Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Київфундаментбуд" про стягнення заробітної плати та моральної шкоди, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він від 26.08.2003 року працював на підприємстві відповідача та був звільнена з роботи за п. 1 ст. 40 КЗпП України, однак остаточного розрахунку при звільненні з ним не провели. Позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву з проханням розглядати справу без його участі позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явивсь, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином, про причини неяки суду не повідомив. Повістка відповідачу надсилалася за адресою місцезнаходження.. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, що не з'явилися. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач працював на Приватному акціонерному товаристві "Київфундаментбуд" на посаді механіка з 26.08.2003 року по 07.06.2013 року, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 4 ). Відповідно до Наказу №119-К від 01.06.2009 року позивач був звільнений з роботи згідно із п. 1 ст. 40 КЗпП України. При звільненні з позивачем не було проведено розрахунок та не було йому виплачено заробітну плату в сумі 30820 грн. 83 коп.. Позивач просить стягнути з відповідача, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001 року "Про порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплат" компенсацію в зв'язку з приростом рівня інфляції в сумі 1500 грн. 00 коп. Позивач не одноразово звертався до відповідача, але останній не погашає заборгованість в добровільному порядку. Відповідно до ст. 115 КЗпП України та ст. 24 ЗУ "Про оплату праці", заробітна плата працівнику виплачується регулярно. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата усіх належних йому сум проводяться в день звільнення. Отже на користь позивача з відповідача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в сумі 30820 грн. 83 коп. та 1500 грн. 00 коп. індексації споживчих цін, а всього 32320 грн. 83 коп. Враховуючи те, що були порушені нормальні життєві умови позивача, порушення його прав відповідачем вимагали від нього додаткових зусиль для організації свого життя, оскільки у позивача були відсутні засоби для існування, суд вважає достатнім розміром моральної шкоди, що необхідно стягнути на користь позивача з відповідача - 4000 грн. Оскільки третя позовна вимога про стягнення з відповідача коштів за користування коштами позивача, виникає з договірних правовідносин, суд вважає за необхідне відмовити в цій частині позовних вимог, оскільки правовідносини позивача з відповідачем виникли з трудових правовідносин. Також на користь держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: partial