Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Адвокат [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до Ужгородського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON], про зняття арешту з майна. Позов мотивує тим, що 21.08.2018 року позивач тримав відомості про наявність обтяження: арешт нерухомого майна на все нерухоме майно, реєстраційний номер 8157650, який був зареєстрований Закарпатською філією державного підприємства "Інформаційний центр" на підставі постанови про арешт майна №19-5424833 від 29.10.2008 року, винесеної МВ ДВС, що підтверджується Інформацією з "Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 135118871 від 21.08.2018 року. 29.08.2018 року представником [PERSON] адвокатом [PERSON] було направлено запит до Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області про надання відомостей про виконавче провадження, в якому накладено арешт майна та надання підтверджуючих документів. На вказаний запит отримано лист № 19-5424833 від 04.09.2018 року, згідно якого відносно [PERSON] було відкрито виконавче провадження № 5424833 з примусового виконання виконавчого листа № 2-56, виданого 11.10.2002 року Ахтубинським міським судом про стягнення з [PERSON] на користь стягувача [PERSON] аліментів. До вказаного листа Ужгородський MB ДВС надав постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 5424833 від 29.10.2008 року. Також в Ужгородському MB ДВС отримано відомості про винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувану від 29.12.2009 року виконавчому проваджені № 5424833. Зазначає, що дочка позивача [PERSON] народилась 08.08.1991 року, що підтверджується свідоцтвом про народження від 08.08.1991 року та на момент звернення до суду є повнолітньою та позивача відсутні будь-які інші боргові зобовязання, що підтверджується листом № 19-5424833 від 04.09.2018 року. Запис про обтяження майна у вигляді арешту на майно позивача до Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено 06.11.2008 року реєстратором Закарпатська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, який на даний момент ліквідований. На підставі вищенаведеного, просить зняти арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 8157650, зареєстрований 06.11.2008 року за № 8157650, реєстратором Закарпатська філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України. Позивач у судове засідання не зявився, проте в матеріалах справи міститься заява його представника адвоката [PERSON], у якій він просить розглянути справу у їх відсутності та задовольнити позов. Представник Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області на розгляд справи не зявився та в матеріалах справи міститься заперечення державного виконавця Мигович В.В., згідно з якими останній вказує, що арешт був накладений для виконання листа № 2-56, виданого 11.10.2002 року Ахтубинським міським судом про стягнення з [PERSON] на користь стягувача [PERSON] аліментів. Зазначає, що станом на 12.11.2018 року в Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області нема доказів відсутності боргу у боржника, а тому просив у задоволенні позову відмовити. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] не скористалася правом на участь у судовому засіданні та будь-яких пояснень не надала, про причини неявки суд не повідомила, заперечень чи відзив на позовну заяву не надходило. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що на виконанні Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області перебуває виконавче провадження № 5424833 з примусового виконання виконавчого листа № 2-56, виданого 11.10.2002 року Ахтубинським міським судом про стягнення з [PERSON] на користь стягувача [PERSON] аліментів. З дослідженої у судовому засіданні постанови Ужгородського МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції від 29.10.2008 року встановлено, що в межах виконавчого провадження №5424833 було накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження. Також, з [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №135118871 від 21.08.2018 року встановлено, що на майно, власником якого є [PERSON] накладено арешт, реєстраційний номер 8157650, який був зареєстрований Закарпатською філією державного підприємства "Інформаційний центр" на підставі постанови про арешт майна №19-5424833 від 29.10.2008 року, винесеної МВ ДВС. Відповідно до вимог 1,2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом та має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Разом з тим, у судовому засіданні встановлено, що дочка позивача [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-КВ №391935 від 08.08.1991 року, копія якого приєднана до матеріалів справи, на момент звернення до суду є повнолітньою. Крім того, державним виконавцем міського відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції [PERSON] у межах виконавчого провадження №5424833 з примусового виконання виконавчого листа № 2-56, виданого 11.10.2002 року Ахтубинським міським судом, виносилась постанова про повернення виконавчого документа стягувачу у звязку з перешкоджанням стягувачем провадженню виконавчих дій. Доказів відновлення даного виконавчого провадження надано не було. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно зі ст.\~41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За приписами ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, арешт та заборона відчуження було накладено на все майно позивача для забезпечення виконання виконавчого листа № 2-56, виданого 11.10.2002 року Ахтубинським міським судом, який був повернений стягувачу, та наразі у [PERSON] відсутні будь-які інші боргові зобовязання, що підтверджується листом Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області за вих № 19-5424833 від 04.09.2018 року. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що позивачем було надано належні докази на підтвердження своїх тверджень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Outcome: approved