Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

У липні 2018 року позивач звернувся до суду із позовом про стягнення грошових коштів за договорами банківськівських вкладів, а саме просив: - стягнути з Акціонерного товариства Комерційного Банку «Приватбанк» (АТ КБ "ПРИВАТБАНК"), код ЄДРПОУ: 14360570 на користь [PERSON] РНОКПП [NUMBER] грошові кошти за банківським вкладом за договором № SAMDN10000708202906 у розмірі 3 000,00 (три тисячі) євро, що за курсом НБУ на день подачі позову становить: 93 354,85 (дев`яносто три тисячі триста п`ятдесят чотири) грн. 85 коп. - стягнути з Акціонерного товариства Комерційного Банку «Приватбанк» (АТ КБ "ПРИВАТБАНК"), код ЄДРПОУ: 14360570 на користь [PERSON] РНОКПП [NUMBER] грошові кошти за банківським вкладом за договором № SAMDN10000708202986 у розмірі 3 000,00 (три тисячі) євро, що за курсом НБУ на день подачі позову становить: 93 354,85 (дев`яносто три тисячі триста п`ятдесят чотири) грн. 85 коп. - стягнути з Акціонерного товариства Комерційного Банку «Приватбанк» (АТ КБ "ПРИВАТБАНК"), код ЄДРПОУ: 14360570 на користь [PERSON] РНОКПП [NUMBER] грошові кошти за банківським вкладом за договором № SAMDN10000708202750 у розмірі 3 000,00 (три тисячі) євро, що за курсом НБУ на день подачі позову становить: 93 354,85 (дев`яносто три тисячі триста п`ятдесят чотири) грн. 85 коп. - стягнути з Акціонерного товариства Комерційного Банку «Приватбанк» (АТ КБ "ПРИВАТБАНК"), код ЄДРПОУ: 14360570 на користь [PERSON] РНОКПП [NUMBER] відсотки за користування банківським вкладом за договором № SAMDN10000708202906 у розмірі 5 442,86 (п`ять тисяч чотириста сорок два) євро 86 центів, що за курсом НБУ на день подачі позову (25.07.2018р.) становить: 5 442,86 * 31,118283 = 169 372,46 (сто шістдесят дев`ять тисяч триста сімдесят дві) грн. 46 коп. - стягнути з Акціонерного товариства Комерційного Банку «Приватбанк» (АТ КБ "ПРИВАТБАНК"), код ЄДРПОУ: 14360570 на користь [PERSON] РНОКПП [NUMBER] відсотки за користування банківським вкладом за договором № SAMDN10000708202986 у розмірі розмірі 5 442,86 (п`ять тисяч чотириста сорок два) євро 86 центів, що за курсом НБУ на день подачі позову (25.07.2018р.) становить: 5 442,86 * 31,118283 = 169 372,46 (сто шістдесят дев`ять тисяч триста сімдесят дві) грн. 46 коп. - стягнути з Акціонерного товариства Комерційного Банку «Приватбанк» (АТ КБ "ПРИВАТБАНК"), код ЄДРПОУ: 14360570 на користь [PERSON] РНОКПП [NUMBER] відсотки за користування банківським вкладом за договором № SAMDN10000708202750 у розмірі розмірі 5 442,86 (п`ять тисяч чотириста сорок два) євро 86 центів, що за курсом НБУ на день подачі позову (25.07.2018р.) становить: 5 442,86 * 31,118283 = 169 372,46 (сто шістдесят дев`ять тисяч триста сімдесят дві) грн. 46 коп. - стягнути з Акціонерного товариства Комерційного Банку «Приватбанк» (АТ КБ "ПРИВАТБАНК"), код ЄДРПОУ: 14360570 на користь [PERSON] РНОКПП [NUMBER] 3% річних у розмірі 3 087,87 (три тисячі вісімдесят сім) грн., 87 коп за договором № SAMDN10000708202906. - стягнути з Акціонерного товариства Комерційного Банку «Приватбанк» (АТ КБ "ПРИВАТБАНК"), код ЄДРПОУ: 14360570 на користь [PERSON] РНОКПП [NUMBER] 3% річних у розмірі 3 087,87 (три тисячі вісімдесят сім) грн., 87 коп за договором № SAMDN10000708202986. - стягнути з Акціонерного товариства Комерційного Банку «Приватбанк» (АТ КБ "ПРИВАТБАНК"), код ЄДРПОУ: 14360570 на користь [PERSON] РНОКПП [NUMBER] 3% річних у розмірі 3 087,87 (три тисячі вісімдесят сім) грн., 87 коп. за договором № SAMDN10000708202750. 26.03.2019 представником позивача було подано уточнену позовну заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначено, що стягненню з відповідача підлягає сума в розмірі 27 817, 56 євро, надавши при цьому свої розрахунки. 23.08.2018 ухвалою суду було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в спрощеному порядку, з повідомленням сторін. 16.01.2019 представником відповідача було подано відзив 05.04.2019 року представник відповідача подала до суду відзив на позов, у якому вона заперечувала позовні вимоги і просила відмовити у їх задоволенні, зазначаючи, що відокремлений підрозділ ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» на території АРК та міста Севастополя не мав правових підстав та можливості здійснювати банківську діяльність після окупації АРК та міста Севастополя, доступ до первинних документів (у тому числі оригіналів договорів та касових документів) клієнтів Кримського РУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на даний час є обмеженим, позивач не надав доказів укладення договорів та внесення грошових коштів на рахунок у банку ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК». Окірм цього, було зазначено, що ухвалою Центрального районного суду м. Сімферополя від 21.04.2014 АНО «ФЗВ» було передане в довірче управління майновий комплекс Філії «Кримське РУ Пат КБ «ПРИВАТБАНк», що знаходиться на території АРК та міста Севастополя, таким чином зобов`язання за довоговами, укладеними між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в особі Кримськоїх філіїї та кримськими клієнтами, виконує саме АНО «ФЗВ». 01.02.2019 відповідно до розпорядження № 47 від 01.02.2019 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, у зв`язку з відстороненням від посади судді Цокол Л.І. 04.02.2019 вказану позовну заяву було прийнято до провадження та призначено до розгляду. 11.03.2019 представником відповідача було подано додаткові пояснення, а саме розрахунок позовни вимог. 26.03.2019 в судовому засіданні було подано заяву про уточнення позовних вимог, де зазначено, що стягненню з відповідача підлягає 27 817, 56 євро, долучивши розрахунки на основі яких позивач просить стягнути грошові кошти. Окрім цього, 26.03.2019 представником позивача було подано відповідь на відзив, в якому останній зазначив, що Рішення Центрального банку Російської Федерації (Банк Росії) № РН-33/I від 21.04.2014 року; Федеральний Закон № 39-ФЗ від 04.02.04.2014 року «Про захист інтересів фізичних осіб, що мають вклади в банках та відокремлених структурних підрозділах банків, зареєстрованих та (чи) діючих на території Республіки Крим та на території міста федерального значення Севастополя»; Ухвалу Центрального районного суду м. Сімферополя від 21.04.2014 року; Ухвалу Центрального районного суду м. Сімферополя від 04.06.2014 року, як на підстави звільнення Відповідача від обов`язку повернути Позивачу її депозитний вклад, є недоречним та неприпустимим, у зв`язку із тим, що за законодавством України чинність на окупованій території Автономної Республіки Крим нормативних актів Російської Федерації не визнається, та вони не підлягають виконання та вказав, що факт укладання договорів між позивачем та відповідачем підтверджується, наступними документами, а сама: оригіналами договорів, оригіналами квитанцій про внесення коштів на депозитні рахунки, оригінали ощадних книжок, що того позивач зазначив, що погоджується з тим, що помилково було розраховано ціну позову, та вказано 02.04.2019 від представника відповідача надійшов відзив на заяву про уточнення позовних вимог від 07.03.2019, в якій міститься розрахунок позовних вимог, оскільки на думку представника відповідача, позивач безпідставно рахує відсотки за повною ставкою 12,5% річних, яка була встановлена умовами Договору банківського вкладу на період дії такого Договору, до того ж, без врахування умов п.7 та п.9 Договору, тому Банком надано з цього приводу оновлений розрахунок відсотків з урахуванням нового періоду, а саме: - з 03.11.2009 року по 08.11.2017р (2928 дн) повинні нараховуватися за ставкою 12,5% річних, тобто 3.000 євро х 12,5% річних х 2928 дн : 365 дн = 3.008,22 євро; - з 09.11.2017р по 04.03.2018р (116 дн) - застосовується коефіцієнт 0.5 (12.5% річних х 0.5) = 6,25% річних, тобто 3.000 євро х 6,25 % річних х 116 дн : 365 дн = 59,59 євро; - з 05.03.2018р по 06.03.2019р (367 дн) - застосовується ставка «на вимогу» у розмірі 0.01% річних, тобто 3.000 євро х 0,01 % річних х 367 дн : 365 дн = 0,30 євро. Таким чином, загальний розмір відсотків за одним договором банківського вкладу, нарахованих за період з 03.11.2009 по 25.07.2018 складає 3 068, 11 євро, а не 6 030.53 євро. як рахує та просить стягнути Позивач. Позивач збільшив період нарахування 3% річних та просить суд стягнути з Банку 3% річних за ст. 625 ЦКУ за період з 05.03.2018р по 06.03.2019. Для розрахунку 3% річних необхідно спочатку визначити суму невиконаного зобов`язання станом на 04.03.2018р. Відповідно до наведеного Відповідачем вище розрахунку відсотків, загальна сума боргу станом на 04.03.2018р (сума вкладу 3.000 євро та нарахованих відсотків 3.067,81 євро) складає 6.067,81 євро. Отже, розрахунок 3% річних за одним договором банківського вкладу за період з 05.03.2018р по 06.03.2019р (367 дн) повинен мати наступний вигляд: 6 067,81 євро х 3% х 367 дн : 365 дн =183, 03 євро, а не 241.99 євро, як рахує та просить стягнути Позивач. З урахуванням вищенаведеного, у випадку підтвердження Позивачем позовних вимог належними та допустимими доказами, до стягнення можуть підлягати у загальному розмірі по трьох договорах - кошти у розмірі 18.753,42 євро, а саме: сума вкладів - 9.000,00 євро, сума нарахованих відсотків за трьома вкладами - 9.204,33 євро, сума 3% річних за ст.625 ЦКУ за трьома вкладами - 549,09 євро. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача позов не визнала, заперечувала проти його задоволення, посилаючись на доводи у зазначені у відзиві, окрім цього зазначила, що розрахунок, який було надано Банком є вірний. Суд, заслухавши обґрунтування та заперечення учасників процесу, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судовим розглядом встановлено, що 02 листопда 2009 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] в Севастопольському відділені Відповідача було укладено наступні договори: 1) № SAMDN10000708202906 (Вклад «Копилка детям») Далі - Договір № SAMDN10000708202906. Згідно з умовами пп. 2, 3 договору № SAMDN10000708202906 Отримувачем по даному вкладу є [PERSON] , що народився [INFO] , який вступає в користування вкладом на наступний день після досягнення 18 річного віку і може розпоряджатися вкладом на власний розсуд. До цієї мити вкладом розпоряджається Позивач. Сума вкладу склала 3 000,00 EUR (три тисячі євро), що підтверджується договором № SAMDN10000708202906. Факт внесення грошових коштів у розмірі, передбаченому договором, підтверджується квитанцією 189820134 Tr.N CAGRAGR000000022739247 від 02 листопада 2009 року, електронною ощадною книжкою № [NUMBER] ; 2) № SAMDN10000708202986 (Вклад «Копилка детям») (Далі - Договір № SAMDN10000708202986). Згідно з умовами пп. 2, 3 договору № SAMDN10000708202986 Отримувачем по даному вкладу є [PERSON] , що народилася [INFO] , яка вступає в користування вкладом на наступний день після досягнення 18 річного віку і може розпоряджатися вкладом на власний розсуд. До цієї мити вкладом розпоряджається Позивач. Сума вкладу склала 3 000,00 EUR (три тисячі євро), що підтверджується договором № SAMDN10000708202986. Факт внесення грошових коштів у розмірі, передбаченому договором, підтверджується квитанцією 189821370 Tr.N CAGRAGR000000022739386 від 02 листопада 2009 року, електронною ощадною книжкою № [NUMBER] ; 3) № SAMDN10000708202750 (Вклад «Копилка детям») (Далі - Договір № SAMDN10000708202750). Згідно з умовами пп. 2, 3 договору № SAMDN10000708202750 Отримувачем по даному вкладу є [PERSON] , що народилася [INFO] , яка вступає в користування вкладом на наступний день після досягнення 18 річного віку і може розпоряджатися вкладом на власний розсуд. До цієї мити вкладом розпоряджається Позивач. Сума вкладу склала 3 000,00 EUR (три тисячі євро), що підтверджується договором № SAMDN10000708202750. Факт внесення грошових коштів у розмірі, передбаченому договором, підтверджується квитанцією 189818215 Tr.N CAGRAGR000000022739033 від 02 листопада 2009 року, електронною ощадною книжкою № [NUMBER] . Як зазначає, позивач, відповідно до умов п. 1 договорів № SAMDN10000708202906, № SAMDN10000708202986, № SAMDN10000708202750, відсоткова ставка за договором складає 12,5% річних. Згідно з умовами пунктів 1 та 7 договору № SAMDN10000708202906, № SAMDN10000708202986, № SAMDN10000708202750 термін дії договору складав 12 місяців до 02.11.2010 р. у випадку, якщо в строк не пізніше дня закінчення строку вкладу Клієнт не заявив банку про відмову від продовження строку вкладу (письмово у відділенні банку, або за телефоном клієнтської підтримки, вклад автоматично вважається продовженим ще на один строк, вказаний в п. 1 даного договору. Строк вкладу продовжується не одноразово без заяви Клієнта до банку. При цьому відлік нового строку вкладу та нового мінімального строку вкладу починається з дня, наступного за датою закінчення попереднього строку вкладу. Відповідно до п. 15 договору № SAMDN10000708202906, № SAMDN10000708202986, № SAMDN10000708202750 дія договору припиняється з виплатою Клієнту всієї суми вкладу разом з процентами, належними відповідно до умов цього договору. Як вказує позивач, у 2014 році відповідач без відповідного розпорядження позивача та без погодження з ним позбавив останнього права безперешкодно користуватись своїми грошовими коштами, що знаходяться на особовому рахунку: № № [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] відмовився від виконання розпоряджень про перерахування і видачу відповідних сум з рахунків і проведення інших операцій по рахункам і заблокував доступ до рахунків. Крім того, відповідачем було заблоковано доступ до електронної ощадної книжки: № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , що дозволяє отримати в банкоматах відповідача інформацію про суму вкладу і процентах до виплати. Доступ до вкладів також було заблоковано в системі Приват 24. Позивач звертався до відповідача в усному порядку з використанням номерів телефонної гарячої лінії відповідача та особисто у відділенні відповідача з проханням надати доступ до його рахунків, відкритих у Севастопольському відділенні відповідача, однак його звернення були залишені без задоволення. 12.05.2015 року позивач письмово звернувся до відповідача із заявою, в якій просив перевести депозитні рахунки, які були відкриті в Севастопольському відділенні відповідача, на обслуговування до м. Нова Каховка, Херсонської області та дозволити йому користуватися рахунками в звичайному режимі. Заява була отримана відповідачем 13 травня 2015 року, що підтверджується поштовим повідомленням № 07434200007510 від 12.05.2015р. (а.с. №26) 21.05.2015 року відповідач надав відповідь на вказану заяву Позивача (Вих. № 20.1.0.0/7-20150514/4002 від 21.05.2015 на № 183364 від 14.05.2015 р.), у якій зазначив, що через - політичні події в країні, виникли складнощі з обслуговуванням депозитів і рахунків, відкритих в кримських відділеннях ПАТ КБ «Приватбанк», і що відповідно до постанови Правління НБУ №260 від 06.05.2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» припинив свою діяльність в Криму та банк робить все можливе для врегулювання ситуації і вирішення юридичних питань з виплати вкладів (а.с. №27). 13.10.2015 року Позивач письмово звернувся до Національного Банку України із проханням допомогти в вирішенні ситуації, яка сталася з вини Відповідача. Заява була отримана Національним Банком України 19 жовтня 2015 року, що підтверджується поштовим повідомленням № 7434200008656 (а.с. №29). 11.11.2015 року Національний Банк України надав відповідь на вказану заяву (Вих. № 20-06008/86428), у вказаній відповіді містяться роз`яснення відносно порядку виконання зобов`язань банків перед клієнтами, роз`яснено порядок вирішення спорів в разі невиконання сторонами договірних зобов`язань, та вказано, що інформація, що викладена у зверненні буде взята до уваги та буде використана Національним Банком України під час здійснення банківського нагляду (а.с. №30). 01.12.2015 року на звернення позивача від 21.11.2015 року щодо надання можливості користуватися депозитними рахунками в місці його реєстрації в Херсонської області Відповідачем повідомлено, що відповідальність за відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок тимчасової окупації, законом покладається на Російську Федерацію. ПАТ КБ «Приватбанк» подав до Російської Федерації претензію, відповідно до Міжнародної конвенції про захист іноземних інвестицій, за результатами розгляду якої буде вирішуватись питання виплати коштів розміщених на рахунках клієнтів відокремлених підрозділів які знаходились на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя (Вих. № 20.1.0.0.0/7-20151126/366 на № 448211 від 26.11.2015р.), (а.с. №32). Аналогічна відповідь була надана відповідачем 08.04.2016 р (Вих. № 20.1.0.0.0/7-20160405/2561 на № 166099 від 05.04.2016р.). Відповідно до умов п. 9 договору: № SAMDN10000708202906, № SAMDN10000708202986, № SAMDN10000708202750, сторони мають право достроково розірвати даний договір згідно з діючим законодавством, попередивши про це другу сторону за два банківських дні до дати розірвання договору. При поверненні вкладу за ініціативою Клієнта (Позивач), Клієнту (Позивачу) повертається сума вкладу і проценти, нараховані відповідно до наступних умов: при поверненні до спливу 3-х місяців з дати початку/продовження строку вкладу, відсотки нараховуються виходячи із діючої відсоткової ставки за вкладом, помноженої на коефіцієнт 0,33; при поверненні у період більше 3-х до 6 місяців з дати початку/продовження строку вкладу, відсотки нараховуються виходячи із діючої відсоткової ставки, помноженої на коефіцієнт 0,5; при поверненні у період більше 6-ти до 12 місяців з дати початку/продовження строку вкладу, відсотки