня 2012 року № 5 про те, що суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. Таким чином, відповідач вважає, що одночасне стягнення суми боргу та звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення зазначеного боргу призведе до подвоєння суми заборгованості, яка належить до виплати банку. Крім того, відповідач вважає неправильним розрахунок заборгованості за кредитним договором, складений ПАТ КБ "ПриватБанк", оскільки на його думку банк завищив суму боргу. При цьому, відповідач відмовився надати власний розрахунок заборгованості. На підставі викладеного, відповідач [PERSON] просить відмовити в задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Відповідно до умов кредитного договору № HEK0GK0000000058 від 29 травня 2008 року (л/с 8-12) позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" надав відповідачеві [PERSON] кредит в сумі 26352 долари США, зі щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15 % річних та щомісячною сплатою винагороди за резервування ресурсів (комісії) в розмірі 4,08 % річних, з кінцевим строком повернення до 29 травня 2013 року. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1054, ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. З розрахунку заборгованості (л/с 109-112, 150-151) вбачається, що починаючи з серпня місяця 2013 року відповідач [PERSON] не виконує свої зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого в нього виникла заборгованість: по кредиту в сумі 21578,86 доларів США, по відсоткам за користування кредитом в сумі 18312,51 доларів США, по комісії в сумі 5040,39 доларів США. Згідно ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно ч.1 ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. У звязку з порушенням відповідачем [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором, ПАТ КБ "ПриватБанк" застосував до боржника неустойку: пеню за несвоєчасне виконання зобовязань за договором в сумі 27071,95 доларів США, штраф (фіксовану частину) в сумі 250 грн., штраф (процентну складову) в сумі 89356,61 грн. Відповідно до п.5.1, п.8.4 кредитного договору при порушенні позичальником зобовязань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу Національного банку України на дату сплати. Відповідно до п.5.3, п.6.4 кредитного договору при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених кредитним договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову. Згідно ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою. Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Разом з тим, суд вважає, що вимоги про стягнення пені, нарахованої за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, в іноземній валюті суперечать вимогам чинного законодавства України та умовам кредитного договору, укладеного між сторонами. Так, згідно ст.192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України\~- гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до п.5.1 кредитного договору сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу Національного банку України на дату сплати. Отже, нарахована банком пеня не може бути стягнута в іноземній валюті, а підлягає стягненню у гривнях в сумі 671925,80 грн., із розрахунку: 27071,95 доларів США за курсом 24,82 грн. Відповідно до п.5.5 кредитного договору терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки (пені, штрафів) за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 25 листопада 2015 року (л/с 69-71, 97-99, 114-116) в рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором в розмірі 32363,63 долари США (в гривневому еквіваленті - 258585,44 грн.) звернено стягнення на предмет іпотеки - квартиру, розташовану в [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах, організаціях незалежно від форми власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмети іпотеки за ціною 191900 грн. Цим же рішенням виселено [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з вказаної квартири. Це судове рішення набрало законної сили 25 листопада 2015 року. Судове рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не виконано, заборгованість за кредитним договором відповідачем [PERSON] не погашена. Суд критично оцінює пояснення відповідача [PERSON] про подвійне стягнення кредитної заборгованості, оскільки ці пояснення є необґрунтованими. Так, згідно ч.1 ст.7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно ч.1, ч.3 ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30 березня 2012 року № 5 право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві. В судовому засіданні достовірно встановлено, що рішення апеляційного суду Херсонської області від 25 листопада 2015 року в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не виконано, предмет іпотеки не реалізовано, погашення вимог кредитора за рахунок іпотеки не відбулося. Отже, зобов'язання відповідача [PERSON] за кредитним договором не припинилися, право вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" про повернення заборгованості за кредитним договором залишається дійсним та підлягає судовому захисту. За змістом ст.33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки повинно привести сторони до задоволення вимог кредитора за основним зобов'язанням, і тільки ця обставина може бути підставою для припинення зобов'язання як такого, що вважається виконаним відповідно до вимог ст.599 ЦК України. Забезпечувальне зобов'язання має похідний характер, а не альтернативний основному. Звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов'язання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобов'язанням одночасно чи за наявності рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки не може мати наслідком подвійного стягнення за основним зобов'язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов'язанням відсутня. Суд критично оцінює пояснення відповідача [PERSON] про його непогодження з розрахунком заборгованості, оскільки на підтвердження цих пояснень суду не надано належних та допустимих доказів. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач ПАТ КБ "ПриватБанк", як кредитодавець, має право вимагати від відповідача [PERSON], як позичальника, який прострочив виконання зобов'язань, повернення суми заборгованості за кредитним договором № HEK0GK0000000058 від 29 травня 2008 року. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного, суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ „ПриватБанк заборгованість за кредитним договором № HEK0GK0000000058 від 29 травня 2008 року: по кредиту в сумі 21578,86 доларів США, по відсоткам за користування кредитом в сумі 18312,51 доларів США, по комісії в сумі 5040,39 доларів США, пеню за несвоєчасне виконання зобовязань за договором в сумі 671925,80 грн., штраф (фіксовану частину) в сумі 250 грн., штраф (процентну складову) в сумі 89356,61 грн., всього 44931,76 доларів США (в гривневому еквіваленті 1115206,28 грн.) та 761532,41 грн. Згідно ст.88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 грн. та витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, в сумі 420 грн.

Outcome: approved