Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

Адвокат Ткачук О.С. звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом в інтересах [PERSON] до відповідача [PERSON] про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат. В позовній заяві посилається на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23.01.2014 року у справі №727/10942/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів, позовні вимоги було задоволено та стягнено на користь позивача з [PERSON] кошти в сумі 39915,61 грн., з яких 38270 грн. - основний борг, 497,51 грн. - індекс інфляції, 1148,10 грн. - 3% річних, 399,16 грн. - судовий збір та 2000 грн. - у відшкодування витрат на правову допомогу. В порушення вимог закону, [PERSON] вищезгадане рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці не виконала і в теперішній час. Вищезазначене підтверджується відповіддю на адвокатський запит Першим відділом ДВС у м. Чернівці № 61081278 від 30.09.2020 року, згідно якої станом на 30.09.2020 року основний борг в сумі 38270 грн. боржником - [PERSON] не погашено. Вважає, що у зв`язку із невиконанням [PERSON] вищезгаданого рішення суду позивач має право на стягнення із відповідача на свою користь трьох процентів річних та інфляційних втрат. На підставі норм чинного законодавства, просить стягнути з відповідача на користь позивача за період з жовтня 2017 року по серпень 2020 року 3% річних в сумі 3450,60 грн.; інфляційні витрати в розмірі 7353,70 грн. та стягнути з відповідача судові витрати по справі. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 15.10.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження у даній справі і відповідачу наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву (а.с.11). Позивач та\~представник позивача в судове засідання не з`явилися, до початку судового засідання представник позивача спрямував на адресу суду заяву з проханням розглядати справу у його та позивача відсутність, позовні вимоги підтримує повністю з підстав викладених в позові. Просив позов задовольнити повністю. У разі неявки відповідача не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, відзиву на позовну заяву не надала, про день та час розгляду справи була повідомлена завчасно, належним чином судовою повісткою за зареєстрованою адресою проживання, про поважність причин неявки суд не повідомила. У відповідності до ч.8 п.п.3, 4 ст.128 ЦПК України, днем вручення\~судової повістки\~є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи , що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Суд вважає за можливе у відповідності до вимог ст.ст.128, 223 ЦПК України, розглянути справу у відсутність відповідача. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, ухвалив здійснювати підготовче судове засідання без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Суд, виходячи з даних вимог закону, зокрема, що відповідач не подала відзив на позовну заяву, вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення та позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 23.01.2014 року позов [PERSON] задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 39\~ 915, 61 грн., з яких 38\~ 270 грн. основного боргу, а 497, 51 грн. індекс інфляції, та 3% річних від простроченої суми 1148,10 грн. та судовий збір 399, 16 грн. та 2000 грн. витрат на отримання правової допомоги (а.с.6). Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, факт наявності боргу відповідача перед позивачем встановлено рішенням суду і відповідно до ст.82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Як вбачається з відповіді старшого державного виконавця Марко В.М. Першого відділу ДВС у м.Чернівці №61081278 від 30.09.2020 року на адвокатський запит, станом на\~30.09.2020\~року основний борг в сумі 38270 грн. боржником - [PERSON] не погашено (а.с.7). Таким чином, наявність відкритого виконавчого провадження, свідчить про те, що відповідач не виконав зобов`язань по поверненню боргу. Згідно з вимогами\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з вимогами\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до вимог\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Позивач виконав свої зобов`язання а відповідач борг не повернув. Відповідно до частини першої\~статті 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк\~(термін) його\~виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною другою\~статті 625\~ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За своєю правовою природою суми інфляційних втрат не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Згідно з ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною другою\~статті 625\~ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За своєю правовою природою суми інфляційних втрат не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Для застосування наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених частиною другою\~статті 625 ЦК України, необхідно, щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків, встановлених договором. За положеннями ст.ст. 76-81 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показаннями свідків. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~Відповідно до вимог ч.1\~ст.77 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~статтею 78 цього Кодексу. Згідно\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Сторонам надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. В пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та в пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гурепка проти України N 2" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом. Суд звертає увагу на те, що згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. При вирішенні даного спору суд враховує, що одним із проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Ця позиція суду ґрунтується, в тому числі, на\~рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року N 15-рп/2004у справі N 1-33/2004. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Судом встановлено, що відповідач порушив строки оплати грошових коштів, а тому існують обґрунтовані підстави для стягнення на користь позивача на підставі\~статті 625\~ЦК України інфляційних втрат. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помножений на індекс інфляції, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці) у якому (яких) мала місце інфляція (частина 3 пункту 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань"). Індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць. Тому, якщо термін прострочення виконання боржником грошового зобов`язання становить менше ніж місяць, то індекс інфляції при визначенні заборгованості не нараховується. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню за період з жовтня 2017 року по серпень 2020 року 3% річних в сумі 3450,60 грн.; інфляційні витрати в розмірі 7353,70 грн. Крім цього, згідно\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь Держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved