Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

У вересні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства "Ідея Банк", треті особи, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №19703, вчинений 14 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. про стягнення з боржника [PERSON] на користь стягувача грошових коштів у сумі 106291,12 грн. Також просив стягнути з відповідача на свою користь суму понесених витрат по оплаті судового збору та витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги адвокатом в розмірі 908,00 грн та 6500,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14 квітня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис №19703 про стягнення з позивача на користь АТ "Ідея Банк" заборгованості за кредитним договором в сумі 106291,12 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. від 29 липня 2021 року відкрито виконавче провадження №66314962 щодо виконання виконавчого напису №19703, що вчинений 14 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з боржника на користь стягувача заборгованості за кредитним договором у сумі 106291,12 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що лише в безспірному порядку нотаріус міг би видати виконавчий напис і направити його до виконання. В даному випадку борг перед відповідачем не являється безспірним. Позивач не погоджується з вказаною сумою боргу, мав листування з АТ "Ідея Банк" з приводу порушення його прав, що унеможливлює здійснення виконавчого напису на цю заборгованість, оскільки вона не є безспірною. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Зазначає, що доказів визнання [PERSON] боргу в сумі 106291,12 грн у відповідача не могло бути, адже відповідачем на адресу [PERSON] не надсилався розрахунок заборгованості з вимогою її погашення. Навпаки, у АТ "Ідея Банк" наявний лист [PERSON] , в якому він не погоджується з діями та розрахунками АТ "Ідея Банк", що виключає можливість для вчинення виконавчого напису щодо неї. Вважає, що є достатні правові підстави вважати виконавчий напис реєстровий № 19703 від 14.04.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 106291,12 грн на користь АТ "Ідея Банк", вчинений з порушенням вимог законодавства та таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 16 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] та представник позивача - адвокат Щербак М.І. клопотанням від 12.10.2021 та заявою від 15.11.2021 просили розглядати справу без участі позивача та його представника (а.с. 52). Відповідач свого представника в судове засідання не направив. Представник АТ "Ідея Банк" Зільник В.М. відзивом від 26.10.2021 просив у задоволенні позову відмовити та розглянути справу без участі свого представника. Вказав, що 10.10.2018 між позивачем та АТ "Ідея Банк" було укладено кредитний договір № Z62.00502.004411676, згідно якого банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби у сумі 93042,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобовязувався одержати і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами кредитного договору. Оскільки позивач, як позичальник згідно кредитного договору, власних зобов`язань належним чином не виконував, станом на 03.03.2021 у нього утворилася заборгованість у розмірі 104391,12 грн, а тому АТ "Ідея Банк" на адресу позивача надіслав вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Згідно даної вимоги АТ "Ідея Банк" вимагало терміново протягом 30 календарних днів з дня направлення цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, та застережило позивача про здійснення стягнення заборгованості шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або іншим способом на власний вибір. У зв`язку із невиконанням позивачем вимог АТ "Ідея Банк" щодо погашення кредитної заборгованості та враховуючи порушення позивачем умов кредитного договору, відповідачем вжито заходів щодо захисту порушенного права, а саме стягнення заборгованості у примусовому порядку на підставі виконавчого напису, вчинененого нотаріусом відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідач зазначив, що надав нотаріусу усі необхідні документи для вчинення виконавчого напису відповідно до Порядоку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 082/20595. Щодо доводів позивача про відсутність безспірності заборгованості відносно укладеної додаткової угоди № Z62.00502.004411676/1 до кредитного договору від 02.03.2020 у відзиві зазначено наступне. Відповідно до п. 2.1. Додаткової угоди, сторони погодили наступний порядок повернення боргу за кредитним договором: 2.1.1. Повернення банку в строк не пізніше 5 календарних днів від дати укладення цієї додаткової угоди частину заборгованості, що виникла згідно кредитного договору в сумі 16000 грн, що складається з заборгованості за основною сумою боргу, що становить 16000 грн; заборгованості за платою (комісією) за обслуговування кредитної заборгованості 0 грн; заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, що становить 0 грн. Вказане, як підтверджено матеріалами справи, позивачем і було здійснено. Згідно 2.1.2. Повернення банку в строк не пізніше 180 к.