нараховуються виходячи із діючої відсоткової ставки за вкладом, помноженої на коефіцієнт 0,67. Сума нарахованих відсотків на цілу кількість строків вкладу, що пройшли з моменту оформлення вкладу, виплачується у повному об`ємі. У випадку участі у кредитних програмах ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», за письмовою згодою з Банком дострокове повернення вкладу здійснюється з виплатою відсотків у повному об`ємі за фактичний строк розміщення грошових коштів. Таким чином, позивач зазначає, що з 2014 року доступ до вкладу було заблоковано відповідачем, а неодноразові звернення позивача до відповідача були залишені без задоволення. У зв`язку з вищевикладеним, 27.02.2018 р. позивач через свого представника [PERSON] звернувся до відповідача з заявою від 26.02.2018 р., в якій містилося повідомлення про розірвання договору: № SAMDN10000708202906, № SAMDN10000708202986, № SAMDN10000708202750 з 05 березня 2018 року і наступні вимоги: 1) в строк до 10 березня 2018 року направити на адресу представника Позивача [PERSON] інформацію про суму вкладу і процентів до виплати за договором: № SAMDN10000708202906, № SAMDN10000708202986, № SAMDN10000708202750 станом на 05.03.2018 року; 2) в строк до 12 березня 2018 року повідомити представнику Позивача [PERSON] про місце, дату і час видачі суми вкладу і процентів за фактичний строк користування вкладом за договором: № SAMDN10000708202906, № SAMDN10000708202986, № SAMDN10000708202750; 3) в строк до 19 березня 2018 року здійснити повернення суми вкладу і виплатити проценти, нараховані у відповідності до умов договору: № SAMDN10000708202906, № SAMDN10000708202986, № SAMDN10000708202750 за фактичний строк користування вкладом. До вказаної заяви було додано наступні документи 1) копія довіреності представника Позивача; 2) копія договору № SAMDN10000708202906; 3) копія договору № SAMDN10000708202986, 4) копія договору № SAMDN10000708202750 5) Копія електронної ощадної книжки № [NUMBER] ; 6) Копія електронної ощадної книжки № [NUMBER] ; 7) Копія електронної ощадної книжки № [NUMBER] . Заява була отримана відповідачем за адресою: вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, 49094 02 березня 2018 року, за адресою: [ADDRESS] м . Київ 05 березня 2018 р., що підтверджується почтовими повідомленнями № № 6230302468530; 6230302468521 від 27.02.2018р. На вказане звернення на адресу представника Позивача через сервіс Paperless 05 квітня 2018 р. було направлено відповідь: (Від 23-03-2018 г. №20.1.0.0.0/7- 180304/164 на 26035-ВБ от 04-03-2018 г; 2) Від 04-04-2018 г. №20.1.0.0.0/7- 180306/888 на 27368-ВБ от 06-03-2018 г) у якому було вказано, що додана до Вашого запиту довіреність не може бути прийнятий до уваги у зв`язку з тим, що не завірена належним чином. 11.04.2018 р. представником позивача - [PERSON] на адресу відповідача була направлена належним чином завірена копія довіреності з заявою від 10.04.2018. Вказані документи було отримано відповідачем за адресою: вул . Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, 49094 13 квітня 2018 року, що підтверджується почтовим повідомленням № 6105102185534 від 11.04.2018р. Повідомлення про отримання заяви за адресою: [ADDRESS], на адресу представника позивача не повернулося. На вказане звернення на адресу представника позивача через сервіс Paperless 07 травня 2018 р. було направлено відповідь (Вих. No20.1.0.0.0/7- 180418/637 от 25.04.2018 на 49607-ВБ від 18-04-2018 р.; Вих. No20.1.0.0.0/7- 180416/840 от 25.04.2018 на 48751-ВБ від 16-04-2018 р) у якому повідомлено про неможливість виконання вимог в зв`язку з тим, що під час отримання звернень клієнтів Банку засобами поштового зв`язку Банк позбавлений можливості здійснити ідентифікацію особи, що підписала запит. В зв`язку з вищевикладеним в травні 2018 року позивач особисто звернувся до відділення позивача в м. Нова Каховка з вимогою прийняти його заяву та передати до Головного відділення. В прийняти заяви йому було відмовлено. 08.06.2018 року позивач направив заяву поштовим відправленням до Відповідача. Вказані документи було отримано Відповідачем за адресою: вул . Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, 49094 13 червня 2018 року, що підтверджується почтовим повідомленням № 7490000901426 від 08.06.2018 р. Повідомлення про отримання заяви за адресою: [ADDRESS], на адресу Позивача не повернулося. Відповідь на звернення позивача від 08.06.2018 р. не було надано Банком. 25 червня 2018 року представником позивача [PERSON] на адресу відповідача було направлено звернення з вимогою розглянути заяву від 26.02.2018 р. (26035-ВБ от 04-03-2018 г; 27368-ВБ от 06-03-2018 р.). Вказана заява була подана представником позивача [PERSON] особисто (з проходженням верифікації) до відділення Банку, в якому є співробітники, вповноважені здійснювати прийом вхідної кореспонденції, а саме ПАТ «ПРИВАТБАНК» Харківське ГРУ, що підтверджується штампом відділення Відповідача (Вх. 6370). Також було подано звернення аналогічне тому, яке позивач відправив поштовим відправленням 08.06.2018 р. На вказане звернення на адресу позивача через сервіс Paperless 23 липня 2018 р. було направлено відповідь (Від 04-07-2018 р. №20.1.0.0.0/7- 180627/1306 на 90806-ВБ від 27-06-2018 р.) та відповідь (Від 04-07-2018 р. №20.1.0.0.0/7- 180628/348 на 91163-ВБ від 28-06-2018 р.) в яких повідомлено наступне: «Територію Автономної Республіки Крим та міста Севастополь де відповідно до наданої Вами інформації були оформлені банківськи договори та рахунки, визнано тимчасово окупованою територією України відповідно до статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополь». У зв`язку із неможливістю здійснювати банківське регулювання та нагляд, валютний контроль і державний фінансовий моніторинг за діяльністю банків та їх відокремлених підрозділів, Правлінням Національного банку України було прийнято Постанову «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя» від 06.05.2014р. No 260 (надалі - Постанова No 260), згідно з якою припинено подальшу діяльність українських банківських установ та їх відокремлених підрозділів на зазначеній території. Відповідно до ст. 56 Закону України «Про Національний банк України» нормативноправові акти НБУ є обов`язковими до виконання для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб. В разі порушення банками вимог банківського законодавства та нормативно-правових актів Національного банку України, яким є у даному випадку Постанова НБУ від 06.02.2014р. No 260, Національним банком України можуть бути застосовані заходи впливу за порушення банківського законодавства до банків-порушників. Тож, з огляду на зазначене, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» був вимушений припинити свою діяльність на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, відповідно до вимог Постанови No 260. Як вже зазначалось, відповідно до п.5 постанови НБУ No 260 від 06.05.2014р. «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків та закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим», банки були зобов`язані припинити діяльність своїх відокремлених підрозділів, розташованих на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя та протягом місяця з дня набрання чинності постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів». У відповідях позивачу також рекомендовано прийняти до уваги зазначену у цих листах інформацію та враховувати викладене при подальших зверненнях до Банку з аналогічними вимогами, адже це сприятиме оптимізації процесу обробки АТ КБ "ПРИВАТБАНК" листів та звернень позивача. Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що Відповідач з 2014 року відмовляє в задоволенні будь яких вимог позивача та не збирається виконувати свої обов`язки за договором: № SAMDN10000708202906, № SAMDN10000708202986, № SAMDN10000708202750 від 02.11.2009 р., та повертати позивачу банківські вклади, мотивуючи свою відмову численними доводами. Позивач зазначає, що відповідач безперервно користується вкладом за договором: № SAMDN10000708202906, № SAMDN10000708202986, № SAMDN10000708202750 з 02.11.2009 р. Таким чином, позивач посилається на те, що протягом чотирьох років він, неодноразово звертався до відповідача, однак, до сьогодні доступ до рахунку відсутній, зобов`язання з повернення суми вкладу з процентами, що нараховані за фактичний строк користування вкладом не виконані. Частиною першою ст. 1058 Цивільного кодексу України визначається, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від іншої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові цю суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, установлених договором (п. 2.4. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року № 516. Згідно п. 1.2. Положення від 03 грудня 2003 року № 516, договір банківського вкладу (депозиту) укладається на умовах видачі вкладу (депозиту) на першу вимогу (вклад (депозит) на вимогу) або на умовах повернення вкладу (депозиту) зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад (депозит). За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором (абз. 2 п. 3.3. Положення від 03 грудня 2003 року № 516). Частина перша ст. 1061 Цивільного кодексу України визначає, що банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Абзацом 1 п. 3.5. Положення від 03 грудня 2003 року № 516 встановлено, що проценти на банківський вклад (депозит) виплачуються вкладникові на його вимогу відповідно до строків, визначених у договорі банківського вкладу (депозиту). Відповідно до абз. 2 п. 1.6. Положення від 03 грудня 2003 року № 516, банк сплачує вкладнику суму вкладу (депозиту) і нараховані за ним проценти у валюті вкладу (депозиту), якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті, або на умовах та в порядку, передбачених договором, відповідно до заяви вкладника - в іншій іноземній чи в національній валюті. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банк - це юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків. Згідно із змістом статті 47 цього Закону встановлено, що банк має право здійснювати банківську діяльність шляхом надання банківських послуг. До банківських послуг належать, зокрема, і розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик. Банківські послуги дозволяється надавати виключно банку. Тобто надавати послуги з розміщення банківського вкладу дозволяється лише юридичним особам. Зважаючи на вищевикладене, надання послуг з розміщення депозиту здійснює саме банк, а не його структурні одиниці (відділення, філії). Проте, якщо структурній одиниці надано відповідні повноваження (згідно із положенням, статутом, довіреністю, то вона має право укладати договори від імені банку. Стороною за договором у таких випадках є банк, а не його структурна одиниця. Відтак, саме банк (а не його структурна одиниця) має відповідати за зобов`язаннями, взятими на себе укладеним договором. Згідно з частиною першою ст. 1060 Цивільного кодексу України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Згідно із ч. 2 ст. 1070 ЦК України проценти за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (ч.1 ст. 1058 ЦК України) .Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини другої ст. 1060 Цивільного кодексу України, банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди. За приписами ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає: споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22); продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3). Відповідно до статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам (частини перша, друга статті 1067 Цивільного кодексу України ). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частини другої ст. 78 ЦПК України). За положеннями статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини першої ст. 81 ЦПК України). У відповідності до частини шостої статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Законодавець виключає збирання доказів судом, що стосується предмета спору, з власної ініціативи, за винятком витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом, як передбачено частиною сьомою статті 81 ЦПК України. Згідно закріплених положень у частині третій статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною четвертою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, як визначено положеннями частини першої статті 13 ЦПК України. Так, судом встановлено, що відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» територія Автономної Республіки Крим визначена як тимчасово окупована територія України. З метою забезпечення стабільності грошової одиниці України, захисту інтересів вкладників та інших кредиторів банку України, запобігання та уникнення ризиків у діяльності банків, враховуючи Указ Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», Декларацію Верховної Ради України від 20 березня 2014 року № 1139-VII «Про боротьбу за звільнення Украйни», Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України» та з урахуванням неможливості здійснювати Національним банком України банківське регулювання та банківський нагляд, валютний контроль і державний фінансовий моніторинг за діяльністю окремих банків та відокремлених підрозділів банків, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, а