Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

[PERSON] 26.02.2020 року звернулася до Святошинського районного суду м.Києва з цим позовом до відповідача [PERSON] із вимогами щодо позбавлення останнього батьківських прав відносно синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У позовній заяві [PERSON] викладено наступну позицію. Вона проживає із дітьми сторін [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідач не забрав її з молодшим сином [PERSON] з пологового будинку, а також неодноразово вчиняв щодо неї психологічне насильство. Їх з відповідачем шлюб розірваний рішенням Святошинського районного суду м.Києва. Відповідач за місцем своєї роботи отримав значну грошову допомогу на їхнього новонародженого сина, але цих коштів не надав на утримання їхніх дітей, витративши їх на власний розсуд, зокрема, придбав вживаний автомобіль "Opel", державний номерний знак [NUMBER] , яким керує за дорученням. Він також уклав угоду з адвокатом, заплатив йому гонорар та розпочав судовий процес щодо розділу її однокімнатної квартири, що є її єдиним особистим житлом, придбаним за грошові кошти її батьків, подарованих їй на ювілей, у якому вона проживає з двома малолітніми синами. Відповідач фактично не цікавиться життям дітей, присуджених на їх утримання аліментів не сплачує. Тривалий час відповідач не надавав своєї згоди на реєстрацію місця проживання сина [PERSON] , [INFO] , за вказаною вище адресою її проживання. Лише після її звернення до суду з позовом про реєстрацію місця проживання дитини з матір`ю без згоди батька відповідач надав згоду на реєстрацію їхньої дитини. Посилаючись на те, що відповідач ставиться байдуже до долі дітей, не цікавиться їхнім здоров`ям, розвитком та добробутом, а також витратив на власний розсуд грошову допомогу на народження нею дитини, вважає позбавлення його батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей доцільним та необхідним з підстав небажання відповідача виконувати свої батьківські обов`язки щодо них (а.с.1-4). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 30.06.2020 року відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження. Відповідачем [PERSON] 20.07.2020 року подано до суду відзив на позов, за змістом якого вказано про невизнання заявлених позовних вимог. Зауважив, що він має постійне місце роботи та отримує дохід у виді заробітної плати. З його заробітку щомісячно здійснюються відрахування присуджених аліментів на утримання дітей та на утримання дружини. Боргових зобов`язань щодо виплати аліментів він не має. За місцем роботи він характеризується позитивно. Конфліктні ситуації у нього виникали лише з позивачем, саме яка була ініціатором цих конфліктів. В теперішній час він вважається особою, яка не притягувалася до адміністративної відповідальності. Після розірвання їх шлюбу він неодноразово намагався налагодити стосунки з позивачем та просив допустити його до участі у вихованні їхніх дітей і надати можливість спілкуватись з ними, але це призводило до скандалу та образ на його адресу. Він не відмовлявся та не відмовляється від участі у вихованні своїх дітей, перешкоди у цьому йому чинить сама позивач. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог про позбавлення його батьківських прав (а.с.67-70). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 27.07.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 28.07.2020 року судом від позивача [PERSON] отримано відповідь на відзив. Просила суд не враховувати представлені відповідачем докази, як неналежні та недопустимі, що подані з порушенням вимог ч.4 ст.95 ЦПК України. Повторно зазначила, що відповідач не забрав її із сином [PERSON] з пологового будинку, неодноразово вчиняв щодо неї психологічне насильство, а також завдав тілесних ушкоджень, з підстав чого судом було розірвано їх шлюб до досягнення дитиною однорічного віку. За місцем своєї роботи відповідач отримав грошову допомогу на новонародженого сина в сумі трьох середньомісячних заробітків на підставі п.8.15 колективного договору, проте, ніяких коштів з обсягу цієї допомоги на користь дитини він не надав, а витратив на власний розсуд, чим, вважає, відповідач вчинив злочин щодо своїх дітей шляхом привласнення грошових коштів, які фактично належали малолітній дитині. Зауважила, що дана грошова допомога не відображена у наданій відповідачем довідці про його дохід і на на неї не нараховано аліментних стягнень. Відповідач має заборгованість по сплаті аліментів за відкритим виконавчим провадженням щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання позивача. Вважає, що представлена відповідачем довідка стосовно сплати аліментів на утримання його дитини від іншого шлюбу не має значення щодо заявленого спору про позбавлення батьківських прав. Відповідач тривалий час не надавав своєї згоди на реєстрацію місця проживання сина [PERSON] , [INFO] , за адресою її проживання, що змусило її звернутися до суду з позовом про реєстрацію місця проживання дитини з матір`ю без згоди батька, лише після чого відповідач надав згоду на реєстрацію їхньої дитини. Вона придбала за власні подаровані їй кошти невелику однокімнатну квартиру, в якій проживає разом з двома дітьми, із якими має різну стать. Натомість відповідач за невиконання власного обов`язку забезпечення комфортного і достатнього рівня життя своїм неповнолітнім дітям, подав позов на розподіл вказаної квартири та вимагає, аби вона із дітьми сплатила йому половину її вартості, з метою позбавити дітей житла в м.Києві. З підстав того, що відповідач не бажає виконувати свої батьківські обов`язки відносно неповнолітніх дітей, вважає доцільним та необхідним позбавити його батьківських прав щодо них (а.с.84-86). В судовому засіданні позивач [PERSON] пояснила, що з відповідачем [PERSON] вони розірвали шлюб та спільно не проживають. Зазначила, що відповідач не забрав з пологового будинку її з сином [PERSON] . Неодноразово відповідач вчиняв насильство в сім`ї щодо неї. Він байдуже ставиться до дітей, про сина [PERSON] згадав по спливу восьми місяців після його народження та побачив його під час прогулянки на вулиці. Аліменти їм не сплачує, участі у вихованні дітей не приймає та ніяким чином не допомагає, щодо прохання про потребу візиту сина до лікаря стоматолога та регулярний місячний огляд молодшого сина віднісся байдуже, матеріальної допомоги на їх утримання не надавав та залишав без коштів на існування. Їй довелося звернутися до суду з позовною заявою про реєстрацію місця проживання дитини з матір`ю без згоди батька, оскільки потрібен був дозвіл відповідача, який на її прохання не реагував. Не заперечує щодо спілкування відповідача з дітьми, однак його ініціативи стосовно цього не було. Трапився випадок, коли відповідач застосовував фізичну силу до їх сина [PERSON] , про що вона звернулася до служби захисту дітей з проханням, щоб він не зривався на дітях, а відносився до них з любов`ю та турботою, з приводу чого була проведена профілактична бесіда з відповідачем. Також зауважила, що відповідач [PERSON] вимагає сплатити половину вартості однокімнатної квартири, у якій вона проживає із дітьми, однак такої можливості у неї не має. За місцем своєї роботи відповідач [PERSON] отримав значну матеріальну допомогу на новонародженого сина та ці гроші мали б піти на потреби дитини, але відповідач порахував за необхідне витрати ці кошти на власні потреби. Вказала, що відповідач має заборгованість по аліментам на утримання її та неповнолітніх дітей в сумі 60000 грн. Просила задоволити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] заперечив щодо задоволення позову про позбавлення його батьків прав стосовно неповнолітніх дітей. Не погодився з твердженнями позивача щодо купівлі квартири за її власні кошти, оскільки це були спільні кошти сім`ї, також там був проведений ремонт, закуплено побутову техніку в кредит, який він сплачував. У його діях стосовно дітей немає нічого, про що вказує позивач, відпустку він провів з дітьми. Натомість позивач постійно провокує його на скандали. На підтвердження виплат аліментів має виконавчі листи щодо стягнення з нього коштів на сина [PERSON] , зрештою виплати затримались через карантин у зв`язку з коронавірусною хворобою. Заборгованість по аліментам також виникла внаслідок затягування судового процесу позивачем, на даний час кошти послідовно виплачуються. При цьому значна кількість коштів витрачається на сплату судового збору щодо позовів, які подає позивач. Неодноразово приносив їхнім дітям кошти та продукти, однак позивач відмовлялася приймати таку допомогу, тому йому прийшлось залишати все під дверима. Купив подарунок на день народження старшому сину [PERSON] - велосипед, залишив під дверима квартири, оскільки позивач провокує його на скандали та відмовилась приймати вказаний подарунок. При спілкуванні з дітьми завжди купує дітям продукти та проводить з ними вільний час. Не погодився з твердженнями позивача про його ігнорування у проханні допомогти відвезти дітей до лікарні, оскільки таких прохань не було. Наразі є рішення органу опіки та піклування про його побачення з дітьми треті та четверті вихідні з 10 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, але це рішення позивач не виконує упродовж місяця. У задоволенні позову просив відмовити. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації за належним викликом в судове засідання не з`явилась. Попередньо подала до суду заяву щодо розгляду справи без її участі. До поданої заяви також долучила висновок органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] . З копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] (а.с.5-6) вбачається реєстрація місця проживання позивача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно повідомлення виконкому Жмеринської міської ради від 26.06.2020 року місце проживання відповідача [PERSON] зареєстровано у встанолвеному порядку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] сторони у справі є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.7-8). Відповідно до копії скріншоту з сайту судової влади України, вбачається список призначених справ до розгляду у Святошинському районному суді м.Києва учасниками яких серед решти є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] у даній справі (а.с.11-12). У співставленні з вказаним вище списком судових справ згідно копії постанов Святошинського районного суду м.Києва від 19.06.2019 року в справі №759/10983/19 та від 21.06.2019 року в справі №759/11242/19 відповідача [PERSON] , обмежившись усним зауваженням останньому, звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.173-2 КУпАП, за ознаками вчинення ним відповідно 09.06.2019 року та 19.06.2019 року домашнього насильства психологічного храктеру відносно своєї дружини [PERSON] . Постановою Святошинського районного суду м.Києва від 19.06.2019 року в справі №759/10983/19 відповідач [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за фактом вчинення ним 09.06.2019 року домашнього насильства психологічного храктеру відносно своєї дружини [PERSON] (а.с.13-19). Відповідно до копії заяви [PERSON] від 11.12.2019 року, позивач зверталась до в.о. начальника виробничого структурного підрозділу "Київський центр механізації колійних робіт" АТ "Укрзалізниця" з проханням не надавати грошову допомогу відповідачу [PERSON] при народженні дитини у зв`язку з тим, що він витратить її на власний розсуд (а.с.20,24). З копії відповіді в.о. начальника ВСП "КЦМКР" Панченка В.О. від 17.12.2019 року вбачається, що позивачеві [PERSON] роз`яснено відсутність підстав у ненаданні матеріальної допомоги [PERSON] (а.с.21). Відповідно до копії звернення [PERSON] від 27.12.2019 року до в.о. начальника ВСП "КЦМКР" Панченка В.О., позивач просила надіслати їй копії документів для отримання матеріальної виплати по народженню дитини та вказати суму трьох середньомісячних заробітків, які будуть виплачені відповідачу [PERSON] (а.с.22). Згідно копії листа в.о. начальника ВСП "КЦМКР" Панченка В.О. позивачу [PERSON] доведено до відома, що грошова допомога при народженні дитини буде нарахована та виплачена [PERSON] на підставі особистої заяви та підтверджуючих копій документів згідно законодавства (а.с.23). З копії позовної заяви позивача [PERSON] від 17.12.2019 року, вбачається, що остання зверталась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про реєстрацію місця проживання дитини з матір`ю без згоди батька (а.с.25-27). Відповідно до копії ухвали про відкриття провадження від 07.08.2019 року, Святошинським районним судом м. Києва відкрито провадження за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя (а.с.28). Згідно копії довідки Святошинського районного управління праці та соціального захисту населення м.Києва від 26.02.2020 року №631-37-02-12 позивач [PERSON] перебуває на обліку та отримує допомогу при народженні двох дітей за період з грудня 2019 року в розмірі 860 грн., у січні та лютому 2020 року по 1720 грн. щомісячно (а.с.29). Відповідно до копії повідомлення служби у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 20.12.2019 року про розгляд звернення [PERSON] (а.с.30-31), вбачається, що висновок про позбавлення батьківських прав буде підготовлений та наданий до суду при наявності ухвали про відкриття провадження у справі щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с.32). Згідно копії характеристики виробничого структурного підрозділу "Київський центр механізації колійних робіт" від 09.07.2020 року відповідач [PERSON] працює у ВСП "КЦМКР" філії "Центр з ремонту та експлуатації колійних машин" АТ "Укрзалізниця" з 06.06.2017 року, зарекомендував себе з позитивного боку, досвідчений, дисциплінований, відповідальний та здібний працівник; користується заслуженою повагою в колективі, дисциплінарних стягнень не має (а.с.71). Відповідно до копії довідки ВСП "КЦМКР" від 05.08.2019 року №185 з відповідача [PERSON] утримані аліменти за виконавчим провадженням №54149205 від 12.09.2017 року, за серпень-грудень 2018 року, за січень-липень 2019 року, сума перерахованих аліментів стягувачу 45346,92 грн. (а.с.72). Згідно копії звіту ВСП "КЦМКР" від 15.07.2020 року №166 про відрахування та виплати за період з липня 2019 року по червень 2020 року [PERSON] нараховано заробітну плату (інші доходи (виплати) в сумі 228959,89 грн. утримана сума аліментів 70869,84 грн. (а.с.74-75). Відповідно до копії повідомлення ВСП "КЦМКР" від 15.07.2020 року №167 з [PERSON] утримуються аліменти на користь [PERSON] по ВП №60605269 від 25.11.2019 року, виконавчого листа №759/11855/19 від 25.10.2019 року, виданого Святошинським районним судом м.Києва, в розмірі 1/10 частини всіх видів доходу та ВП №6065302 від 08.04.20 року, виконавчого листа №759/11855/19 від 25.10.2019 року у розмірі 1/4 всіх видів доходу (а.с.77). Згідно копії розрахунку заборгованості від 23.07.2020 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів по виконавчому листу №759/11855/19 від 25.10.2019 року на утримання сина [PERSON] , [INFO] з 02.07.2019 року, заборгованість станом на 01.07.2020 року становить 25911,25 грн. (а.с.93). Відповідно до копії рішення Святошинського районного суду м.Києва від 17.02.2020 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано (а. с. 96-98). Відповідно до копії рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19.05.2020 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) до повноліття та на утримання [PERSON] в розмірі 1/16 частини з усіх видів заробітку (доходу) до 04.11.2022 року (а.с.99-102). Згідно висновку служби у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації №107-40/6025 від 16.09.2020 року органом опіки і піклування визначено недоцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.113-115). Згідно звіту ВСП "КЦМКР" від 03.11.2020 року №210 про відрахування та виплати за жовтень 2020 року відповідачу [PERSON] нараховано заробітну плату (інші доходи (виплати) в сумі 14164,89 грн., утримана сума за виконавчими провадженнями №62846381 та №62845871 від 29.09.2020 року складає 5654,30 грн. (а.с.74-75). У відповідності до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до положень ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно роз`яснень, що містяться у п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20.03.2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, що визначені ст.166 СК України. Отже, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Суд визнає неналежними доказами представлені позивачем копії судових рішень щодо вирішення питань притягнення відповідача [PERSON] до адміністративної відповідальності в сім`ї, оскільки усі три наведені випадки стосувались його неправомірних дій виключно відносно самої [PERSON] , а не стосовно неповнолітніх дітей сторін, оспорювання батьківських прав відповідача саме щодо яких, є предметом даного цивільного спору. Суд визнає неаргументованими доводи позивача про застосування відповідачем фізичної сили відносно неповнолітнього сина [PERSON] , оскільки ці обставини не підтверджені жодними доказами, включно і висновком органу опіки та піклування, на проведення профілактичної бесіди з відповідачем за власним зверненням до якого послалася позивач. Суд також визнає необґрунтованими посилання позивача на обставини щодо розірвання шлюбу сторін та ініціювання відповідачем судового спору стосовно поділу спільного майна подружжя, оскільки вказані правовідносини не пов`язані з виключним переліком підстав, за яких законом передбачено можливість позбавлення батьків їх батьківських прав. При цьому суд вважає безпідставним твердження позивача стосовно намагання відповідача позбавити її та дітей сторін займаного житла, оскільки нею не доведено ні в який спосіб заявлення наразі позивачем вимог щодо їх виселення із спірної квартири, або оспорювання ним права власності в цілому на дану квартиру. Таким чином, під час судового розгляду даної справи судом не встановлено, що відповідач [PERSON] злісно та свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо малолітніх синів [PERSON] та [PERSON] , тобто він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу продовжує не виконувати своїх батьківських обов`язків, оскільки такі обставини не підтверджені належними та допустимими доказами, яких самостійно не становлять представлені позивачем документальні відомості щодо заборгованості відповідача із сплати присуджених аліментів на утримання неповнолітніх дітей, у тому числі з підстав невключення При цьому судом достатньо враховується правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 16.01.2019 року в справі №465/3694/14-ц, згідно якої навіть існування заборгованості зі сплати аліментів та невідвідування відповідачем навчального закладу дитини повною мірою не може свідчити про ухилення батька від виконання своїх обов`язків. Суд відхиляє доводи позивача щодо невключення до загального доходу відповідача, з якого утримано присуджені аліменти, суми сплаченої йому підприємством одноразової допомоги при народженні дитини, оскільки у відповідності до п.п.10 п.12 постанови Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 року №146 "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб" серед іншого з одноразової допомоги при народженні дитини утримання аліментів не проводиться. Також з огляду на неохоплення предметом заявленого спору безпосередньо вимог щодо оспорювання неправомірності дій відповідача за нецільовим використанням коштів отриманої одноразової допомоги при народженні дитини, суд в межах даної справи неповноважний надати правову оцінку даним обставинам, що втім не позбавляє позивача права на вирішення відповідного спору з відповідачем у спосіб самостійного звернення до суду в іншому провадженні. Матеріали справи не містять відомостей, які б підтверджували звернення позивача до органів поліції чи органу опіки та піклування для вжиття заходів реагування до відповідача з приводу нехтування ним батьківськими обов`язками стосовно дітей або його протиправної поведінки щодо них. У рішенні від 16.07.2015 року в справі "Мамчур проти України" Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100). Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.4-6 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення та поновлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Виходячи з аналізу викладеної правової норми, такий документ має лише рекомендаційний характер. Так, висновком Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації, що є органом опіки та піклування за місцем проживання неповнолітніх дітей сторін в справі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , арґументовано визначено недоцільним позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно вказаних дітей. З наведених вище обгрунтувань підстав для визнання неаргументованим даного висновку органу опіки та піклування або визначення його таким, що вочевидь суперечить інтересам неповнолітніх дітей, в ході судового розгляду не встановлено, а тому суд приймає до уваги його рекомендації. З урахуванням наведеного та враховуючи те, що позивачем не надано безспірних доказів, які свідчать про необхідність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] з визначених законом підстав, приймаючи також до уваги, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення. З урахуванням неналежного майнового стану позивача [PERSON] , яка має обмежений власний дохід у виді аліментів на своє утримання, суд вважає за необхідне звільнити її від сплати судового збору в розмірі 840,80 грн., відтак ці судові витрати належить віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed