Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із вищевказаним позовом, в якому просить позбавити [PERSON], батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]; позбавити [PERSON] права давати дозвіл на виїзд дитини за кордон; змінити прізвище дитини з "[INFO]" на дівоче (теперішнє) прізвище матері - "[INFO]"; судові витрати покласти на відповідача. В обгрунтування позовних вимог вказує, що починаючи з грудня 2013 року, відповідач проживає окремо, а з вересня 2015 взагалі в іншій країні. Покладених законом на батьків обов"язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні дочки. З 11 червня 2014 року, за рішенням суду відповідач повинен сплачувати аліменти, проте жодного разу з грудня 2013 року відповідач навіть не поцікавився за які кошти виховується дитина. Загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 11.11.2016 року складає 35 322 гривні. Всі питання щодо виховання вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному її утриманні. [PERSON] навчається у НВК № 12, за спеціальною платною програмою "Інтелект України", а додатково займається в гуртку по грі у великий теніс, тренувально-оздоровчому комплексі "Патріот" верховою їздою, індивідуально в басейні "ФітнесПорт" плаванням. Ці заняття потрібні неповнолітній дочці, вона відвідує кожне заняття із задоволенням. Для розвитку дитини вона прикладає всі свої зусилля та можливості. Також зазначає, що відповідач ніяким чином не піклується про дочку, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров"я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною та не вивляє інтересу до її внутрішнього світу. Ухвалою суду від 10 травня 2017 року за клопотанням позивача залишено без розгляду позовні вимоги в частині позбавлення [PERSON] права давати дозвіл на виїзд дитини за кордон та зміни прізвища дитини з "[INFO]" на дівоче (теперішнє) прізвище матері - "[INFO]". В судовому засіданні позивач ідтримала повністю позовні вимоги, з підстав, викладених у позові. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради подала в судове засідання заяву, згідно якої просить судове засідання у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] проводити у її відсутність. Висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради від 28.03.2017 року №08-574 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO] підтримує. Позов просить задоволити. Відповідач в судове засідання не з"явився. У зв"язку з відсутністю відомостей про місце фактичного проживання відповідача та на підставі ч. 9 ст. 74 ЦПК України, [PERSON] був викликаний у судове засідання через засоби масової інформації, про що свідчить наявне в матеріалах справи оголошення в газеті "Урядовий кур"єр" № 83 від 05 травня 2017 року. Однак, про причини неявки суду не повідомляв, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Згідно до положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов"язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з"явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. За таких обставин суд ухвалив розглянути справу у відсутність відповідача належним чином повідомленого, згідно ст. 224 ЦПК України з винесенням заочного рішення по справі. Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 03 листопада 2014 року, позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на дитину задоволено повністю. Шлюб між [PERSON] до [PERSON], зареєстрований 10 червня 2009 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №656 розірвано. Малолітню дитину [PERSON], [INFO], залишено проживати з матір"ю [PERSON]. Після розірвання шлюбу [PERSON] відновлено її дошлюбне прізвище "[PERSON]". Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їхньої малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1218 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред"явлення позову - 11 червня 2014 року. Стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання. Вирішено питання судових витрат. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №2833 вбачається, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Свідоцтвом про зміну імені виданого 13 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції підтверджується, що [PERSON], [INFO], змінила прізвище 13 жотвня 2015 року, про що складено відповідний актовий запис №117. Згідно листа Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, заборгованість [PERSON] по аліментах відповідно до виконавчого листа №569/9068/14-ц виданого 11.12.2014 року Рівненським міським судом Рівненської області за період з 11.06.2014 року по 31.10.2016 року становить 34915,99 грн.. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов"язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" предметом основної турботи та основним обов"язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Крім того, ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов"язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз"яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов"язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об"єктивного з"ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Статтею 164 СК України визначено підстави позбавлення батьківських прав, а саме ухилення батька від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Як встановлено судом, [PERSON] не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини. Із донькою не спілкується, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу та свідомо нехтує своїми обов"язками. Про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], свідчить висновок Органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради №08-754 від 28 березня 2017 року. На підставі викладеного, беручи докази в їх сукупності суд вважає, що наявні усі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав стосовно його неповнолітньої доньки. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved