Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом, посилаючись на те, що банк відмовляється приймати платежі за договором кредиту від 26.04.2007 року. Зазначає про наявність судових рішень за інші періоди про звільнення її від сплати неустойки та звільнення від сплати відсотків, та зобов'язання здійснити перерахунок. Просить: звільнити її від сплати неустойки по кредитному договору від 26.04.2007 року, укладеному між [PERSON] та ПАТ КБ «Приват Банк» за період з 31.01.2014 року по день ухвалення рішення суду, у зв'язку з простроченням з вини кредитора; звільнити її від сплати відсотків по кредитному договору від 26.04.2007 року, укладеному між [PERSON] та ПАТ КБ «Приват Банк» за період з 13.03.2013 року по день ухвалення рішення суду, у зв'язку з простроченням з вини кредитора; зобов'язати Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» здійснити перерахунок по кредитному договору від 26.04.2007 року, укладеному між [PERSON] та ПАТ КБ «Приват Банк» відрахувавши санкції за період з 31.01.2014 року по день ухвалення рішення суду та відсотки з 13.03.2013 року по день ухвалення рішення суду, у зв'язку з простроченням з вини кредитора. Також просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві, просили їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що банк не відмовляється приймати кошти від позивача. Заслухавши осіб, що беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що 26.04.2007 року між позивачем та ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено кредитний договір про надання кредиту у розмірі 40000,00 доларів США із сплатою відсотків у розмірі 11,50% на рік. Умови договору, позивачем за час дії Договору, виконувались належним чином і жодного разу не було допущено затримки погашення відсотків чи основної суми Договору. Так, на протязі з 26.04.2007 року по грудень 2009 року, позивач щомісяця, згідно п. 7.1. Договору, сплачувала місячні платежі у розмірі 437,55 доларів США. Рішенням Дніпровського районного суду від 18.05.2010 року встановлено наступні обставини було задоволено позовні вимоги позивача, та визнано недійсною умову угоди Договору № НЕНG2К00000081 від 26.04.2007 року, укладеного між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк "ПриватБанк", з моменту її внесення, щодо збільшення процентної ставки з 11,50% до 13,20%.; ПАТ КБ "ПриватБанк" зобов'язано здійснити перерахунок внесених [PERSON] платежів по кредитному Договору № НЕНG2К00000081 від 26.04.2007 року, укладеного між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк "ПриватБанк" з розрахунку місячного платежу по процентній ставці 11,50 % річних; звільнити [PERSON] від сплати неустойки по кредитному Договору № НЕНО2К00000081 від 26.04.2007 року, укладеного між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк "ПриватБанк" за період з грудня 2009 року по березень 2010 року включно. Вказаним рішенням встановлено, що вина з боку позивача в існуванні заборгованості по зазначеному вище договору відсутні. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 11.05.2011 року позовні вимоги позивача задоволено та зобов'язано ПАТ КБ «Приват Банк» здійснити перерахунок платежів, внесених позивачем по зазначеному вище кредитному договору з відрахуванням штрафних санкцій; звільнено позивача від сплати неустойки по даному кредитному договору в період з квітня 2010 року по день ухвалення рішення. Рішення набуло чинності 24.05.2011 року. 17.03.2011 року рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона відмовлено в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приват Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Та встановлено, що банк не надав можливості [PERSON] виконати умови кредитного договору від 26.04.2007 року, в той час, як [PERSON] вживала заходи для виконання умов правочину. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 16.05.2011 року наведене рішення суду залишено без змін. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 22.03.2012 року позовні вимоги позивача задоволено та зобов'язано ПАТ КБ «Приват Банк» здійснити перерахунок по зазначеному вище кредитному договору з відрахуванням штрафних санкцій; звільнено позивача від сплати неустойки по даному кредитному договору в період з 11.05.2011 року по день ухвалення рішення. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 13.03.2013 року позовні вимоги позивача задоволено та зобов'язано ПАТ КБ «Приват Банк» здійснити перерахунок по зазначеному вище кредитному договору з відрахуванням штрафних санкцій та відсотки; звільнено позивача від сплати неустойки по даному кредитному договору в період з 22.03.2012 року по день ухвалення рішення у зв'язку із простроченням з вини кредитора; звільнено позивача від сплати відсотків по даному кредитному договору в період з 01.12.2009 року по день ухвалення рішення у зв'язку із простроченням з вини кредитора. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.01.2014 року рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 13.03.2013 року залишено в силі. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 31.01.2014 року позовні вимоги позивача задоволено та зобов'язано ПАТ КБ «Приват Банк» здійснити перерахунок по зазначеному вище кредитному договору з відрахуванням штрафних санкцій, у зв'язку із простроченням з вини кредитора за період з 13.03.2013 року по день ухвалення рішення; звільнено позивача від сплати неустойки по даному кредитному договору в період з 13.03.2013 року по день ухвалення рішення у зв'язку із простроченням з вини кредитора. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 23.07.2014 року наведене рішення суду залишено без змін. При ухваленні наведених судових рішень суди посилались на ст. 613 ЦК України, та як на підставу даних судових рішень - на незаконні дії ПАТ КБ «Приват Банк» які полягали у відмові приймати від [PERSON] платежі за кредитними договором. На неодноразові звернення позивача до відповідача про повідомлення щодо відмови касира банку прийняти кошти щодо погашення кредиту та з вимогою надати можливість для належного виконання її зобов'язань від 12.07.2013 р., 03.06.2013 р., 17.03.2014 р., 04.07.2014 р., 19.08.2014 р., відповідачем надано відповідь, що вирішення даного питання потребує додаткового часу, що вбачається з листів від 13.08.2014 року, 26.09.2014 року (дві відповіді), 02.09.2014 року (дві відповіді). На підставі наведеного встановлено, що відповідач не приймає платежі по зазначеному вище кредитному договору від 26.04.2007 року. Крім того, згідно ч. З ст. 550 ЦК України кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов'язання. Відповідно до ч. 4 ст. 612 ЦК України прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Згідно ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником. Виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора. Боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора. Враховуючи вище наведене, суд вважає позовні вимоги законними та такими що підлягають задоволенню.

Outcome: approved