також неможливість виконання такими банками та відокремленими підрозділами банків вимог Законів України «Про банки і банківську діяльність», «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинних шляхом, або фінансування тероризму», Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», інших нормативно-правових актів Національного банку України, що свідчить про здійснення ними ризикової діяльності, яка загрожує інтересам вкладників чи кредиторів, у тому числі інших банків, Правлінням Національного банку України було прийнято Постанову від 6 травня 2014 року № 260 «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя» (далі - Постанова НБУ № 260). Згідно з п. 5 вказаної Постанови банки, у тому числі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», зобов`язані припинити діяльність відокремлених підрозділів банків, розташованих на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, та протягом місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів, про що повідомити Національний банк України. Рішенням Центрального банку Російської Федерації № РН-33/І від 21.04.2014 року, також було припинено з 21 квітня 2014 року діяльність відокремлених структурних підрозділів на території Республіки Крим і на території міста федерального значення Севастополя - ПАТ КБ «Приват Банк». За законодавством України чинність на окупованій території Автономної Республіки Крим нормативних актів Російської Федерації не визнається, та вони не підлягають виконанню. В той же час, наявність вказаного рішення Банку Росії щодо припинення діяльності на території АРК ПАТ КБ «Приват Банк» унеможливлює діяльність відокремленого підрозділу банку на території АРК та міста Севастополя - Філії «Кримське РУ ПАТ КБ «Приват Банк». Тому, відокремлений підрозділ ПАТ КБ «Приват Банк» на території АРК та міста Севастополя не мав правових підстав та можливості здійснювати банківську діяльність, після окупації АРК та міста Севастополя. Разом з тим, неможливість банку здійснити повернення вкладу позивачеві у зв`язку з тим, що за законодавством Російської Федерації та відповідно до рішення Центрального Банку вказаної держави від 21 квітня 2014 року і рішень судів Російської Федерації відповідальність за повернення грошових коштів по вкладах покладено на автономну некомерційну організацію «Фонд захисту вкладників», судом не беруться до уваги, оскільки згідно зі ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Тому, невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення суми банківського вкладу з цих підстав є безпідставним. Окрім цього, доводи відповідача, що позивач не надав оригіналів документів та недоведеності вимог позивача через відсутність договору не можуть бути прийнятими судом до уваги, так як, наявність договірних відносин між позивем та банком підтверджується належними, допустимими, достовірними та достатніми письмовими доказами, що містяться у матеріалах справи, а відповідачем у судовому порядку не спростовано доводи сторони позивача. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи позицію викладену у Постанові Великої Палати Верховного Суду, дн зазначено, що «Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України». Таким чином, проаналізувавши вищезазначене та враховуючи для обчислення суми індексації грошового боргу та процентів положення статті 625 ЦК України, а саме з наступного дня після подачі заяви до Банку про розірвання договорів вкладу та положень договорів вкладу, а саме пунктів 7 та 9, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача заборгованості за укладеними між сторонами договорами банківського вкладу, а саме: за договорами банківськівських вкладів від 02.11.2009 року № SAMDN10000708202906, від 02.11.2009 року № SAMDN1000708202986, від 02.11.2009 року № SAMDN25000733470345 - суми вкладів 9 000, 00 (дев`ять тисяч євро), суму нарахованих відсотків за всіма вкладами - 9 204, 33 (дев`ять тисяч двісті чотири євро тридцять три євроцентів), суму 3% річних - 549, 09 (п`ятсот сорок дев`ять євро дев`ять євроцентів). Відтак, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а з врахування того, що в силу частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач був звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача підлягає стягненню сума судового збору в дохід державив розмірі 5 627 грн. 90 коп. На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: partial