Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

В березні 2014 року [PERSON] пред'явила позов до Старокостянтинівської міської ради про визначення її частки в розмірі ? частки в спільному майні. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що у спільній власності з чоловіком [PERSON], який помер [INFO] року, вона має дві земельні ділянки, при цьому правовстановлюючі документи були виписані на ім'я чоловіка, а вона зазначена, як співвласник. Так, перша земельна ділянка площею 0,0761 га в межах згідно з планом для ведення особистого селянського господарства, що розташована [ADDRESS] на території Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області згідно Державного акту на право власності на землю серії ЯД № 013013, виданого Старокостянтинівською міською радою Хмельницької області 22 лютого 2008 року на підставі рішення Старокостянтинівської міської ради від 31 жовтня 2007 року за № 20 п. 22; та друга - площею 0,1000 га в межах згідно з планом для обслуговування житлового будинку, що розташована [ADDRESS] на території Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області згідно Державного акту на право власності на землю серії ЯД № 013014, виданого Старокостянтинівською міською радою Хмельницької області 22 лютого 2008 року на підставі рішення Старокостянтинівської міської ради від 31 жовтня 2007 року за № 20 п. 22. При заповненні бланку Державних актів її було вписано співвласником кожної земельної ділянки, проте без зазначення часток кожного. Наразі вона не може належним чином розпорядитися своєю землею, оскільки не визначено розмір її частки. Тому просить визначити її частку в заявленому майні в розмірі ? частки, так як вона з чоловіком однаково користувались земельними ділянками та вважали кожного власником в рівних частках. Позивачка уточнила позовні вимоги, крім того просила визначити також частку її чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року, в розмірі ? частки, адже така юридична невизначеність перешкоджає подальшому оформлення спадкових прав після його смерті. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 28 квітня 2014 року співвідповідачем по справі було визнано управління Держземагенства у Старокостянтинівському районі. Протокольною ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 15 травня 2014 року співвідповідачем по справі також було визнано [PERSON] Співвідповідачі представник Старокостянтинівської міської ради, представник управління Держземагенства у Старокостянтинівському районі та [PERSON] не заперечили проти задоволення позовних вимог. Крім того остання суду пояснила, що її батьки [PERSON] та [PERSON] постійно разом користувалися, як квартирою, так і земельними ділянками, всіма розумілось, що їхні частки в цьому майні є рівними і з цього питання не було жодних суперечок. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що у відповідності до свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації Старокостянтинівської міської ради від 15 лютого 1994 року, виданого на підставі розпорядження від 07 лютого 1994 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON] та [PERSON] згідно з Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду". Саме для обслуговування даного житла була передана у спільну власність [PERSON] та [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на землю серії ЯД № 013014, виданого Старокостянтинівською міською радою Хмельницької області 22 лютого 2008 року на підставі рішення Старокостянтинівської міської ради від 31 жовтня 2007 року за № 20 п. 22, земельна ділянка площею 0,1000 га в межах згідно з планом для обслуговування житлового будинку, що розташована [ADDRESS]. А також була передана у спільну власність [PERSON] та [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на землю серії ЯД № 013013, виданого Старокостянтинівською міською радою Хмельницької області 22 лютого 2008 року на підставі рішення Старокостянтинівської міської ради від 31 жовтня 2007 року за № 20 п. 22, земельна ділянка площею 0,0761 га в межах згідно з планом для ведення особистого селянського господарства, що розташована [ADDRESS]. При цьому Державні акти на право власності на земельні ділянки були видані на ім'я [PERSON], а позивачка [PERSON] була вказана в списку співвласників земельних ділянок без визначення часток у спільній власності. [PERSON] помер [INFO] року в м. Старокостянтинові, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області 07 червня 2013 року. Відповідно до матеріалів спадкової справи № 715/2013 року до майна померлого (інформаційна довідка зі Спадковому реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 37323036, наданий Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 08 травня 2014 року), вбачається, що позивачка [PERSON] відмовилась від спадкування, натомість єдиним спадкоємцем до майна померлого являється співвідповідачка [PERSON] Інших спадкоємців, а також, передбачених законом, та ст. 1241 ЦК України, малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб та осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, немає. За змістом ст. ст. 112, 113 ЦК Української РСР (1963 року) майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Володіння, користування і розпорядження майном при спільній частковій власності провадиться за згодою всіх учасників, при відсутності згоди - спір вирішується судом. У відповідності до положень ч. 2 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" з наступними змінами та доповненнями передача квартир (будинків), житлових приміщень в гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім"ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Згідно даних матеріалів щодо приватизації квартири [ADDRESS] (технічний [NUMBER], виданий Старокостянтинівським бюро технічної інвентаризації, оцінки та реєстрації) [PERSON] та [PERSON] 07 лютого 1994 року письмово звернулись у відділ приватизації Старокостянтинівської міської ради для оформлення передачі у спільну власність вищезазначеної квартири без зазначення долі власності між членами сім"ї, щоб вимагалося у випадку оформлення квартири у спільну часткову власність, тому суд прийшов до висновку про оформлення спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на дану квартиру. Згідно з п. 182 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року за № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" відповідно до положень статей 81, 116 ЗК України окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Згідно змісту п. 21 вищевказаної Постанови якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. За даними Реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна за № 21460818 та № 21460181 від 12 травня 2014 року та інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за №№ 213445404, 21347231, 21460871, 21460241, 21459503 від 12 травня 2014 року щодо заявлених квартири та земельних ділянок відсутні відомості про обмеження в їх використанні. За даними Реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо суб'єкта за № 21459305 від 12 травня 2014 року та № 21347090 від 07 травня 2014 року відповідно щодо [PERSON] та [PERSON] також відсутні відомості про обмеження. За змістом довідки управлінням Держземагенства у Старокостянтинівському районі за № 02-04-12/730 від 12 травня 2014 року відсутня інформація про наявність обмежень у використанні заявлених земельних ділянок. Рішенням Реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області за № 1284672 від 05 травня 2014 року позивачці відмовлено у державній реєстрації права власності на заявлену земельну ділянку площею 0,0761 га в межах згідно з планом для ведення особистого селянського господарства через неможливість встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують (без визначення часток кожного з співвласників). Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Нормами ч. 1 ст. 153 ЗК України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Приймаючи до уваги те, що позивачка є співвласником заявлених земельних ділянок, однак не може реалізувати своє право власності у зв'язку з невизначенням розміру часток всіх співвласників, оскільки інший співвласник помер, і так як подружжя [PERSON], як співвласники, спільно приватизували і квартиру, і земельні ділянки для її обслуговування, спільно ними користувались, вважаючи свої частки рівними, тому права позивачки підлягають захисту.

Outcome: approved