Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача Дошкільного виховного закладу комбінованого типу № 2 "Золота рибка" про зобов'язання надати додаткові відпустки. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з 01.07.2002 року по теперішній час працює на посаді вихователя у Дошкільному виховному закладі комбінованого типу № 2 "Золота рибка" м. Вугледар Донецької області. Її сімейне становище змінилося 05.06.2009 року, у зв'язку з розірванням шлюбу з [PERSON], позивач сама виховує свого сина [PERSON], 1996 року народження. Позивач звернулась до завідуючої Дошкільного виховного закладу комбінованого типу № 2 "Золота рибка" Кіщенко О.В. з заявою про надання їй щорічної додаткової відпустки, але їй було відмовлено в наданні щорічної додаткової відпустки. Вважає, що такою відмовою було порушено її на право на отримання додаткової відпустки. У вересні 2012 року позивачу було надано 5 днів додаткової відпустки за 2012 рік. В зв'язку з тим, що позивач вимагала надання їй додаткових відпусток завідуюча Кіщенко О.В. почала принижувати її людську гідність як матері одиначки, вказувала, що їй потрібно виховувати сина, що вона не займається його вихованням. Також Кіщенко О.В. стала упереджено ставитись до позивача, постійно проводила перевірки у групі, в якій вона працю, з незрозумілих підстав вимагати від неї письмових пояснень, а потім не приймати написаних письмових пояснень. Крім того, що їй не надавались, згідно діючого законодавства додаткові відпустки, позивач постійно знаходилась під тиском завідуючої дитячим садком, що негативно впливає на неї. Своїми неправомірними діями та упередженим ставленням до позивача відповідач завдала їй моральні страждання. Позивач тяжко переживала несправедливі висловлювання на її адресу, нездорову атмосферу на роботі, що змусило її хвилюватись, нервувати. Позивач була змушена докладати додаткові зусилля для організації свого життя. Позивач просила суд зобов'язати Дошкільний виховний заклад комбінованого типу № 2 "Золота рибка" м. Вугледар надати їй невикористані щорічні додаткові оплачувані відпустки за період з 2009 року по 2012 рік, включно, а також стягнути з відповідача завдану їй моральну шкоду у розмірі 5000 грн. 18.03.2014 року позивачем були подані доповнення та уточнення до позовної заяви, в яких позивач просить зобов'язати Дошкільний заклад комбінованого типу № 2 "Золота рибка" м. Вугледар надати їй всі невикористані щорічні додаткові відпустки за період з 2009 року по 2012 рік в кількості 32 календарних днів: 2 календарних дня за часткову невикористану додаткову оплачувану відпустку за 2009 рік; 10 календарних днів невикористаної додаткової оплачуваної відпустки за 2010 рік; 10 календарних днів невикористаної додаткової оплачуваної відпустки за 2011 рік; 10 календарних днів невикористаної додаткової оплачуваної відпустки за 2012 рік, а також стягнути з відповідача завдану їй моральну шкоду у розмірі 5000 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач Кіщенко О.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, просила відмовити в їх задоволенні, зазначивши, що незважаючи на те, що обставини відсутності участі батька у вихованні дитини належним чином позивачем не були підтверджені, з метою запобігання формального підходу до розгляду заяв позивача, адміністрацією частково були задоволені заяви від 04.09.2012 року та від 18.05.2013 року, та позивачу надані додаткові оплачувані відпустки за 2009 рік та 2013 рік загальною тривалістю 15 днів. Вважає, що доводи позивача щодо моральних страждань внаслідок «упередженого відношення» до неї з боку адміністрації є надуманими, основаними на припущеннях та не відповідають дійсним обставинам. Позивачем не надано належних доказів на підтвердження заподіяної їй моральної шкоди та розміру її компенсації в грошовому вираженні. Вважає, що під час розгляду заяв позивача про надання щорічних додаткових оплачуваних відпусток за 2010, 2011, 2012 роки, адміністрація Дошкільного виховного закладу комбінованого типу № 2 «Золота рибка» м. Вугледара керувалася нормами діючого законодавства України, тому право позивача на щорічні додаткові оплачувані відпусті за 2010, 2011, 2012 роки порушено не було. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ст. 19 Закону України «Про відпустки» жінці, яка працює і має двох або більше дітей віком до 15 років, або дитину-інваліда, або яка усиновила дитину, одинокій матері, батьку, який виховує дитину без матері (у тому числі й у разі тривалого перебування матері в лікувальному закладі), а також особі, яка взяла дитину під опіку, чи одному із прийомних батьків надається щорічно додаткова оплачувана відпустка тривалістю 10 календарних днів без урахування святкових і неробочих днів. Відповідно до п. 9 Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 року одинокою матір'ю є жінка, яка не перебуває у шлюбі і у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено в установленому порядку за вказівкою матері, вдова, інша жінка, яка виховує і утримує дитину сама. Згідно із ст. 182-1 КЗпП України жінці, яка працює і має двох або більше дітей віком до 15 років, або дитину-інваліда, або яка усиновила дитину, одинокій матері, батьку, який виховує дитину без матері (у тому числі й у разі тривалого перебування матері в лікувальному закладі), а також особі, яка взяла дитину під опіку, надається щорічно додаткова оплачувана відпустка тривалістю 10 календарних днів без урахування святкових і неробочих днів. За наявності декількох підстав для надання цієї відпустки її загальна тривалість не може перевищувати 17 календарних днів. Зазначена у частині першій цієї статті відпустка надається понад щорічні відпустки, передбачені ст. 75 і 76 КЗпП України, а також понад щорічні відпустки, встановлені іншими законами та нормативно-правовими актами, і переноситься на інший період або продовжується у порядку, визначеному ст. 80 КЗпП України. Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про відпустки» загальна тривалість щорічних основної та додаткових відпусток не може перевищувати 59 календарних днів, а для працівників, зайнятих на підземних гірничих роботах, - 69 календарних днів. Судом встановлено, що позивач з 01.07.2002 року по теперішній час працює на посаді вихователя у Дошкільному виховному закладі комбінованого типу № 2 "Золота рибка" м. Вугледар Донецької області (а.с.6-7). Позивач має сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 24.06.1996 року (а.с.8). 05.06.2009 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 116, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] від 05.06.2009 року (а.с.4). Позивач [PERSON] проживає разом з сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з січня 2009 року, батько в вихованні дитини участі не приймає, що встановлено актами № 656 від 15.06.2012 року та від 24.02.2012 року (а.с.9-10). [PERSON] 16.03.2012 року, 04.09.2012 року, 26.04.2013 року зверталась до завідуючої Дошкільного виховного закладу комбінованого типу № 2 "Золота рибка" Кіщенко О.В. з заявами про надання їй щорічних додаткових відпусток за 2009 рік, 2010 рік, 2011 рік, 2012 рік. Наказом № 3-о.с. від 03.01.2012 року [PERSON] було надано чергову оплачувану відпустку за період роботи з липня 2011 року по липень 2012 року на 54 календарних дні з 06.02.2012 року по 31.03.2012 року (а.с.51). Відповідно до наказу № 155 о-с від 10.09.2012 року [PERSON] було надано додаткову оплачувану відпустку на 5 календарних днів за 2009 рік як матері, яка виховує дитину сама з 08.10.2012 року по 12.10.2012 року (а.с.52). Також, відповідно до наказу № 127 о-с від 01.11.2013 року [PERSON] було надано додаткову оплачувану відпустку на 10 календарних днів за 2013 рік як матері, яка виховує дитину сама з 13.12.2013 року по 22.12.2013 року (а.с.54). Таким чином, суд вважає, що за 2009 рік позивачу [PERSON] за її заявою було надано щорічну додаткову оплачувану відпустку, а тому їй необхідно надати невикористані щорічні додаткові оплачувані відпустки за 2010 рік, 2011 рік, 2012 рік, тривалістю 10 календарних днів за кожний рік. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦПК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в сумі 5000 гривень суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: partial