Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

У жовтні 2015 р. позивач звернулась до суду зі вказаним позовом, уточнивши його останній раз у червні 2016 р., просить стягнути з відповідача на її користь 47625,60 грн. - суму заробітної плати, належної звільненому працівнику за час затримки, розрахунку при звільненні, посилаючись на те, що 31 липня 2015 р. вона була звільнена у зв'язку зі скороченням штату з посади заступника головного бухгалтера Криворізького ботанічного саду НАН України, згідно наказу № 28-к від 27 липня 2015р.. При звільнені їй була виплачена вихідна допомога в розмірі середньомісячного заробітку, а також компенсація за невикористану щорічну основну відпустку за період з 24.06.2014р. - 23.06.2015р., але не була виплачена індексація за 2015р.. Вона 01.09.2015р. звернулася з заявою до директора Криворізького ботанічного саду з проханням виплатити їй індексацію за 2015р. у сумі 2955 грн. 55 коп., але 09.09.2015р. їй було відмовлено у виплаті її сум індексації грошових доходів. Індексацію грошових доходів за 2015р. вона отримала 30 листопада 2015р., але їй не було виплачено середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку 30.11.2015р.. Вважає, що відповідач повинен їй виплатити її середній заробіток за затримку розрахунку при звільнені за період з 28.07.2015р. по 30.06.2016р. на суму 47625,60 грн., виходячи з наступного розрахунку: - заробітна плата: за червень місяць 2015 р. - 2 611,00 грн.. за липень місяць 2015 р. - 6 048,11 грн., середня заробітна плата: (2 611,00 + 6 048,11 ): 2 = 4329,60 грн.. - належні суми за одинадцять місяців затримки 4329,60 X 11= 47625,60грн., де 4 329,60 грн.. - середня заробітна плата за місяць. 11 - число місяців за які затримано виплату належних сум при звільненні. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі. Представник відповідача позов не визнав повністю та пояснив, що 31 липня 2015року, згідно наказу № 28-к від 27 липня 2015 року, [PERSON] було звільнено з Криворізького ботанічного саду НАН України у зв'язку зі скороченням штату, з посади головного бухгалтера. Згідно наказу № 51 від 18 травня 2015 року «Про проведення інвентаризації каси і вхідних квитків та щодо виконання обов'язків» на заступника головного бухгалтера [PERSON] було покладено обов'язки з нарахування заробітної плати співробітникам Саду та ведення обліку товарно-матеріальних цінностей, тимчасово, у зв'язку з відсутністю провідного бухгалтера (далі - Наказ № 51 від 18.05.2015 року). З даним наказом позивач була ознайомлена, але від підпису відмовилась. Незважаючи на відмову від підпису Наказу № 51 від 18.05.2015 року, позивач [PERSON] виконувала обов'язки, покладені на неї даним наказом, в тому числі нараховувала заробітну плату співробітникам Саду. Під час звільнення, позивач особисто нараховувала собі виплати, які мали бути здійснені їй при звільненні, що підтверджується Розрахунковою відомістю заробітної плати за липень 2015 року, з підписом виконавця. Вона у 2015 році не проводила індексацію заробітної плати жодному працівнику КБС НАН України у зв'язку із обмеженням фінансового ресурсу та відповідних норм чинного законодавства.Також зазначає, що позивачем, завищено середній розмір заробітку, оскільки до складу нарахованої заробітної плати за липень місяць включено вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку в сумі 2611,00 грн., яка відповідно до п. 4 Порядку щодо розрахунку середньої заробітної плати працівника, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 №100, не враховується при обчисленні середньої заробітної плати. Тому розмір середнього заробітку позивача має становити: 2611,00 грн. заробітна плата (оклад) за червень 2015 р. + 2611,00 грн. (оклад) за липень = 5222,00 грн.: 61 календарний день = 85 грн.61 коп./день. Не мають бути враховані, нараховані у липні 2015 р.: -826,11 грн. - компенсація за невикористану відпустку; -2611,00 грн. - вихідна допомога при звільненні. Криворізький ботанічний сад НАН України є державною, бюджетною, неприбутковою установою, що перебуває віддані Національної академії наук України і фінансується з державного бюджету. Головним розпорядником коштів є Національна академія наук України. Усі видатки установи проводяться лише в межах бюджетних асигнувань, затверджених згідно кошторису та шатного розпису. Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на відповідний рік. Відповідно до абзацу другого пункту 9 розділу "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державної бюджет України на 2015 рік", Кабінету Міністрів України доручено розробити та затвердити у 2015 році особливий порядок проведення індексації грошових доходів населення у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на поточний рік. Згідно пункту 14 Прикінцевих положень Закону України від 28.12.2014 р. N 76-VII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", Кабінету Міністрів України з урахуванням економічної ситуації доручено було затвердити порядок проведення індексації заробітної плати, грошового забезпечення, пенсійних та соціальних виплат. У разі проведення індексації без урахування наявного фінансового ресурсу виникне заборгованість із виплати заробітної плати, грошового забезпечення, пенсійний та соціальних виплат. Крім того, спрямування додаткових бюджетних коштів на індексацію грошових доходів населення поставило під загрозу фінансове забезпечення витрат на проведення антитерористичної операції та обороноздатності країни у цілому. Міністерством соціальної політики розроблявся проект постанови Кабінету Міністрів України "Про особливий порядок індексації грошових доходів населення у 2015 році та внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення. Проведення у 2015 році індексації грошових доходів населення мало здійснюватися після прийняття Кабінетом Міністрів України вказаної постанови. Вищеозначені положення нарахування індексації викладено у листах НАН України «Про індексацію грошових доходів населення» № 12/1168-8 від 07.07.2015р. та Міністерства фінансів України «Про індексацію грошових доходів населення» № 31-09010-09-8/21023 від 26.06.2015р.. Крім того, в кошторисах, затверджених НАН України на індексацію грошових доходів кошти не були закладені, навіть на заробітну плату призначення були не у повному обсязі. Обмеження в частині нарахування заробітної плати відповідно до наявного фінансового ресурсу викладено також у Законі України «Про Державний бюджет України на 2015 рік». Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тому, вважають, що проведення індексації у 2015 році здійснювалося у відповідності до вимог чинного законодавства та на підставі отриманих вказаних листів, лише в межах кошторисних призначень. З метою усунення порушень, які були здійснені позивачем під час розрахунку своїх виплат при звільненні, відповідач здійснив нарахування та виплату не донарахованих собі [PERSON] сум, та в листопаді 2015 р. нарахував та виплатив, з урахуванням обов'язкових утримань, [PERSON] 2377,45 грн., що підтверджується відомістю розподілення заробітної плати від 30.11.2015 р.. Позивачем не доведено вини відповідача в несплаті належних [PERSON] сум при звільненні, враховуючи, що саме позивач не нарахувала собі суми індексації заробітної плати при звільненні, не повідомила про причини неповного розрахунку керівника органу, який контролює своєчасність нарахувань та виплат заробітної плати працівникам, але не перевіряє правильність цих нарахувань. Вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи: копії: довідки про доходи; довідки з місця роботи; наказу № 28-к від 27.07.2015 р. про звільнення з роботи за скороченням штату; наказу № 51 від 18.05.2015 р. про тимчасове покладення виконання обов'язків з нарахування заробітної плати; особового рахунку працівника за 2015 р.; рішення про присвоєння іншої ознаки неприбутковості; листа № 12/1165/8 від 07.07.2015 р. про індексацію грошових доходів населення; листа від 24.06.2015 р. № 31/09010-09-8/21023 Міністерства фінансів; кошторису на 2015 р.; плану використання бюджетних коштів на 2015 р.; помісячного плану використання бюджетних коштів на 2015 р.; штатного розпису з 01.01.2015 р.; виписки банку про надходження коштів від 25.11.2015 р.; довідки про зміни до кошторису на 2015 р.; довідки про зміни до плану використання бюджетних коштів на 2015 р.; постанови № 266 від 04.11.2015 р. Президії НАН України; розрахункової відомості; розрахункової заробітної плати за липень 2015 р.; відомості розподілу заробітної плати; трудової книжки; довідку про доходи; довідку про середню заробітну плату; заяву про виплату грошової компенсації (а.с. 3, 4, 5, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33-34, 35, 36, 37-41, 42, 43, 44, 45, 46, 70, 71, 74, 75, 76, 77, 86, 102), судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працювала у Криворізькому ботанічному саду НАН України на посаді заступника головного бухгалтера з 24.06.2011 р. та наказом № 28-к від 27 липня 2015р. була звільнена з 31 липня 2015 р. із займаної посади у зв'язку зі скороченням штату і відмовою від переведення на іншу роботу, відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України. При звільнені позивачу була виплачена вихідна допомога в розмірі середньомісячного заробітку, а також компенсація за невикористану щорічну основну відпустку за період з 24.06.2014р. - 23.06.2015р.. Індексація грошових доходів за 2015 р. у розмірі 2955,55 грн. була виплачена позивачу 30.11.2015 р., що підтверджено позивачем та не оспорюються відповідачем (а.