Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

13 вересня 2021 року до Золочівського районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] , в якій позивач просить зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього за рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 08.08.2015 у справі № 622/725/15-ц на корить [PERSON] на утримання неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , до 1/4 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 08.08.2015 з нього утримуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розміі 1/2 частини від усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Вказану суму аліментів на утримання дітей позивач більше не має змоги сплачувати, так як внаслідок важкого поранення в 2015 році втратив працездатність, та в 2019 році йому було встановлено 3 групу інваліда війни. На цей час його єдине джерело доходів це пенсія по інвалідності в розмірі 11036,13 грн. Після сплати аліментів [PERSON] у позивача залишається лише 5518,065, тобто по 1379,51 грн на кожного з чотирьох непрацездатних членів його нової родини. Влаштуватися на роботу він не може через погіршення стану здоров`я після триманого поранення та інвалідності. Крім цього, він створив сім`ю, в якій в 2019 році народився син, а у 2021 - донька, які також потребують належного матеріального забезпечення, а стягнення з позивача аліментів у такому розмірі позбавляє його дітей від нового шлюбу та дружину, яка наразі також не працює, права на достойний рівень життя. Водночас позивач наразі винаймає житло, в той час, коли його колишня дружина проживає у будинку, який належить позивачу на праві власності. Відповідач по справі також має обов`язок щодо утримання спільних дітей, однак ніде не працює, вийшла вдруге заміж, а тому новий чоловік також має утримувати свою родину. У зв`язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду зі вказаним позовом. Ухвалою судді від 05.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, справу призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні за участю сторін у приміщенні Золочівського районного суду Харківської області. Позивач надіслав до суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, позов підтримав та наполягав на його задоволенні. Відповідач подала письмовий відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому просила відмовити у задоволенні вказаного позову через його безпідставність та необґрунтованість, оскільки рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 19.04.2021 позивачу вже було відмовлено у задоволенні позовних вимог про зменшення аліментів. Зазначене рішення постановою Харківського апеляційного суду від 28.07.2021 було залишене без змін. Крім того відповідач вважала, що позивач не надав до суду доказів на підтвердження погіршення стану його здоров`я та необхідності лікування, а наявність у нього ІІІ групи інвалідності не є перешкодою для працевлаштування. Водночас дружина позивача отримала на кожну дитину допомогу при народженні та допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тобто діти від другого шлюбу не потребують додаткових витрат, в той час, коли у відповідача відсутня можливість покращити матеріальний стан своїх доньок, які навчаються у Золочівському ліцеї № 2 і потребують додаткових витрат у зв`язку з навчанням. Позивач іншої допомоги, крім аліментів, не надає, з доньками не спілкується. Визначений рішенням суду від 08.08.2015 розмір аліментів відповідає положенням закону та встановлює мінімальний гарантований розмір аліментів. При цьому при збільшенні ціни на продукти, одяг та комунальні послуги неможливо утримувати дітей та забезпечувати їх базові потреби у разі зменшення розміру аліментів. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання з`явилася, пояснила, що дійсно утримує трьох доньок від шлюбу із [PERSON] .. Її колишній чоловік не допомагає у вихованні дітей та навіть не цікавиться ними. Востаннє дізнавався про життя доньок чотири роки тому. Просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] .. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. У родині [PERSON] та [PERSON] народилися доньки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що вбачається із наданих суду свідоцтв про народження, серія [NUMBER] , виданого 15.02.2009, серія [NUMBER] , виданого 16.02.2011, та серія [NUMBER] , виданого 03.05.2012 відповідно. Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 17.04.2015 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 27.04.2015. Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 08.09.2015 позов [PERSON] задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частки з усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.06.2015 і до досягнення дітьми повноліття. Згідно з довідкою Військової частини пп [NUMBER] №18/1259 від 01.05.2015 про обставини травми старшого солдата [PERSON] , 1988 р.н., вбачається, що 04 лютого 2015 року останній одержав мінно-вибухову травму, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку в ході виконання поставлених завдань під час оборони взводно-опорного пункту поблизу міста Дебальцево Донецької області в зоні проведення АТО. Згідно з витягом з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Північного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань травма молодшого сержанта [PERSON] , 1988 р.н., отримана 04.02.2015, пов`язана із захистом Батьківщини. 14 липня 2015 року [PERSON] було отримано посвідчення учасника бойових дій, серія [NUMBER] , безстроково. Відповідно до довідки військової частини [NUMBER] №188 від 20.02.2018 молодший сержант [PERSON] в період з 22.12.2017 по 20.02.2018 (на момент видачі довідки) безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в с. Кримське Луганської області. Згідно із довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією №1032 від 09.12.2019 серія АВ №0088641 [PERSON] встановлено 3 групу інвалідності з 02.12.2019, причина інвалідності: травма, пов`язана із захистом Батьківщини. Інвалідність встановлена на строк до 01.01.2022. Дата чергового перегляду 02.12.2021. Протипоказана важка фізична праця з психо-емоційним навантаженням. З довідки про доходи №0339523014888318 від 04.09.2021 сума пенсії [PERSON] за період з 01.08.2021 по 31.08.2021 складає 11036,13 грн. З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 22.03.2021 № 5097 [PERSON] має заборгованість за виконавчим листом №622/725/15-ц від 23.09.2015, виданим Золочівським районним судом Харківської області, сукупний розмір якої з моменту відкриття виконавчого провадження складає 15912,03 грн. 30.05.2019 [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , від даного шлюбу у подружжя [INFO] народився син [PERSON] , а [INFO] донька [PERSON] , що вбачається із наданих суду свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 30.05.2019, свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 23.07.2019, та свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 13.07.2021. Згідно з Інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 33/100 домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків № 6346 від 26.04.2021 [PERSON] за період з 1 кварталу 2015 року по 4 квартал 2020 року отримував доходи з наступних джерел: 2 квартал 2015 року ДП «Ейвон косметікс юкрейн» - 915,04 грн; 4 квартал 2015 року Терцентр Золочівської селищної ради 500 грн; 2, 3 квартали 2016 року в/ч [NUMBER] Національної гвардії України - 2054,15 грн та 44679,56 грн відповідно; 4 квартал 2016 ТОВ «СОЦСК» - 46,15 грн; 4 квартал 2016 року, 1,2 квартал 2017 року в/ч [NUMBER] 19926,43 грн, 34997,02 грн та 15761,61 грн відповідно; 2, 3 квартал 2017 року Харківський міський центр зайнятості 2103,06 грн та 26776,69 грн відповідно; 4 квартал 2017 року відділ освіти, культури та туризму Золочівської РДА - 2000 грн; 4 квартал 2017 року Харківський міський центр зайнятості 10547,97 грн; 1 квартал 2018 року в/ч [NUMBER] 43016, 85 грн; 1 квартал 2018 року Харківський міський центр зайнятості 1853,49 грн; 2, 3, 4 квартали 2018 року та 1 квартал 2019 року в/ч А-1376 45172,78 грн, 1265,00 грн, 40678,87 грн, 66071,08 грн та 17410,19 грн відповідно; 2, 3, 4 квартали 2019 року та 1 квартал 2020 року Харківський міський центр зайнятості 7345,24 грн, 23286,55 грн, 18989,73 грн, 19961,16 грн відповідно; 2 квартал 2020 року Управління соціального захисту населення Яготинської РДА 890,90 грн; 3 квартал 2020 Департамент соціального захисту населення Київської обл.ради 21020 грн; 3, 4 квартали 2020 року Управління соціального захисту населення Яготинської РДА 536,88 грн та 1770 грн відповідно. [PERSON] , 1992 р.н., разом зі своїми дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , 22.04.2012 зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Золочівської селищної ради від 18.10.2021 №15-21/1629. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] 15.09.2018 [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 19.04.2021 в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів відмовлено. Постановою Харківського апеляційного суду від 28.07.2021 апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення. Рішення Золочівського районного суду Харківської області залишено без змін. Рішення набрало законної сили 28.07.2021. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину - найважливіший обов`язок матері і батька. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року №31111/04 у справі "Хант проти України" зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі "Олсон проти Швеції" (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Згідно із частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст.51 Конституції України, ст.ст.\~150,\~180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до положень\~ч.1, 2, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В ч.1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В ч.2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частина 5 ст. 183 СК України визначає, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до частини 1 статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У статті 192\~СК України закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Отже, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів - але ці обставини підлягають доказуванню. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї\~норми права\~дає підстави\~для висновку,\~що підставами\~зміни розміру\~аліментів є\~як зміна\~матеріального,\~так і\~зміна сімейного\~стану\~як\~самостійна підстава\~для\~зменшення\~або збільшення\~розміру\~аліментів.\~При\~цьому\~такі положення\~закону\~не\~виключають одночасне\~настання\~обох\~підстав для\~зміни\~розміру\~аліментів:\~і\~зміни\~сімейного і\~зміни\~матеріального\~стану. При вирішенні даного спору, з урахуванням викладених підстав позову, правове значення має встановлення наявності або відсутності факту зміни матеріального або сімейного стану платника аліментів у порівнянні із його матеріальним та сімейним станом, у якому він перебував на час ухвалення рішення про стягнення аліментів, та наявність виявлення нецільового витрачання. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний стан, оскільки народилося дві дитини в іншому шлюбі, погіршився матеріальний стан та стан здоров`я у зв`язку із отриманою травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини, він отримав інвалідність та не може працювати. Відповідно до частини третьої\~статті 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга\~статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частиною першою\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом із досліджених доказів встановлено, що позивачем було отримано травму 04.02.2015, тобто до ухвалення Золочівським районним судом Харківської області рішення про стягнення аліментів на утримання дітей. Як зазначено в рішенні [PERSON] позовні вимоги визнав. Після отримання травми, пов`язаної із захистом Батьківщини у 2015 році, з якою позивач пов`язує втрату працездатності, [PERSON] продовжив приймати участь в антитерористичній операції, а 09.12.2019 року йому було встановлено 3 групу інвалідності у зв`язку із отриманою у 2015 році травмою на строк до 01.01.2022 року. Щодо рекомендованих умов праці зазначено протипоказання лише важкої фізичної праці з психо-емоційним навантаженням. Позивач не підтвердив належними та допустимими доказами погіршення його матеріального стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дітей від іншого шлюбу, вказані обставини вже були встановлені рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 19.04.2021, яке було залишене без змін постановою Харківського апеляційного суду від 28.07.2021. Зміна сімейного стану позивача, а саме народження сина [PERSON] та доньки [PERSON] , не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Водночас позивачем було надано довідку про доходи станом на кінець 2020 року в той час, коли із заявою про зменшення розміру аліментів він звертається у 2021 році, тобто саме в цей час мав змінитися його матеріальний стан, однак відомостей про його дохід станом на 2021 рік суду не надано, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити чи дійсно змінився матеріальний стан позивача чи ні. Крім того, суд зазначає, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Відомостей щодо покращення матеріального стану відповідача матеріали справи не містять. Посилання позивача на відсутність у відповідача доходу, окрім як аліментів, наявність чоловіка, який має також утримувати родину, не може бути прийнято до уваги, оскільки не стосується предмету доказування, що позбавляє суд можливості надати оцінку цим обставинам як підставам для зміни розміру аліментів. Визначений судом розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства України та стягується у розмірі, що відповідає встановленому мінімальному\~гарантованому\~розміру аліментів, зменшення розміру\~аліментів\~без\~підтвердження погіршення\~матеріального\~стану\~позивача не\~буде\~спрямовано\~на належне\~забезпечення\~дітей\~від шлюбу\~з\~відповідачкою\~та суперечитиме\~їхнім\~інтересам. За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними, достатніми та допустимими доказами наявність підстав для зменшення розміру аліментів, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed