Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

06 січня 2014 року представник Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (ПАТ "КБ "Надра") (позивач) звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] (відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.2-3). Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 03 вересня 2007 року між ВАТ КБ "Надра", назву змінено на ПАТ "КБ "Надра" та [PERSON] (третя особа) було укладено кредитний договір № 8/2007/840-К/1298-Н, згідно з умовами якого позивач надав третій особі [PERSON] кредит в сумі 50500,00 доларів США із виплатою процентної ставки 12,49 % річних строком до 20.08.2027 року. 03 вересня 2007 року між позивачем та [PERSON] (відповідач) з метою забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором було укладено договір поруки № 1298-Н/2, згідно якого поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з договору як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. [PERSON] та [PERSON] порушили умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користуванням кредитними коштами відсотків у встановлені Кредитним договором терміни, в зв'язку з чим станом на 03.04.2013 року виникла заборгованість в розмірі 748947,78 грн., яка складається: за сумою кредиту - 49848,34 доларів США, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 398437,78 грн.; за відсотками - 33682,14 доларів США, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 269221,35 грн.; несплаченої пені - 5119,98 доларів США, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 40924,00 грн.; штрафу - 5050,00 доларів США, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 40364,65 грн. Зобов'язання відповідачем за вказаним кредитним договором не виконується належним чином, а на неодноразові звернення до відповідача з проханням повернути кошти та виконати свої зобов'язання за договором і погасити існуючу заборгованість, відповідач не реагує. Вказані обставини стали причиною звернення з вказаним позовом до суду, в якому, позивач просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором в сумі 748947,78 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 14.02.2014 року до участі у даній справі було залучено в якості третьої особи [PERSON] (а.с.32). В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі, обґрунтувавши їх з тих же підстав, що викладені у позовній заяві, просила суд задовольнити позов. Представник відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, пояснюючи тим, що договір поруки відповідач з позивачем не підписував, пояснив, що 20.08.2007 року він звертався до правоохоронних органів з приводу втрати в серпні 2007 року документів, а саме: паспорта та ідентифікаційного коду, на підставі чого отримав новий паспорт від 17.09.2007р. замість втраченого. На адресу відповідача почали надходити листи претензії про перерахування заборгованості за кредитними договорами від різних банків, у зв'язку з чим, [PERSON] надав звернення у всі установи банку. З повідомлень банків, вбачається, що з даного приводу були проведені службові розслідування та матеріали кредитних справ надавались до правоохоронних органів для розслідування та прийняття рішення (а.с.77-78). Третя особа [PERSON] пояснила суду, що вона не знає [PERSON]; з ним зустрічалась лише в приміщені Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська, оскільки банк подав позов до неї та [PERSON]; була заявлена почеркознавча експертиза але представник банку написав заяву про закриття справи; на момент підписання договору кредиту поручителем була особа перемотана в бинтах, їй сказали що його побили й тому він в бинтах; оскільки їй треба було взяти кредит, вона зібрала необхідні документи, про те, що їй потрібно мати поручителя, вона не знала, та їй запропонували працівники банку поручителя; з [PERSON] ніяких документів не підписувала (а.с.72). За клопотанням відповідача та його представника ухвалою суду від 27.03.2014р. було призначено судову почеркознавчу експертизу, у зв'язку з чим провадження по справі було зупинено (а.с.114). Ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 13.06.2014 року провадження у справі було відновлено (а.с.137). У судовому засіданні 19 червня 2014 року представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце судового засідання було повідомлено належним чином (а.с.141). В судовому засіданні 19 червня 2014 року за згодою представника позивача відповідно до ч.3 ст.209 Цивільного процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Вислухавши в судовому засіданні представника позивача, представника відповідача та третю особу 12.03.2014р., дослідивши матеріали цивільної справи на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Згідно довідки виданої начальником Самарського ВГІРФО РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області Маркіною І.А., 20.08.2007р. [PERSON] звернувся з приводу втрати в серпні 2007 року паспорта серії [NUMBER], 31.05.2005р. Самарським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, на підставі чого замість втраченого йому було видано паспорт серії [NUMBER], 17.09.2007р. (а.с.56), що також підтвержується листом Слідчого відділу Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області за № 47/2758 від 08.04.2014 року (а.с. 144-145). Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що 03 вересня 2007 року між ВАТ КБ "Надра", назву змінено на ПАТ "КБ "Надра" та [PERSON] (третя особа) було укладено кредитний договір № 8/2007/840-К/1298-Н, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу-1 кредит в сумі 50500,00 доларів США із виплатою процентної ставки 12,49 % річних строком до 20.08.2027 року. 03 вересня 2007 року між позивачем та [PERSON] (відповідач) з метою забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором було укладено договір поруки № 1298-Н/2, згідно якого поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з договору як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. У зв'язку з порушенням умов кредитного договору банк 15.04.2013 року звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовною заявою про солідарне стягнення із [PERSON] та [PERSON] заборгованості по кредитному договору. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 23.09.2013року за заявою представника позивача позовні вимоги до [PERSON] залишено без розгляду, що підтверджується сторонами по справі (а.с.47-48). 21 жовтня 2013 року рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська по справі №201/4638/13 ц (2/201/1600/2013), яке набрало законної сили, позовні вимоги ПАТ "КБ "Надра" до [PERSON] задоволено: стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ "КБ "Надра" загальний борг за договором від 03 вересня 2007 року в сумі 748947 гривень 78 копійок а також сплачений судовий збір в сумі 3441,00 гривень, що підтверджується копією рішення (а.с.35-40). Станом на день подання позову до Самарського районного суду м.Дніпропетровська рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська не виконано, заборгованість [PERSON] перед ПАТ "КБ "Надра" не погашена (а.с.49). Оскільки з винесенням рішення у цивільній справі зобов'язання боржника за договором не припиняються, а припиняється виконанням проведеним належним чином, відповідач поручитель продовжуює нести відповідальність за невиконання зобов'язань за договором і після винесення судового рішення в цивільній справі. В забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором 03 вересня 2007 року між позивачем та [PERSON] (відповідач) було укладено договір поруки № 1298-Н/2, згідно якого поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з договору як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідно до п. 1.2 договору поруки №1298-Н/2 від 03.09.2007 року, позичальник і поручитель є солідарним боржниками перед банком, та залишається зобов'язаними за кредитним договором до повного виконання всіх своїх зобов'язань за ним у тому ж обсязі, що й позичальник. Проте в порушення ч. 2 ст. 554 Цивільного кодексу України (далі- ЦК України), якою передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки, - станом на день подання позову відповідачем [PERSON] не виконано зобов'язання за договором поруки, чим порушено права позивача. Згідно із ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України, яка визначає правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Оскільки договором поруки не встановлено додаткову субсидіарну відповідальність відповідача, останній є солідарним боржником за кредитним договором, на забезпечення виконання зобов'язань позичальника за яким відповідачу надано поруку перед позивачем шляхом укладення договору поруки. Згідно із ч.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Як встановлено ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] суд приходить до наступного. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Статтею 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у праві. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Положеннями ст. 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи №1087-14 від 30.05.2014р. рукописний запис «[PERSON]» в графі «Поручитель» в розділі «Реквізити сторін» договору поруки № 1298-Н/2 від 03.09.2007 - виконаний не [PERSON], а іншою особою. Підписи від імені [PERSON] в графах «Поручитель» на першому та другому аркушах договору поруки № 1298-Н/2 від 03.09.2007 - виконані не [PERSON], а іншою особою (а.с.123-129), а отже суд приходить до беззаперечного висновку, що вищевказаний договір поруки підписано не відповідачем. Підсумовуючи викладене, оцінюючі всі докази досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON], оскільки факт укладання договору поруки № 1298-Н/2 від 03.09.2007 року відповідачем [PERSON] не знайшов свого об'єктивного підтвердження в ході розгляду справи, отже підстави для стягнення коштів з відповідача відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Як встановлено п. 4 ч. 3 ст. 79 ЦПК України витрати пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз є витратами, пов'язаними з розглядом справи. На підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати. Проаналізувавши надані та добуті докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що з ПАТ "КБ "Надра" необхідно стягнути на користь [PERSON] 2361 гривень 60 копійок витрат за проведення експертизи. На підставі викладеного,

Outcome: approved