с. 29). Відповідно до статті 95 КЗпП України, заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Згідно із частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітною платою є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до статті 33 Закону України «Про оплату праці» в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Відповідно до статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів й послуг. Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (норма статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення »). Положеннями статті 34 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати » підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Згідно зі статтею 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, серед яких, крім іншого, заробітна плата (грошове забезпечення). До структури заробітної плати, визначеної у статті 2 Закону України «Про оплату праці», входять: основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати. Додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством (частина 2 статті 2 Закону України «Про оплату праці »). Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5. Згідно з п. 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі - Порядок), підвищення грошових доходів громадян у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06 лютого 2003 року № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту. Пунктом 5 Порядку передбачено, що у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільнені працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільнені, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника чи уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.12.1999 р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» вказав, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільнені, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведені його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Отже, враховуючи, що звільнення позивача відбулось 31 липня 2015 року, тому їй у цей день підлягали до виплати всі суми, що належать їй від підприємства, в тому числі і сума виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати . Після дослідження та оцінки доказів у справі, надані позивачем відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України в редакції 2003 р. ( ст. ст. 12, 81 ЦПК в редакції 2017 р.) докази вважаються судом належними та допустимими згідно до ст. ст. 58-59 ЦПК України в редакції 2003 р. (ст. ст. 77, 78 ЦПК України в редакції 2017 р.) і вони свідчать про порушення відповідачем прав позивача у зв'язку з невиплатою їй при звільненні всіх сум, що належали їй від підприємства, тому підлягає застосуванню положення ст. 117 КЗпП України. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. З урахуванням цих норм, зокрема абз. 3 п. 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи. Відповідно до п. 5 Порядку основою для обчислення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. Разом із цим середня заробітна плата позивача визначена нею з порушенням, зокрема, вимог п. 4 Порядку, яким встановлено, що при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, не враховується, зокрема, вихідна допомога. Таким чином, за прострочення виплати сум, належних при звільненні відповідач повинен виплатити позивачу компенсацію у розмірі 10322,40 грн., виходячи з наступного розрахунку. Відповідно до особового рахунку позивача (а.с. 29), її заробітна плата за останні два місяці роботи: червень, липень 2015 р. становила 5222 грн., без урахування вихідної допомоги. Загальна кількість робочих днів у червні-липні 2015 р. становила 43 дні. Середньоденна заробітна плата позивача становить 121,44 грн. (5222 грн. / 43 дні) Період затримки повного розрахунку з позивачем - з 31.07.2015 по 30.11.2015 р.. Загальна кількість робочих днів за період затримки становила 85 днів (серпень 2015 р. - 20 днів; вересень 2015 р. - 22 дні; жовтень 2015 р. - 22 дні; листопад 2015 р. - 21 день). 85 днів х 121,44 грн. = 10322,40 грн.. Відповідно до ст. 88 ЦПК України в редакції 2003 р. (ст. 141 ЦПК України в редакції 2017 р.), з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати у виді судового збору в розмірі 487,20 грн., від сплати якого звільнений позивач, так як він звернувся з позовом про стягнення середньої заробітної плати за затримку розрахунку при звільненні. На підставі викладеного,

Outcome: partial