Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Перший заступник міського голови О.Балюк звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] та просить суд позбавити громадянку [PERSON], 1973 року народження батьківських прав стосовно малолітнього [PERSON], [INFO] та неповнолітньої [PERSON], [INFO], стягнути з відповідача аліменти на користь малолітнього [PERSON], [INFO] та неповнолітньої [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину та передати малолітнього [PERSON], [INFO] та неповнолітню [PERSON], [INFO] органу опіки та піклування Світловодського міськвиконкому для подальшого влаштування. В обґрунтуванні позову позивач посилається на те, що відповідач є матір"ю повнолітнього [PERSON], [INFO], неповнолітньої [PERSON], [INFO] та малолітнього [PERSON], [INFO]. Батько неповнолітньої [PERSON] та малолітнього [PERSON] помер [INFO]. До служби у справах дітей Світловодського міськвиконкому надійшов лист служби у справах дітей Олександрійської райдержадміністрації від 05.01.2018 року № 01-24/30/208, в якому повідомлялось, що 03.01.2018 року у зв"язку із загрозою для життя і здоров"я дітей із сім"ї матері [PERSON] вилучені діти - неповнолітня [PERSON] та малолітній [PERSON] Відповідач з вересня 2017 року проживала без реєстрації в с. Косівка Олександрійського району Кіровоградської області, діти та мати не мали постійного місця проживання. Наступного дня після вилучення дітей відповідач переїхала до смт. Власівка міста Світловодська Кіровоградської області. Відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, постійного місця проживання не має, проживає із співмешканцем, постійної роботи не має, отримує пенсію на дітей по втраті годувальника, зловживає спиртними напоями, зникає з дому на добу і більше, діти в цей час шукають притулку по чужих людях, умови проживання дітей незадовільні, у дітей немає в достатній кількості одягу, взуття та продуктів харчування, відповідач веде аморальний спосіб життя. Рішенням виконавчого комітету Косівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області від 03.01.2018 року № 1 "Про вилучення дітей [PERSON] з сім"ї" з метою захисту прав неповнолітніх дітей вилучено із сім"ї відповідача та тимчасово влаштовано на три місяці (розпорядженням від 11.04.2018 року № 172-р продовжено строк перебування) в сім"ю патронатного вихователя [PERSON] На даний момент діти тимчасово влаштовані до рідної тітки дітей по батькові [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. За даних обставин позивач вимушений звернутись до суду з метою захисту прав неповнолітніх дітей. Представники позивача Потаніна О.П. та Котляр І.О. в судових засіданнях підтримали позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві, на задоволенні позовних вимог наполягали та зазначили, що неодноразово проводили бесіди з відповідачем, однак [PERSON] не провідує своїх неповнолітніх дітей, матеріально їх не забезпечує та зовсім не цікавиться їх життям. Відповідач в судових засіданнях 26 вересня 2018 року, 16 жовтня 2018 року та 30 жовтня 2018 року позовні вимоги не визнала та пояснила суду, що на даний час працевлаштована, однак не офіційно, постійного місця проживання не має, інколи забезпечує дітей одягом, паспорта не має, оскільки віддала його під заставу боргу, інколи вживає спиртні напої зі своїм співмешканцем. В судове засідання 27 листопада 2018 року відповідач не з"явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзив або заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. Суд, заслухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного. Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] та неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями Свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Власівською селищною радою міста Світловодська Кіровоградської області 07 липня 2009 року та Свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Світловодського міського управління юстиції Кіровоградської області 12.03.2003 року (а.с. 5, 6). Батько дітей [PERSON] помер [INFO] (а.с. 7). На підставі рішення виконавчого комітету Косівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області від 03 січня 2018 року № 1 "Про вилучення дітей [PERSON] з сім"ї" вирішено за доцільне вилучити неповнолітніх дітей [PERSON] - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 8, 9, 10). На підставі розпорядження голови Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 10 січня 2018 року № 2-р "Про влаштування дітей в сім"ю патронатного вихователя", неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] влаштовано з 10 січня 2018 року в сім"ю патронатного вихователя [PERSON], [INFO] проживаючої за адресою: [ADDRESS] строком на три місяці з можливістю продовження терміну перебування дітей в сім"ї патронатного вихователя до 6 місяців у разі прийняття відповідного рішення Олександрійською районною державною адміністрацією (а.с. 13). Розпорядженням голови Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 11 квітня 2018 року № 172-р "Про продовження терміну перебування дітей в сім"ї патронатного вихователя" продовжено термін перебування в сім"ї патронатного вихователя [PERSON] неповнолітніх дітей до 10 липня 2018 року (а.с. 14). На підставі наказу начальника служби у справах дітей Світловодського міськвиконкому Кіровоградської області від 22 червня 2018 року № 18 "Про тимчасове влаштування неповнолітньої [PERSON], [INFO] та малолітнього [PERSON], [INFO]" дітей влаштовано в сім"ю громадянки України [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18). Згідно положення пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007 року із змінами від 19.12.2008 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до пункту другого частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З наявних в матеріалах справи копії Акту № 5 обстеження умов проживання від 03 січня 2018 року (а.с. 8), Акту на вилучення неповнолітніх дітей від 03.01.2018 року (а.с. 9), характеристики на [PERSON] (а.с. 11), листа Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області № 01-24/30/208 від 05.01.2018 року (а.с. 12), листа виконавчого комітету Власівської селищної ради міста Світловодська Кіровоградської області від 20.06.2018 року № 749/01-14 (а.с. 15), Акту обстеження житлово-побутових умов сім"ї, в якій виховуються малолітні діти [PERSON] та [PERSON] від 06 лютого 2008 року (а.с. 16), витягу із протоколу № 8 комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Світловодської міської ради від 21 червня 2018 року (а.с. 17) вбачається, що відповідач свідомо нехтує свої батьківськими обов"язками по відношенню до неповнолітньої доньки [PERSON] та малолітнього сина [PERSON], не створює належних умов для виховання та розвитку дітей, не має постійного місця проживання, майна чи житла, мешкає за місцем проживання своїх співмешканців, зловживає спиртними напоями, офіційно не працює, постійно змінює місце свого перебування, не цікавиться життям своїх дітей та не здійснює матеріальне їх забезпечення. 16 жовтня 2018 року в судовому засіданні допитаний свідок [PERSON], котра в судовому засіданні пояснила, що є рідною тіткою дітей, з якою вони зараз проживають, відповідач не цікавиться життям дітей, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, зловживає спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя. 16 жовтня 2018 року в судовому засіданні допитаний неповнолітній свідок [PERSON] в присутності матері та представника органу опіки та піклування, котра в судовому засіданні пояснила, що на даний час проживає з рідною тіткою та меншим братом, умови проживання добрі, ставлення до них зі сторони тітки гарне, співмешканець матері постійно їх ображав, виганяв на вулицю, чіпляється до неї, зловживає спиртними напоями, жити з матір"ю та її співмешканцем не бажає, просить залишити її жити в смт. Власівка та довчитись в школі, де їй подобається. Допитані в судовому засіданні 30 жовтня 2018 року свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що відповідач нехтує своїми батьківськими обов"язками по відношенню до неповнолітніх дітей, не займається їх вихованням, постійно змінює своє місце проживання та уникає зустрічей. Особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини (ст. 166 Сімейного кодексу України). З позбавленням батьківських прав припиняються не тільки права, але і обов'язки батьків щодо виховання дитини. Проте за батьками зберігається обов'язок щодо утримання дитини. Судом встановлено, що на даний час діти проживають разом із рідною тіткою [PERSON] за місцем її проживання [ADDRESS], відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Сукупністю доказів, що були досліджені судом та містяться в матеріалах справи встановлено, що відповідач долею своїх дітей не цікавиться, не піклуються про їхній фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не надає їм доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти, чим ставить під загрозу безпеку, здоров'я та життя своїх дітей. Фактів, які б перешкоджали відповідачу виконувати свої батьківські обов'язки по відношенню до своїх дітей, судом не встановлено. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач не дбає про здоров'я своїх дітей та духовний зріст, свідомо, злісно нехтує батьківськими обов'язками щодо їхнього виховання та матеріального утримання, не захищає їхні права та інтереси, а тому позов підлягає задоволенню та в інтересах дітей вважає доцільним позбавити [PERSON], [INFO], уродженку села Новоселівка Новоукраїнського району Кіровоградської області, батьківських прав відносно її дітей: малолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини (ч. 1 ст. 179 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частинами 1-3 ст. 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. На підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Позов органу опіки та піклування, який не сплачує судовий збір в силу Закону, містить дві вимоги: щодо позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1409,60 грн. (704,80 грн. + 704,80 грн.)

Outcome: approved