Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

17.02.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальності "Донбасзалізобетон" про стягнення індексації заробітної плати в сумі 48 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні на день ухвалення рішення, та відшкодування моральної шкоди у розмірі - 10 000 грн. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вона перебувала у трудових відносинах з відповідачем з 11.11.2009 року по 17.09.2010 року. Була звільнена 17.09.2010 року. Відповідач не провів з нею розрахунок, не виплатив індексацію заробітної плати у розмірі 48 грн. Заочним рішенням від 27.05.2014 року Гірницького районного суду м. Макіївка Донецької області за її позовом до відповідача стягнуто на її користь індексація по заробітної платі - 48 грн., середній заробіток за період з 30.04.2013 року по 26.05.2014 року, але рішення суду до теперішнього часу не виконане. З 27.05.2014 року по 24.01.2015 пройшло 242 дні. Отже сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні складає -9980,08 грн. ( 242х 41,24 грн.). Внаслідок затримку розрахунку при звільненні вона відчуває почуття неповаги, презирство, та оцінює моральну шкоду у розмірі - 10 000 грн. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але надіслала заяву про слухання справи за її відсутності. Не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але був належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка перебувала у трудових правовідносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю "Донбасзалізобетон" з 11.11.2009 року по 17.09.2010 року. Відповідно до рішення Гірницького районного суду м. Макіївка Донецької області від 27.05.2014 року, стягнуто на користь [PERSON] з ТОВ "Донбасзалізобетон" індексацію заробітної плати у розмірі 48 грн., тобто дане питання вже вирішено судом. В позові позивачка вказує, що на теперішній час відповідачем фактично не виплачено сума індексації. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що дана позовна вимога не підлягає задоволенню, оскільки дане питання вже вирішено рішенням Гірницького районного суду м.Макіївка від 27.05.2014 року та підлягає розгляду в порядку виконання судового рішення, що передбачено розділом шостим ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір, установа, підприємство повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку Відповідно до вимог ч.2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної лати без обмеження будь-яким строком. Оскільки на час розгляду справи сума індексації заробітної плати у розмірі 48 грн. відповідачем не виплачено, а середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні позивачці було стягнуто рішенням Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області від 27.05.2014 року за період з 30.04.2013 року по 26.05.2014 року, то позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку з 27.05.2014року по 09.04.2015р. (день ухвалення рішення суду) підлягають задоволенню у розмірі - 9155,28 грн. (222 робочих днів х 41,24 - сума середнього заробітку, яка встановлена судовим рішенням). Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до п. 13 постанови Пленум Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП (набрала чинності 13 січня 2000 р.) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Стосовно вимог про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає, що рішенням Гірницького районного суду м.Макіївки Донецької області від 27.05.2014 року з відповідача було стягнуто у відшкодування моральної шкоди 500 грн., оскільки суд дійшов висновку про порушення трудових прав позивача. Тобто, позивачка реалізувала своє право звернення до суду за компенсацією моральної шкоди, судом вже було встановлено порушення з боку відповідача законодавства про працю і визначено компенсацію на відшкодування моральної шкоди у 500 грн. Тому суд приходить до висновку про неможливість повторного стягнення моральної шкоди за одне і те ж порушення трудового законодавства. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в доход держави судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: partial