д. від дати укладення цієї додаткової угоди частину заборгованості, що виникла згідно кредитного договору в сумі 47612,44 грн. Згідно 2.1.3. Сплата процентів, плати за обслуговування кредиту та інших комісій за користування кредитом, які будуть нараховані згідно з умовами кредитного договору, до моменту фактичного повернення заборгованості, відповідно до п. 2.1.1., 2.1.2 додаткової угоди. Датою фактичного виконання умов додаткової угоди є 28.08.2020. Згідно з п. 2.2. додаткової угоди на період цієї додаткової угоди, черговість погашення кредитної заборгованості, визначена умовами кредитного договору не застосовується та подальше погашення заборгованості здійснюється згідно п. 2.1. додаткової угоди, за винятком повернення заборгованості, визначеної п. 2.1.2, 2.1.3. додаткової угоди, погашення якої здійснюється відповідно до умов додаткової угоди та кредитного договору. Терміни сплати процентів, плата за ослуговування кредиту та інших комісій за користування кредитом, які нараховані до 28.08.2020, встановлені п. 2.3. кредитного договору та графіком щомісячних платежів. Згідно із п. 3 додаткової угоди, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобовязань в зазначені у п. 2.1 та 2.3 додаткової угоди терміни (строки), ця додаткова угода припиняє чинність, не створюючи жодних юридичних наслідків для сторін. Відтак позивачем не було дотримано умов додаткової угоди в частині сплати згідно з п.2.1.2, 2.1.3., а тому додаткова угода припинила свою дію. Щодо доводів позивача про те, що на його адресу не надсилався розрахунок заборгованості з вимогою її погашення відповідач у відзиві зазначив наступне. Позивачу було надіслано вимогу про усунення порушення кредитних зобовязань із застереженням здійснення стягнення заборгованості у безспірному порядку, шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або іншим способом на власний вибір банку, у разі невиконання вимог, довідки-розрахунки заборгованості за кредитним договором №Z62.00502.004411676 від 10.10.2018, станом на 03.03.2021, що вбачається із списку ф. 103 згрупованих поштових відправлень АТ "Ідея Банк" (з відміткою поштового відділення звязку); списку згрупованих відправлень; опису вкладення в цінний лист (з відміткою поштового відділення звязку), а також фіскальним чеком про оплату вказаних послуг поштового звязку (згідно з висновками п. 48, 49 Великої палати Верховного суду у справі № 645/1979/15 від 23.06.2020, згідно з висновками Великої палати Верховного суду у постанові від 08.04.2021 у справі 766/13967/17). Наведена норма спрямована на фактичне повідомлення іпотекодавця, аби надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти зверненню стягнення на його майно. Тому повідомлення іпотекодавця слід вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Ухилення від отримання адресованої їй кореспонденції є самостійним та свідомим вибором позивача, ризики якого не може нести будь-хто інший, окрім нього. Тому банк надав приватному нотаріусу документи, які містять відмітку поштового відділення зв`язку про відправлення вимоги цінним листом з повідомленням про вручення на вказану в іпотечному договорі адресу, тобто виконав вищевказані вимоги, що не врахували суди попередніх інстанцій. Надання доказів щодо повідомлення боржника та сплив 30-денного строку з моменту повідомлення уможливлюють вчинення виконавчого напису, що свідчить про дотримання встановленого порядку. Щодо нотаріального посвідчення договору відповідач зазначив. Позивач ставить під сумнів чинність окремих положень Постанови КМУ від 26.11.2014 за № 662. З наведеним твердженням позивача неможливо погодитися з огляду на те, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 не визначено моменту з якого втрачає чинність постанова КМУ від 26.11.2014 за № 662, внаслідок чого така втрачає чинність в загальному порядку, встановленому законом для нормативно-правових актів. У постанові від 23.01.2020 Верховний Cуд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 355/1214/16-ц підтвердив чинність постанови КМУ № 662 від 26.11.2014, зазначивши наступне: "При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обгрунтування стягнення документи, зазначені у переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Так, відповідно до п. 2 Переліку, для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, вищевказане спростовує подану до суду позивачем інформацію про те, що вчинення виконавчих написів на кредитних договорах не передбачене чинним в Україні законодавством, а можливе виключно щодо нотаріально посвідчених договорів. Відтак, зважаючи на те, що спірні виконавчі написи вчинено до втрати чинності постановою КМУ від 26.11.2014 № 662, оскільки така залишається чинною по сьогоднішній час, тому вважає, що такі вчинено з додержанням вимог чинного законодавства, а стягнута заборгованість є безспірною. Щодо підтвердження безспірності заборгованості в цілому відповідач зазначив наступне. Висновки позивача відносно того, що АТ "Ідея Банк" не було надано документів, які підтверджують заборгованість (в тому числі її безспірність) є безпідставними, оскільки заборгованість позивача є підтвердженою належними доказами, що були надані нотаріусу в тому числі: виписка по рахунку позивача, з якої вбачається суми сплачених ним коштів і їх зарахування у погашення відповідної заборгованості, детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором, які в сукупності з кредитним договором, підтверджують наявність у позивача безспірної заборгованості за таким договором. Жодних доказів, що б спростували викладене, або ж доводили протилежне позивачем не надано, що є додатковим доказом необгрунтованості заявлених ним вимог. Щодо витрат на правову допомогу. Жодного документального підтвердження з приводу понесених або хоча б очікуваних витрат в саме такому розмірі позивачем не надано. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповіддю на відзив від 12.11.2021 представник позивача Щербак М.І. вказав щодо безспірності та надсилання вимоги про усунення порушень, то в даному випадку важливе значення для справи має не сам факт підтвердження існування певних правовідносин між сторонами договору, а й наявність певного розміру заборгованості щодо якого відсутній спір, тобто стороною боржника повинно бути визнано суму боргу, визначеного стороною кредитора. Одним з таких документів (що визначає розмір боргу) є саме письмова вимога про усунення порушень, що повинна бути надісланою стягувачем боржнику заздалегідь. Вказаною вимогою ставиться умова для боржника про повернення боргу, визначеного за договором. Тобто основною метою такої вимоги є саме погашення боргу боржником перед кредитором, а не вчинення виконавчого напису. А відповідно отримання боржником цієї письмової вимоги є важливим як для кредитора так і для боржника. Щодо вимоги про нотаріальне посвідчення договору. Як зазначалося в позовній заяві в справі № 826/20084/14 постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 визнано незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014, зокрема в частині, наведеній вище. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 залишено без змін. Вказана постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 набрала чинності 22.02.2017. (що підтверджено висновками Великої Палати Верховного Суду у справі №910/10374/17). Спірний виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом 14.04.2021, тобто на момент коли вже були скасовані зміни, внесені постановою КМУ від 26.11.2014 №662 та діяла редакція Переліку, яка передбачає вчинення виконавчого напису на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Таким чином вважає, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. допущено порушення порядку вчинення виконавчого напису, що тягне за собою визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню адже порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Щодо витрат на правову допомогу. Позивачем в позовній заяві вказано про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, зазначивши в їх складі витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6500,00 грн., 15.11.2021 представником позивача до суду направлене клопотання про приєднання до матеріалів справи договору про надання правової допомоги від 11.08.2021, попередній розрахунок витрат та квитанцію про сплату [PERSON] гонорару у сумі 5500,00 грн. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, повідомлені належним чином. Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство "Ідея Банк" 10 жовтня 2018 року уклало з [PERSON] кредитний договір №Z62.00502.004411676 на суму 93042,00 грн (а.с. 14-15). 02.03.2020 Публічне акціонерне товариство "Ідея Банк" з [PERSON] уклало додаткову угоду №Z62.00502.004411676/1 до кредитного договору №Z62.00502.004411676 від 10.10.2018 на суму 139453,81 грн (а.с. 16). На виконання вимог даної додаткової угоди 02.03.2020 позивачем сплачено 16000,00 грн. та 28.08.2020 - 47612,50 грн, що підтверджено банківськими квитанціями (а.с. 17). 27.08.2020 позивач звернувся із заявою до відповідача щодо виконання вимог додаткової угоди та з`ясування обставин щодо сплати додаткових платежів, не передбачених умовами вище зазначеної додаткової угоди. Листом від 22.09.2020 №21.2/144299 АТ "Ідея Банк" повідомило [PERSON] , що у зв`язку з невиконанням останнім умов Додаткової угоди, вона припинила свою дію та про необхідність здійснювати платежі вчасно та в повному розмірі відповідно до умов укладеного кредитного договору №Z62.00502.004411676 від 10.10.2018 та графіку платежів (а.с. 20). За загальним правилом статей 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 082/20595. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Отже, з метою стягнення заборгованості за кредитним договором №Z62.00502.004411676, укладеним 10 жовтня 2018 року між Публічним акціонерним товариством "Ідея Банк" та [PERSON] , АТ "Ідея Банк" надало приватному нотаріусу всі необхідні документи для вчинення останнім оскаржуваного Позивачем виконавчого напису № 19703: 1.Заяву АТ "Ідея Банк" про вчинення виконавчого напису від 13. 04. 2021; 2.Кредитний договір № Z62. 00502. 004411676 від 10. 10. 2018; 3.Довідку про ненадходження платежів від 13. 04. 2021; 4.Вимогу АТ "Ідея Банк" до [PERSON] про усунення порушення кредитних зобов`язань від 03. 03. 2021; 5.Довідку- розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором № Z62. 00502. 004411676 від 10. 10. 2018, станом на 03. 03. 2021; 6.Список ф. 103 згрупованих поштових відправлень АТ "Ідея Банк" (з відміткою поштового відділення зв`язку); список згрупованих відправлень; опис вкладення в цінний лист (з відміткою поштового відділення зв`язку), що підтверджує надіслання позивачу документів визначених пунктами 4- 5 даного переліку, а також фіскальний чек про оплату вказаних послуг поштового зв`язку; 7.Виписку по рахунку [PERSON] за Кредитним договором станом на 13. 04. 2021; 8.Детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором № Z62. 00502. 004411676 від 10. 10. 2018. Відповідно до статті 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом статті 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями-не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Такий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду 21.09.2021 у справі №910/10374/17. Також відповідно до п. 95 вище згаданої Постанови Великої Палати Верховного Суду зазначено, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Отже, враховуючи, що оспорюваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 14.04.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Щодо вимоги про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 5500,00 грн, суд зазначає наступне. Перевіривши долучені до матеріалів справи докази витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про часткове задоволення в цій частині. Відповідно до договору про надання правової допомоги від 11.08.2021 укладеного між адвокатом Щербаком М.І. та Савичем А.М. про надання правової допомоги, що обумовлена п.1.1. клієнт сплачує адвокату одноразово гонорар у розмірі 6500,00 грн готівкою або шляхом зарахування на картковий рахунок [NUMBER] в АТ "ПриватБанк". Відповідно до попереднього розрахунку судових витрат позивача [PERSON] від 11.11.2021 та квитанції № 28 від 03.09.2021 загалом гонорар адвоката за період з 11.08.2021 по 11.11.2021 в межах справи № 547/797/21 складає 5500,00 грн: 11.08.2021 - аналіз наявних документів та інформації з відкритих реєстрів стосовно виконавчого провадження № 66314962 - 500,00 грн. 12.08.2021 - адвокатський запит приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. - 500,00 грн. 22.08.2021 - адвокатський запит АТ "Ідея Банк" - 500,00 грн. 01.09.2021 - аналіз судової практика та формування правової позиції по справі - 2години по 500,00 грн - 1000,00 грн. 07.09.2021 - складання позовної заяви про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, реєстровий № 19703 (подача до суду) - 3 години по 500,00 грн - 1500,00 грн. 17.09.2021 - складання заяви про забезпечення позову - 500,00 грн. 09.11.2021 - складання відповіді на відзив АТ "Ідея Банк" 2 години по 500,00 грн.1000,00 грн. Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Отже, суд вважає за необхідне стягнути витрати на професійну допомогу в розмірі 3000,00 грн, а саме згідно з попереднім розрахунком за складання позовної заяви про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, реєстровий № 19703 (подача до суду) - 3 години по 500,00 грн - 1500,00 грн. + складання заяви про забезпечення позову - 500,00 грн. +складання відповіді на відзив АТ "Ідея Банк" 2 години по 500,00 грн. - 1000,00 грн. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір 908,00 грн. - судовий збір за подачу позову. На підставі клопотання позивача Семенівським районним судом 24.09.2021 винесено ухвалу про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 14.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрованого в реєстрі № 19703 за виконавчим провадженням №66314962, яке відкрито Приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. до розгляду судом даної справи по суті та винесення відповідного рішення. Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: partial