Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

Відповідно до умов договору купівлі - продажу від 25.04.2017 року позивач придбав в ПСП "Війтівське" нежитлову будівлю колишньої вигульної площадки, що розташована в [ADDRESS]. Однак, при зверненні до нотаріуса, позивач отримав роз'яснення про те, що без документу, який посвідчує право власності на об'єкт договору купівлі - продажу неможливо посвідчити договір купівлі - продажу. Відповідач зазначає, що правовстановлюючий документ на дане майно не видавався та саме майно не реєструвалось у відповідних реєстрах, оскільки входить до списку майна, яке передано ПСП "Війтівське", як правонаступнику Агрофірми "Війтівська". З урахуванням викладеного, позивач звернувся до суду із позовом, в подальшому уточнивши позовні вимоги та просив визнати дійсним договір купівлі - продажу вищевказаного майна. Дана позовна заява надійшла до суду 06.12.2018 року та відповідно до автоматизованої системи документообігу була передана для розгляду судді Хмель Р.В. 11.12.2018 року ухвалою відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 27.12.2018 року. В подальшому у зв'язку з уточненням позовних вимог, розгляд справи було відкладено на 18.02.2019 року. Позивач [PERSON] до початку розгляду справи по суті, надав через канцелярію суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Представники відповідачів також надали суду письмові заяви про визнання позову та розгляд справи без їх участі. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 25.04.2017 року сторони уклали договір купівлі - продажу, за умовами якого [PERSON] придбав у ПСП "Війтівське" в інтересах якого діяв керівник - [PERSON], нежитлову будівлю - колишня вигульна площадка площею 7257,6 кв.м., що розташована в [ADDRESS]. За умовами даного договору позивач передав відповідачеві грошові кошти в сумі 5000 грн., що підтверджено копією квитанції до прибуткового касового ордеру №16. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач не володіє належними правовстановлюючими документами на об'єкт купівлі - продажу. При цьому, відповідно до переліку майна під забезпечення кредиторської заборгованості агрофірми "Війтівська" переданого правонаступнику ПСП "Війтівське" комісією по врегулюванню майнових відносин від 30.03.2001 року, зазначена в договорі вигульна площадка входить до переліку даного майна за №7. Аналіз змісту договору між сторонами від 25.04.2017 року свідчить про дотримання усіх істотних умов: реквізити сторін, предмет, договору, ціна, строк дії договору, порядок передачі. Згідно з ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Ст. 657 цього ж кодексу визначено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Отже, договір, укладений між сторонами 25.04.2017 року є двостороннім та потребує нотаріального посвідчення. Саме тому одноособово оформити даний договір позивач не має можливості, оскільки це суперечить вимогами законодавства та правилам ділового обороту. Однак і відповідач не має можливості надати правовстановлюючий документ на предмет договору купівлі - продажу, оскільки дане майно було передано ПСП "Війтівське", як правонаступнику без проведення первинної реєстрації. При цьому Бершадською РДА 10.06.2009 року голові ПСП "Війтівське" було надано роз'яснення за №01-1-15-1106, в яких вказано, що ПСП "Війтівське" повинно виконувати майнові обов'язки Агрофірми "Війтівська", як правонаступник. Ч. 1 ст. 15 ЦК України визначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 2 ст. 218 ЦК України якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Ч. 2 ст. 220 цього ж кодексу встановлено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідачі визнали позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved