Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач) звернулася до суду з позовною заявою до КУ "Чернігівський психоневрологічний інтернат" ЗОР(далі-відповідач), в якій вона просить стягнути з відповідача на її користь компенсаційні виплати за невчасно виплачену суму індексації за 2012-2015 роки в розмірі 19681,48 грн. Свої позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що вона працює в КУ "Чернігівський психоневрологічний інтернат" ЗОР на посаді медичної сестри. Однак, їй не було виплачено роботодавцем індексацію заробітної плати за 2012-2015 роки. Вказаний платіж в сумі 18243,64 грн. відповідачем КУ "Чернігівський психоневрологічний інтернат" ЗОР було перераховано позивачу лише 04.11.2019. Позивач [PERSON] зазначає, що тривала невиплата індексації сталася не з її вини, а тому вона має право на компенсацію за несвоєчасно виплачену індексацію заробітної плати. Представником відповідача до суду було надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначає, що у листопаді 2016 року [PERSON] вже зверталася до КУ "Чернігівський психоневрологічний інтернат" ЗОР з позовом про стягнення індексації заробітної плати за період з 01 липня 2012 року по 30 листопада 2015 року. 10.10.2019 Чернігівським районним судом Запорізької області було видано виконавчий лист про стягнення з КУ "Чернігівський психоневрологічний інтернат" ЗОР на користь [PERSON] заборгованості по сплаті індексації за період з серпня 2012 року по листопад 2015 року в сумі 18243,64 грн. 04.11.2019 відповідачем було сплачено позивачу індексацію заробітної плати в повному обсязі. Тому наявні підстави для закриття провадження у справі, оскільки є рішення суду, що набрало законної сили, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник відповідача Бова В.М. в судовому засіданні позов не визнала, просила закрити провадження у справі, з підстав, викладених у відзиві. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] з 01.08.1980 року прийнята на посаду в КУ "Чернігівський дитячий будинок-інтернат" ЗОР (рішенням Запорізької обласної ради №36 від 15.12.2016 КУ "Чернігівський дитячий будинок-інтернат" ЗОР перейменовано на КУ "Чернігівський психоневрологічний інтернат" ЗОР) на посаду медичної сестри. КУ "Чернігівський дитячий будинок-інтернат" ЗОР позивачу не було нараховано та виплачено індексацію заробітної плати за 2012 -2015 роки, у зв`язку із чим [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення суми індексації заробітної плати. Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 11.05.2017, рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 27.02.2017 змінено, позов [PERSON] задоволено повністю, стягнуто з КУ "Чернігівський дитячий будинок-інтернат" ЗОР на користь [PERSON] , суму індексації заробітної плати за період з серпня 2012 року по листопад 2015 року включно в загальній сумі 18243,64 грн. Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.07.2017, зупинено виконання рішення Апеляційного суду Запорізької області від 11.05.2017 до закінчення касаційного провадження. Постановою Верховного суду від 18.09.2019, касаційну скаргу КУ "Чернігівський психоневрологічний інтернат" ЗОР залишено без задоволення, рішення апеляційного суду Запорізької області від 11.05.2017 без змін. Заборгованість зі сплати індексації заробітної плати [PERSON] за період з серпня 2012 року по листопад 2015 року в сумі 18243,64 грн. була перерахована позивачу 04.11.2019, що підтверджується копією листа Управління державної казначейської служби України у Чернігівському районі Запорізької області від 05.11.2019 № 02-08.15/642, випискою за 04.11.2019, історією по картковому рахунку [PERSON] , виданою АТ "Райффайзен Банк Аваль". Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 34 Закону України "Про оплату праці", компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців (пункти 2.2,2.3 Рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013). Таким чином, суми індексації заробітної плати та компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати є складовими частинами заробітної плати. Правове регулювання порядку нарахування та виплати громадянам компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати врегульовано Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати". Відповідно до ст.1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Зі змісту цієї норми вбачається, що право на компенсацію втрати частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати. Згідно зі ст.2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Відповідно до статті 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Частиною другою Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер. Відповідно до частини 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства. З аналізу вищенаведеного вбачається, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких основних умов: нарахування належних доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії тощо); порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців; зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги; доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата тощо). З матеріалів справи вбачається, що з КУ "Чернігівський дитячий будинок-інтернат" ЗОР (на теперішній час - КУ "Чернігівський психоневрологічний інтернат" ЗОР), на підставі рішення Апеляційного суду Запорізької області від 11.05.2017 по справі №329/1179/16 стягнуто на користь позивача суму індексації заробітної плати за період з серпня 2012 року по листопад 2015 року в сумі 18243,64 грн., з яких: поточна індексація в сумі 6120,90 грн. та фіксована індексація в сумі 12122,74 грн., яку роботодавець в силу вимог законодавства повинен був нарахувати та виплатити в 2012-2015 роках, але цього не зробив. Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України від 05.07.2017 виконання зазначеного рішення Апеляційного суду Запорізької області від 11.05.2017 зупинено до закінчення касаційного провадження. Постановою Верховного суду України від 18.09.2019 рішення Апеляційного суду Запорізької області від 11.05.2017 залишено без змін. Фактична виплата відповідачем індексації заробітної плати позивачу в сумі 18243,64 грн. відбулась 04.11.2019, що свідчить про порушення строків здійснення такої виплати, незважаючи на те, що нарахування та виплата відбулися згідно із судовим рішенням. У постанові від 07.11.2012 (справа № 6-131цс12) Верховний Суд України акцентував увагу на тому, що основною умовою для виплати громадянину компенсації є порушення власником встановлених строків виплати нарахованих доходів (зокрема , заробітної плати, пенсії, соціальної виплати). При цьому компенсація за порушення строків виплати нарахованого доходу проводиться незалежно від вини органу, що здійснює відповідні виплати та незалежно від порядку і підстав його нарахування цього доходу: самим підприємством добровільно чи на виконання судового рішення. Таким чином, сума компенсації нараховується в разі нарахованих, але своєчасно не виплачених грошових доходів. Компенсація нараховується і виплачується в тому самому місяці, в якому виплачується заборгованість. На підставі заяви [PERSON] від 12.11.2019 компенсація за несвоєчасно виплачену індексацію заробітної плати відповідачем не виплачена, що не заперечувалося також і представником відповідача. Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. № 159. Згідно пункту 4 вказаного Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Як вбачається із розрахунків, наданих позивачем, сума грошової компенсації за несвоєчасно виплачену позивачу [PERSON] індексацію заробітної плати складає 19681,48 грн. Суд погоджується із зазначеними розрахунками, крім того суд враховує, що зазначена сума компенсації за несвоєчасно виплачену індексацію у відзиві та в ході судового розгляду справи не оспорювалася представником відповідача. Щодо доводів представника відповідача про наявність підстав для закриття провадження у даній справі, суд зазначає, що як вбачається із матеріалів справи, дійсно є судове рішення, яке набрало законної сили, про стягнення з КУ "Чернігівський дитячий будинок-інтернат" ЗОР на користь [PERSON] індексації заробітної плати за період з серпня 2012 року по листопад 2015 року, однак зазначене рішення стосується виплати [PERSON] індексації заробітної плати, а не компенсації за невчасно виплачену індексацію, що не є тотожним. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому підлягають задоволенню. Тому суд доходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача компенсації за невчасно виплачену індексацію заробітної плати в сумі 19681,48 грн. Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 гривень 80 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved