Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

28 лютого 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а також про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги обґрунтувані тим, що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, жодної участі у вихованні дитини не приймає у зв`язку із систематичним надмірним вживанням алкоголю, не цікавиться станом його здоров`я, не виявляє до нього батьківської уваги, не піклується про його духовний та фізичний розвиток, не надає ніяких коштів на утримання дитини. Ухвалою суду від 15.03.2019 відкрито провадження та справа була призначена до розгляду у підготовчому засіданні на 16.04.2019. Ухвалою суду від 02.05.2019 закрито підготовче провадження та справа призначена до розгляду по суті на 17.05.2019. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримали в повному обсязі, спираючись на ті ж доводи, які викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. Відповідач визнав позов, однак, в справі, предметом якої є позбавлення батьківських прав, дана обставина не має вирішального значення. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Однією з підстав позбавлення матері та/або батька батьківських прав відповідно до пункту 2 ч. 1 ст. 164 СК України є ухилення останніми від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007 р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Окремою підставою для позбавлення батьківських прав матері або батька Сімейний кодекс України називає хронічний алкоголізм (п. 4 ч. 1 ст. 164 СК України). З копії свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що його батьком є відповідач, [PERSON] . З копії свідоцтва про смерть вбачається, що мати малолітнього [PERSON] - [PERSON] , померла [INFO] . З показань свідка [PERSON] вбачається, що саме вона виховує та утримує [PERSON] Відповідач у справі є її сином, проживають вони в одному будинку. Свідку достовірно відомо, що відповідач зловживає алкогольними напоями, що становить для нього головний інтерес. Вихованням свого сина відповідач не займається, часу з ним не проводить. За своїм зовнішнім виглядом відповідач не слідкує, ані своїм батькам, ані сину допомоги не надає. Ті ж обставини підтвердила свідок [PERSON] . Згідно характеристики з місця роботи, відповідач постійно порушував трудову дисципліну, недобросовісно виконує свої трудові обов`язки в зв`язку з систематичним надмірним вживанням алкоголю. З довідки від 28.02.2019 вбачається, що [PERSON] звільнено з Казеного підприємства "Шосткинський казений завод "Імпульс" за угодою сторін. З листа КЗ "Шосткинська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 4" від 19.02.2019 вбачається, що відповідач жодного інтересу до навчання сина не виявляє, батьківські збори не відвідує. Висновком виконавчого комітету Шосткинської міської ради від 21.02.2019 № 19/56 встановлена доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього сина [PERSON] Враховуючи досліджені докази, суд приходить до висновку, що зі сторони відповідача має місце повне та тривале ухилення від виконання обов`язків по вихованню дітей, що є самостійною підставою для позбавлення батьківських прав. Крім того, як вбачається з довідки КЗ "Шосткинська ЦРЛ" від 18.02.2019 відповідач перебуває з 29.08.2016 на диспансерному обліку у лікаря-нарколога з діагнозом РППВВ алкоголю (синдром залежності), тобто, є хронічним алкоголіком. Дана обставина також підтверджується показаннями свідків [PERSON] (матері відповідача) та [PERSON] , а також характеристикою з місця роботи. Таким чином, судом встановлено наявність двох передбачених ст. 164 СК України підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON] : ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та хронічний алкоголізм. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Також, згідно частини 2 вищевказаної статті питання про стягнення аліментів на дитину суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити одночасно з позбавленням батьківських прав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Outcome: approved