Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору. В обґрунтування позову посилається на те, що 13.06.2007 року між ПАТ "Дельта Банк" (правонаступник ТзОВ "Комерційний Банк "Дельта") та [PERSON] було укладено кредитний договір № 003-13085-130607, згідно якого відповідачу було відкрито картковий рахунок з встановленим лімітом кредитної лінії у розмірі 30000 грн. Обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невід'ємною частиною Договору. Свої зобов'язання за договором позивач виконав у повному обсязі, відкривши відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті - гривні, та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 1500,00 грн. Однак, взятих на себе зобов'язань відповідач не виконував, в результаті чого виникла заборгованість і станом на 06.07.2015 року становить 1638,41 гривень, яка складається з: тіла кредиту - 1638,41 грн., прострочене тіло кредиту - 0,00 грн., заборгованості за відсотками - 0,00 грн., заборгованості за комісіями - 0,00 грн. Наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, а тому просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача 1638,41 гривень заборгованості по кредитному договору. Позивач у позовній заяві просив справу розглядати у його відсутності. Позов підтримує у повному обсязі. Проти ухвалення у справі заочного рішення - не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, хоч належним чином був повідомлений про слухання справи рекомендованою коресподенцією, а тому суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Факт укладення 13.06.2007 року між позивачем, який є правонаступником ТзОВ "Комерційний Банк "Дельта", і відповідачем кредитного договору № 003-13085-130607, за умовами якого відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] з встановленим лімітом кредитної лінії у розмірі 1500 грн. та наявність станом на 06.07.2015 року заборгованості відповідача перед позивачем в сумі 1638,41 гривень, яка складається з: тіла кредиту - 1638,41 грн., заборгованості за відсотками - 0,00 грн., заборгованості за комісіями - 0,00 грн., що підтверджується матеріалами справи, зокрема, копією договору № 003-13085-130607 від 13.06.2007 року та розрахунком заборгованості, складеним позивачем. Заборгованість нарахована з урахуванням положень ст. 534 ЦК України щодо черговості погашення вимог за грошовим зобов'язанням. Таким чином судом встановлено, що відповідачем порушено умови кредитного договору, а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту. Так, умовами даного кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний сплачувати заборгованість за кредитом і проценти за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено договором. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А належним виконанням зобов'язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та в валюті, визначеними в кредитному договорі. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобов'язання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. З врахуванням наведеного та враховуючи, що відповідачем порушувались умови кредитного договору, а тому позов підлягає до задоволення зі стягненням з відповідача на користь позивача суми боргу в розмірі 1027,68 гривень. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 487,20 грн., так як позивач у відповідності до п.22 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved