Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Костянтинівський міжрайонний прокурор звернувся до суду із позовом в інтересах держави в особі Костянтинівської районної державної адміністрації Донецької області до [PERSON] про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, указуючи наступне. 21.05.2010 року між Костянтинівською районною державною адміністрацією та [PERSON] укладено договір оренди землі, який 25.06.2010 зареєстровано у Державному реєстрі земель за № [NUMBER]. Згідно п. 1, п. 2 даного договору Костянтинівська районна державна адміністрація надала в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 136,2263 га, що знаходиться на території Марківської сільської ради Костянтинівського району, для ведення фермерського господарства. Даний Договір укладено строком на 49 (сорок дев'ять) років. Пунктом 4 Договору встановлено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 0,1 % від грошової оцінки земельної ділянки, що на момент укладення договору складало 1299,84 грн. на рік за всю земельну ділянку. Пунктом 6 Договору встановлено, що орендна плата вноситься щомісячно. Також пунктом 7 Договору передбачено, що розмір орендної плати переглядається один раз на три роки у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, в інших випадках, передбачених законом. 16.03.2009р. головою райдержадміністрації було прийнято розпорядження № 154 «Про затвердження Положення про розмір орендної плати за землю», яке було зареєстроване в Костянтинівському міськрайонному управлінні юстиції 23.03.2009 за № 1/397. Дане розпорядження голови райдержадміністрації є регуляторним актом, проект якого пройшов процедуру прийняття регуляторних актів відповідно до вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». Цим розпорядженням встановлений розмір орендної плати за земельні ділянки, які знаходяться за межами населених пунктів. Розпорядженням голови Костянтинівської районної державної адміністрації № 338 від 17.09.2014 року [PERSON] збільшено розмір орендної плати до 3 % від грошової оцінки земельної ділянки. Статтею 30 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Отже, нормами чинного законодавства передбачено можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках встановлених договором або законом. Оскільки сторонами в договорі оренди передбачена можливість збільшення розміру орендної плати, а орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, тому законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору. 06.02.2014 року [PERSON] направлено листа про необхідність збільшення розміру орендної плати за користування земельною ділянкою. Відповідь не отримано. 17.07.2014 року повторно направлено листа, який також залишено поза увагою орендатором. Таким чином, всі досудові засоби врегулювання спору вичерпані, однак відносини щодо оренди землі між Відповідачем та Костянтинівською райдержадміністрацією належним чином не врегульовані. Згідно статті 35 Закону України "Про оренду землі" спори, пов'язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку. А ст. 651 Цивільного кодексу України встановлено, що Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відмова відповідача щодо укладення додаткової угоди призводить до недоотримання Марківською сільською радою плати за оренду землі. Таким чином ухилення Відповідача від укладення додаткового договору оренди земельної ділянки порушує інтереси держави, оскільки надходження орендної плати за користування земельними ділянками не в повному обсязі створює перешкоди для фінансування заходів щодо раціонального використання та охорони земель, реалізації соціально-економічних заходів, тощо. Позивач просить внести зміни до договору оренди земельної ділянки від 21.05.2010 року укладеного між Костянтинівською районною державною адміністрацією та [PERSON] щодо встановлення розміру орендної плати за земельну ділянку для ведення фермерського господарства, виклавши пункт 4 у наступній редакції: «4. Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 5 740 грн. 67 коп. за 53,4919 га пасовищ на рік та 58394 грн. 84 коп. за 82,7344 га рілля на рік. Всього орендна плата за земельні ділянки складає 64135 грн. 51 коп. (шістдесят чотири тисячі сто тридцять п'ять гривень п'ятдесят одна копійка) на рік». Прокурор Булгаков О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Представник позивача Левковський К.І., підтримав пояснення прокурора, просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в попередньому судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Згідно договору оренди землі від 21 травня 2010 року Костянтинівська районна державна адміністрація (орендатель) та [PERSON] (орендар) уклали договір в якому, орендавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки для ведення фермерського господарства, які знаходяться на території Марківської сільської ради, в оренду передаються земельні ділянки площею 136,2263 га із земель сільськогосподарського призначення (запас) із них: ріллі - 82,7344 га, пасовища - 534919 га (а.с.5-8). Пунктом 4 цього договору оренди сторони визначили, що орендна плата вноситься орендарем на рівні земельного податку у формі та розмірі: 0,1 % за відповідний вид земельних угідь (землі с-г призначення) від нормативної грошової оцінки цих земель, що на момент укладання договору складає: 1299,84 за всі земельні ділянки в рік, або 108,32 грн. за місяць (а.с.5-8). Згідно акту приймання-передачі земельної ділянки до договору оренди землі від 21.05.2010 року Костянтинівська районна державна адміністрація з одного боку, передає [PERSON] з другого боку, приймає земельні ділянки загальною площею - 136,2263 га в межах згідно планом, що додається, які розташовані на території Марківської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (а.с.9-14) Згідно розпорядження Костянтинівської районної державної адміністрації від 21.05.2010 року № 198 про надання земельних ділянок у довгострокову оренду для ведення фермерського господарства, в якому надати у довгострокову оренду громадянину [PERSON] земельні ділянки кадастровий номер [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], загальною площею - 136,2263 га, у тому числі: ріллі - 827344 га, пасовищі - 534919 га (а.с.15). Згідно розпорядження Костянтинівської районної державної адміністрації від 17 вересня 2014 року № 338 про внесення змін до розпорядження 21.05.2010 року № 198 внесені зміни до пункту 4 «4.Встановити величину орендної плати за користування земельної ділянки у розмірі 3,0 % від грошової оцінки цих земель.» (а.с.16). Як визначено ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Подібна норма визначена і спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, а саме ст. 30 Закону України "Про оренду землі" зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. У пункті 4 договору оренди сторони домовились, що розмір орендної плати переглядається раз на три роки у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом. Тобто законодавством України передбачено можливість зміни умов договору рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у випадках визначених договором або законом. В той же час договором оренди сторони визначили, що раз на три роки переглядається розмір орендної плати, зокрема у випадку зміни розмірів земельного податку. Статтею 288 Податкового кодексу України встановлено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки. Водночас, річна сума платежу для інших земельних ділянок, наданих в оренду, не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки. Відповідно до положень ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями статті 632 Цивільного кодексу України визначено, що ціна у договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Відповідно до п. 2.19. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 року № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" у разі прийняття уповноваженим органом рішення про внесення змін до ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть не братися судом до уваги лише у разі скасування відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку. Системний аналіз норм законодавства України дає підстави для висновку про те, що орендна плата за земельну ділянку, яка перебуває в державній або в комунальній власності, має подвійну правову природу, оскільки, з одного боку, є передбаченим договором оренди землі платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (частина перша статті 21 Закону України "Про оренду землі", підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, далі - ПК України), з іншого - є однією з форм плати за землю як загальнодержавного податку нарівні із земельним податком (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України). При прийнятті даного рішення, суд також враховує правовий висновок Верховного Суду України, який викладений у Постанові №3-47гс10 від 27.12.2010р., та який згідно ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковий для всіх судів України. В даній Постанові зазначено, що нормами чинного законодавства передбачено можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках встановлених договором або законом. Оскільки сторонами в договорі оренди передбачена можливість збільшення розміру орендної плати, а орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, тому законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору. Таким чином, судом безперечно встановлено всі необхідні підстави для внесення змін до договору оренди землі від 21.05.2010 року, який укладено між Костянтинівською районної державної адміністрації та [PERSON]. Відтак, суд прийшов до переконання, що заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню, за винятком вимоги про необхідність внесення змін в договір в частині зазначення фіксованого розміру орендної плати. Крім того, вирішуючи питання судового збору, суд враховує положення ч. 3 ст. 88 ЦПК України, та п. 11 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" та стягує з відповідача судовий збір в дохід держави у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved