Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про поділ майна подружжя. В ході розгляду справи відповідач [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до позивача [PERSON] про стягнення грошових сум в порядку поділу майна подружжя. Обидва позови були об`єднані суддею Дарницького районного суду м. Києва Цимбал І.К. з одне провадження. В судовому засідання представник позивача [PERSON] вимоги первісного позову підтримала, просила їх задовольнити, зустрічний позов не визнала, пояснивши, що сторони уклали між собою шлюб 15.11.2008 року. [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29.07.2016 року шлюб між сторонами було розірвано. В період зазначеного шлюбу сторони придбали за спільні кошти майно, яке належить їм на праві спільної сумісної власності, а саме: автомобіль „Skoda, Octavia, A5 Elegance", д.н.з. [NUMBER] , 2012 року випуску, номер шасі (кузова) [NUMBER] , двигун [NUMBER] , чорного кольору 20.06.2014 року та 14.06.2012 року автомобіль „TOYOTA Auris", тип Легковий Хетчбек-В, д.н.з. [NUMBER] , 2012 року випуску, номер шасі (кузова) [NUMBER] , білого кольору. Документи про право власності на вказані транспортні засоби були оформлені на відповідача. Оскільки сторони не досягли згоди про поділ між собою вказаного майна, а при розподілі кожний із подружжя має право на 1/2 його частину, тому просить визнати за позивачем [PERSON] право власності на автомобіль „Skoda, Octavia, A5 Elegance", д.н.з. [NUMBER] в порядку поділу майна подружжя, а за відповідачкою [PERSON] - право власності на автомобіль „TOYOTA Auris", д.н.з. [NUMBER] також в порядку поділу майна подружжя. А також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 5 410 грн. 26 коп. сплаченого судового збору та 3 000 грн. витрат, пов`язаних з підготовкою до розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні вимоги первісного позову не визнала, зустрічний позов підтримала, просила його задовольнити, пояснивши, що вимоги первісного позову ставлять [PERSON] у надзвичайно невигідне становище, оскільки позивачем не взято до уваги ряд факторів, що істотно вплинули на збільшення вартості майна, що підлягає поділу. Так 29.03.2012 року [PERSON] придбала автомобіль „Skoda, Octavia, A5 Elegance", який був зареєстрований за [PERSON] 6.12.2012 року цей автомобіль був перереєстрований за [PERSON] . В листопаді 2016 року остання виявила відсутність вказаного автомобілю за місцем проживання, тому був поданий позов до Києво-Святошинського районного суду Київської області. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області було визнано договір купівлі-продажу вказаного автомобілю недійсним та повернуто [PERSON] зазначений транспортний засіб подружжя. При розгляді даної справи, яка тривала понад 2 роки, позивач [PERSON] понесла витрати на правничу допомогу, витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи, трудові витрати, які негативно вплинули на її стан здоров`я. Тому загальну суму витрат позивача за зустрічним позовом в розмірі 55 657 грн. необхідно врахувати в порядку ч.1, ст.62 СК України при поділі майна подружжя, що призвели до збільшення вартості автомобіля „Skoda, Octavia, A5 Elegance" і стягнути її 1/2 частину з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача. Також при купівлі вказаних транспортних засобів за автомобіль „Skoda, Octavia, A5 Elegance" було сплачено 269 961 грн., а за автомобіль „TOYOTA Auris" - 186 226 грн. Тому різницю у 83 735 грн. необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] з метою забезпечення принципу рівності часток, а також 900 грн. витрат на ремонтні роботи разом із судовими витратами. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що вимоги первісного позову підлягають задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити з наступних підстав. Згідно ст.41 Конституції України, ч.1, ст.321 ЦК України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась в 1997 році відповідно до Закону України від 17.07.1997 року №475-ВР „Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2; 4; 7; 11 Конвенції" право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, 15.11.2008 року сторони уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №877 (а.с.12). [INFO] у сторін народився син [PERSON] (а.с.13). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29.07.2016 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.14). В період зазначеного шлюбу сторони придбали за спільні кошти майно, яке належить їм на праві спільної сумісної власності, а саме: автомобіль „Skoda, Octavia, A5 Elegance", д.н.з. [NUMBER] , 2012 року випуску, номер шасі (кузова) [NUMBER] , двигун [NUMBER] , чорного кольору 20.06.2014 року та 14.06.2012 року автомобіль „TOYOTA Auris", тип Легковий Хетчбек-В, д.н.з. [NUMBER] , 2012 року випуску, номер шасі (кузова) [NUMBER] , білого кольору (а.с.15; 32). Документи про право власності на вказані транспортні засоби були оформлені на відповідача [PERSON] . Вказані обставини підтверджені описаними вище доказами, які були підтверджені учасниками справи, тому вони не підлягають доказуванню в порядку ч.1, ст.82 ЦПК України. Згідно ч.4, ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 12.12.2017 року було частково скасоване рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18.09.2017 року і ухвалено нове рішення: визнано автомобіль „TOYOTA Auris", тип Легковий Хетчбек-В, д.н.з. [NUMBER] , 2012 року випуску, номер шасі (кузова) [NUMBER] , білого кольору спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] (а.с.20-22). У відповідності до п.1, ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Як зазначає п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч.3, ст.368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Як передбачено ч.3, ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Згідно звіту про визначення ринкової вартості транспортного засобу №ТЗ 1200220-01 від 10.02.2020 року, здійсненого ФО-П [PERSON] , ринкова вартість автомобіля „TOYOTA Auris", тип Легковий Хетчбек-В, д.н.з. [NUMBER] , 2012 року випуску на дату оцінки складає 291 807 грн. 04 коп. (а.с.23-31). Відповідно до звіту про визначення ринкової вартості транспортного засобу №ТЗ 1200220-02 від 10.02.2020 року, здійсненого ФО-П [PERSON] , ринкова вартість автомобіля „Skoda, Octavia, A5 Elegance", д.н.з. [NUMBER] , 2012 року випуску на дату оцінки складає 249 219 грн. 40 коп. (а.с.42-53). Як передбачає ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України. Згідно п.1, ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У відповідності до п.1, ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як вбачається зі змісту первісного позову, підтриманого у судовому засіданні представником позивача, позивач [PERSON] в порядку поділу майна подружжя просить виділити йому у власність автомобіль „Skoda, Octavia, A5 Elegance", д.н.з. [NUMBER] , 2012 року випуску, вартість якого на дату оцінки 10.02.2020 року, тобто і на час розгляду даної справи, складає 249 219 грн. 40 коп., а відповідачу [PERSON] також в порядку поділу майна подружжя просить виділити інший автомобіль „TOYOTA Auris", тип Легковий Хетчбек-В, д.н.з. [NUMBER] , 2012 року випуску, вартість якого на дату оцінки складає 291 807 грн. 04 коп. Аналізуючи докази по справі, зібрані у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що оскільки між сторонами існує спір не тільки про поділ майна подружжя, але і про його вартість, тому, враховуючи вказані вище норми права, за змістом яких, суд повинен виходить з дійсної вартості майна на час розгляду справи. Оскільки [PERSON] надані вище описані звіти вартості автомобілів, які не були спростовані відповідачем та її представником у судовому засіданні та не надано ними інших висновків (звітів) щодо іншої вартості майна, тому суд вважає необхідним покласти в основу рішення саме звіти здійснені ФО-П [PERSON] . Таким чином, оскільки [PERSON] просить виділити собі в порядку поділу майна подружжя автомобіль значно меншої дійсної вартості, а відповідачу [PERSON] - автомобіль значно більшої дійсної вартості, що є його особистим правом, передбаченим ч.1, ст.13 ЦПК України, а при поділі майна його частки є рівними, тому первісний позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Як регламентовано ч.1, ст.62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Вимога зустрічного позову [PERSON] про стягнення з [PERSON] на її користь 55 657 грн. в рахунок збільшення вартості майна, яке подлягає поділу між подружжям, не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним. Вказану вимогу [PERSON] обґрунтовує понесеними нею витратами при розгляді іншої цивільною справи у Києво-Святошинському районному суді Київської області щодо повернення спірного майна з чужого незаконного володіння. Вказані витрати не поширюються на правовідносини між сторонами у даній справі і не тягнуть за собою причинно-наслідковий зв`язок між участю [PERSON] у розгляді іншої цивільної справи і грошовою відповідальність [PERSON] в даній справі. Крім того, при винесенні рішення у цивільній справі в Києво-Святошинському районному суді Київської області судом було вирішено питання щодо судових витрат, які підлягають обов`язковому виконанню згідно ст.18 ЦПК України, і які були їй сплачені (а.с.150-151), а саме тлумачення позивачем по зустрічному позову її витрат в іншій справі ніяким чином не регламентується ч.1, ст.62 СК України як збільшення вартості майна внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, так як вказана норма права передбачає таке збільшення щодо майна чоловіка або дружини, яке не відносилось до спільного сумісного майна подружжя. А вказані автомобілі були визнані спільним сумісним майном подружжя як описаним вище судовим рішенням, так і представниками сторін в суді. Також не підлягає задоволенню і вимоги зустрічного позову про стягнення 83 735 грн. різниці вартості автомобілів та 900 грн. витрат на ремонтні роботи, оскільки [PERSON] взята вартість автомобілів при їх покупці станом на 2012 рік, однак за описаними нормами права вартість майна, що підлягає поділу, визначається у випадку спору між сторонами на час розгляду справи у суді. Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, не підлягають задоволенню і вимоги [PERSON] про стягнення судових витрат. Згідно ст.133; 141 ЦПК України при задоволенні первісного позову з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути 5 410 грн. 26 коп. судового збору, 3 000 грн. витрат, пов`язаних з розглядом справи, а всього 8 410 грн. 26 коп., які підтверджені документально (а.с.5; 70).

Outcome: approved