Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: представник Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 26.03.2020 у розмірі 12178,91 грн. та судові витрати у розмірі 2270,00 грн. (судовий збір). Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 26.03.2020. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (далі - договір), що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк». Отже, підписавши заяву, між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок з початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 10000,00 гривень. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.5 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, Отже, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054\~ЦК\~України відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст.\~629\~ЦК\~України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Незважаючи на взяті на себе за договором зобов`язання, відповідач належним чином не виконує умови договору, у зв`язку із чим станом на 15.11.2021 заборгованість по кредиту становить 12178,91 гривень. Оскільки погасити заборгованість в добровільному порядку відповідач відмовляється, позивач просить стягнути дану суми заборгованості, а також судові витрати. Представник позивача подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, а позов просить задоволити в повному обсязі. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у передбаченому законом порядку, в тому числі, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 45). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: Ухвалою суду від 10.12.2021 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику учасників справи та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Окрім того відповідачу було надано строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін Разом з позовною заявою від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, в якому він також не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Ухвалою суду від 21.12.2021 постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін, відповідача викликати в судове засідання шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обгрунтувань позивача суду не надав, хоча був повідомлений про розгляд даної справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Враховуючи, що відповідач, хоча і був належним чином повідомлений про розгляд даної справи, відзиву на позов та клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін не подав, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, тому протокольною формою ухвали суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: [PERSON] звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву від 26.03.2020, згідно з якою він погодився з Умовами та Правилами надання банківських послу, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с.13). На підставі вказаної заяви [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до заяви про відкриття поточного рахунку та приєднання до Умов та Правил надання послуг «Картки для виплат», встановлено, що процентна ставка при невиконанні зобов`язань щодо повернення кредиту, для кредитної картки «Універсальна» становить 86,40 % річних, а для кредитно картки «Універсальна Gold» становить 84,00 % річних(а.с. 14-16). Дані про номера карток, дату їх відкриття та термін дії, отриманих [PERSON] містяться у довідці, долученій АТ КБ «ПриватБанк», згідно з якою останню картку відповідач отримав 10.11.2020 з терміном дії до 06/24 (а.с.4). Згідно з довідкою про зміну кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] (договір б/н), кредитні ліміти карткового рахунку за період 26.03.2020 по 06.05.2021 неодноразово змінювалися (зменшувалися та збільшувалися), востаннє кредитний ліміт становив 9984,76 грн., після чого 06.05.2021 був зменшений до 0,00 грн. (а.с. 10). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором, укладеним між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] , з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості станом на 15.11.2021 останній має заборгованість в розмірі 12148,91 грн., яка складається з: 10044,57 грн. - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч.: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 10044,57 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 2134,34 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії (а.с. 7-8). В процесі користування кредитним рахунком [PERSON] неодноразово знімав готівку у банкоматі, перераховував кошти між банківськими картками, проводив розрахунки, тощо, однак не надавав своєчасно АТ КБ "ПриватБанк" грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що знайшло своє відображення у вказаному розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку (а.с. 9). Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Оцінка суду: суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що даний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з такого. Статтями 1054, 1055\~ЦК\~України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638\~ЦК\~України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В судовому засіданні встановлено, що відповідач 24.04.2007 підписав заяву позичальника та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. При укладанні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У даному випадку застосування конструкції договору приєднання та його умови розробляв АТ КБ «ПриватБанк». Позивач посилається на те, що умови кредитного договору, укладеного між ним та відповідачем, визначені в заяві та в Умовах та правилах наданнях банківських послуг. При цьому, суд звертає увагу, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме долучений до матеріалів справи витяг з Умов та правил наданнях банківських послуг розумів відповідач та ознайомився і погодився з ним, підписуючи заяву позичальника. Роздруківка із сайту позивача та посилання на нього належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг, наданий банком витяг з умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Оскільки долучені до позовної заяви Умови та правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача, а в матеріалах справи відсутні допустимі докази, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів останній, підписуючи заяву від 26.03.2020, тому їх не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 26.03.2020. З огляду на вищевказане, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем, АТ КБ «ПриватБанк» повідомив споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Таким чином, суд встановив, що основні умови кредитування, на яких [PERSON] був виданий кредит, містяться в описаній вище заяві позичальника, яка підписана ним 24.04.2007 та копія якої знаходиться в матеріалах справи. У ч. 1 ст.\~509\~ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання повинні виконуватись належним сторонами і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. З розрахунків заборгованості за договором встановлено, що відповідач отримував кредитні кошти, однак не надавав їх своєчасно та в повному обсязі банку для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку з чим станом на 15.11.2021 за ним рахується заборгованість, сума та складові якої вказані вище. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 14-131цс19. З урахуванням викладеного, даючи оцінку вказаним вище розрахункам заборгованості за кредитним договором та заяві про відкриття поточного рахунку та приєднання до Умов та Правил надання послуг «Картки для виплат», в якій визначений розмір відсотків за користування кредитними коштами, з яким відповідач погодився, підписавши дану заяву та яка застосовувалася при нарахуванні йому заборгованості, зважаючи на те, що він користувався кредитними коштами на визначених у заяві умовах та вносив проплати з метою погашення, в тому числі нарахованих відсотків, тобто погоджувався з розміром їх нарахування, однак нерегулярно, тобто з порушенням визначених строків, у зв`язку з чим відсотки за користування кредитом як збільшувалися, так і зменшувалися, фактично частково погашаючи кредит, беручи до уваги, що жодних зауважень щодо нарахованої заборгованості, в тому числі щодо розміру відсотків, від нього до суду не надходило, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 26.03.2020 у розмірі 12178,91 грн., яка складається з: 10044,57 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту та 2134,34 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2270,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, то згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 1207, 509, 526, 527, 530, 549, 610, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055\~ЦК\~України та

Outcome: approved