Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Представник ПАТ "Українська страхова компанія" звернувся до Жовтневого районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № ВП0074 від 30.07.2009 року АБ "Український Бізнес Банк", надав відповідачці кредит у розмірі 3497,78 гривень терміном з 30.07.2009 року по 30.07.2011 року, зі сплатою 39% річних за користування кредитом. У забезпечення виконання договору кредиту, був укладений договір добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту за № 013206кр від 30.07.2009р., що підтверджує зв'язок даного договору з кредитним договором і яким визначена солідарна відповідальність страховика - ПАТ "Українська страхова компанія" і боржниці перед банком за виконання зобов'язань за кредитним договором. Після закінчення терміну повернення кредиту відповідачка не виконала своїх зобов'язань перед банком, що надав їй кредит, і відповідно до умов кредитного договору утворилася заборгованість перед банком у розмірі 1097,58 гривень, яку позивач станом на 29.08.2011 року погасив у повному обсязі. Незважаючи на неодноразові попередження позивача про необхідність погашення заборгованості, відповідачка сплату суми боргу так і не здійснила, у зв'язку з чим, представник позивача звернувся з позовом до суду про стягнення суми заборгованості у розмірі 1097,58 гривень, 3% річних за користування кредитом у розмірі 71,12 гривень, а також судових витрат. Представник позивача у судове засідання не з'явився, до суду надав письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд вважає, що причини неявки відповідачки, належним чином повідомленої про час та місце розгляду справи, не є поважними, в зв'язку з чим, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № ВП0074 від 30.07.2009 року АБ "Український Бізнес Банк", надав відповідачці кредит у розмірі 3497,78 гривень терміном з 30.07.2009 року по 30.07.2011 року, зі сплатою 39% річних за користування кредитом. У забезпечення виконання договору кредиту, був укладений договір добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту за № 013206кр від 30.07.2009р., що підтверджує зв'язок даного договору з кредитним договором і яким визначена солідарна відповідальність страховика - ПАТ "Українська страхова компанія" і відповідачки перед банком за виконання зобов'язань за кредитним договором. Після закінчення терміну повернення кредиту [PERSON] не виконала своїх зобов'язань перед банком, що надав їй кредит, і відповідно до умов кредитного договору утворилася заборгованість перед банком у розмірі 1097,58 гривень, яку позивач станом на 29.08.2011 року погасив у повному обсязі. Відповідно до п. 2 договору добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту і ст.ст. 553, 554,993 ЦК України ст. 27 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. На підставі п. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Факт виконання ПАТ "Українська страхова компанія" умов договору добровільного страхування підтверджується матеріалами справи. Таким чином в судовому засідання встановлено, що позивач свої зобов'язання за даним договором виконав. Оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що позивач свої зобов'язання за даним кредитним договором виконав, а відповідачкою порушено передбачений договором порядок погашення заборгованості, позов підлягає задоволенню в межах заявлених вимог. Також, на підставі вимог ст. 88 ЦПК України, підлягають задоволенню вимоги позивача в частині стягнення з відповідача понесених та документально підтверджених судових витрат по справі. На підставі ст.ст. 526, 610, 612, 614, 615, 625, 1049 ЦК України,

Outcome: approved