Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

01.03.2019 р. озивач [PERSON] звернувся до Святошинськоо районного суду м.Києва з позовом до АТ КБ «Приватбанк» про стягнення безпідставно списаних коштів з банківської картки/рахунку та просив суд постановити рішення, яким визнати нечинними транзакції щодо переказу коштів від 01.12.2017 р., 11.12.2017 р., 13.12.2017 р., 26.12.2017 р., 27.12.2017 р., 28.12.2017 р., зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» повернути [PERSON] безпідставно списані з банківського / карткового рахунку № [NUMBER] грошові кошти в сумі 21300 долларів США, що станом на на день подання позову становить 575313 грн. 00 коп. шляхом їх відновлення на картковому рахунку [NUMBER] , стягнути понесені судові витати. В обгрунтування заявлених позовних вимог вказуючи на те, що позивач [PERSON] є власником банківської картки № [NUMBER] відкритої в АТ КБ «Приватбанк» як сумісний банківський ахунок разом з батьком, для оплати навчання в вищому навчальному закладі в Канаді, на вказаний картковий рахунок переведено кошти в розмірі 21300 долларів США, в період навчання з 25.08.2017 р. по 30.11.2018 р. позивач перебував в Канаді, не користувався телефон з номером [NUMBER] який є ключем до банківської картки [NUMBER] . В січні 2018 р. позивачу стало відомо, що з його банківської картки зникли всі грошові кошти та СІМ-картка до телефонного номера [NUMBER] є неактивною. Зателефонувавши до колл-центру банку стало відомо, що з даного банківського рахунку зникли кошти : 01.12.2017 р. - 100 долларів США, 11.12.2017 р. - 1800 доллаів США, 13.12.2017 р.- 5000 долларів США, 26.12.2017 р. - 5000 долларів США, 27.12.2017 р. -4500 долларів США, 28.12.2017 р.- 4900 долларів США. В подальшому позивачу стало відомо, що сім-картка яка є ключем до даної банківської картки перевипущена в одному з центрів обслуговвування абонентів lifecell. Як вказує позивач, будь-якиї розпоряджень щодо переведення грошових коштів з належної йому банківської картки він не надавав, за вказаним фактом Святошинським УП ГУ НП в м.Києві порушене кримінальне ровадження № 12018100080000865 від 02.02.2018 р. за с.5 ст.185 КК України. Вважаючи дії відповідача щодо проведення вказаних транзакцій незаконними просив заявлені позовні вимоги задовольнити. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.2019 р. вказана цивільна справа передана в провадження судді П`ятничук І.В. Відповідно до ухвали судді Святошинського районного суду м.Києва від 04.3.2019 р. відкрито провадження по даній справі. 12.04.2019 р. АТ КБ «Приватбанк» надано відзив на заявлені позовні вимог, в якому просили відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог вказуючи на те, що не доведено вчинення порушень та неправомірних дій відповідачем. Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 20 січня 2020 р. закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явився, направив до суду свого представника з належним чином оформленими повноваженнями, тому є можливим розгляд справи в його відсутності. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, вказуючи на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовму засіданні проти задоволення заявлених вимог заперечував, та просив в їх задоволенні відмовити вказуючи на обставини викладені в відзиві на заявлені позовні вимоги. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, повно та всебічно дослідивши надані стоонами докази на підтвердження вимог та заперечень вважає встановленими настуні правовідносини. Як вбачається з атеріалів справи, 18.09.2013 р. позивачем в АТ КБ «Приватбанк» оформлено анкету заяву про приєднання до Умов та Правил наання банківських послуг у приватБанку ( а.с. 119-122). В вказаному випадку, дані правовідносини яки виникли між позивачем та відповідачем регулюються ЗУ "Про «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Інструкцією "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", затвердженій Постановою Правління Національного банку України 21.01.2004 N 22 (зокрема, Глава 11. Розрахунки за допомогою систем дистанційного обслуговування), далі - Інструкція. Відповідно до п. 11.1 Інструкції оперативне ведення клієнтом своїх рахунків у банку та обмін технологічною інформацією, визначеною в договорі між банком та клієнтом, клієнт може здійснювати за допомогою систем дистанційного обслуговування. Дистанційне обслуговування рахунку клієнт може здійснювати за допомогою систем "клієнт - банк", "клієнт - Інтернет - банк", "телефонний банкінг" тощо. Згідно із п. 11.3. Інструкції юридичною підставою для роботи клієнта за допомогою систем дистанційного обслуговування і оброблення банком дистанційних розпоряджень клієнта ж договір банківського рахунку. У договорі обов`язково мають обумовлюватися права, обов`язки та відповідальність сторін, порядок вирішення спорів у разі їх виникнення тощо. Відповідно до частини першої статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно частини першої статті 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Статтею 1073 ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (далі - Закон) визначаються загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків (далі - платіжні системи) в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлює відповідальність суб`єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами. Згідно пункту 1.27 статті 1 Закону платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором; Відповідно до частини третьої статті 6 Закону порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом - власником рахунка. У постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15 зазначено, що «відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення № 223 банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, касаційний суд дійшов помилкового висновку про вину [PERSON] як підставу цивільно-правової відповідальності. Висновки судів про те, що операції щодо зняття з платіжної картки [PERSON] спірної суми супроводжувались правильним вводом ПІН-коду вказаної картки, а умовами договору від 5 лютого 2010 року передбачено обов`язок позивача щодо нерозголошення даного ПІН-коду, що виключає можливість задоволення позову про стягнення з банку на користь позивача спірної суми, є помилковими, оскільки такі висновки судів не свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції». Відповідно до п. 1.4 Положення спеціальний платіжний засіб - платіжна картка, мобільнийплатіжний інструмент, інший платіжний інструмент, що виконує функцію засобу ідентифікації, за допомогою якого держатель цього інструменту здійснює платіжні операції з рахунку платника або банку, а також інші операції, установлені договором. Так, згідно Анкети-заяви Позивач приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг» (надалі - Умови), Тарифів Банку,що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua які разом х заявою складають Договір банківського обслуговування та взяв на себе зобов`язання виконувати умови Договіору. Відповідно до вказаного розділу, система Приват24 призначена для управління реальними банківськими рахунками через мережу Інтернет. Дана Система надає своїм Клієнтам комплекс банківських послуг цілодобово в режимі реального часу, з будь-якої точки, що має вхід в Інтернет. Всі операції у системі «Приват-24» здійснюються за допомогою дистанційних розпоряджень. Дистанційне розпорядження - розпорядження Банку здійснити певну операцію, яке передається клієнтом через систему Інтернет, без відвідування Банку. Передача дистанційного розпорядження та реєстрація його банком здійснюється за обумовленим каналом доступу в автоматичному режимі. Дистанційне розпорядження вважається переданим клієнтом і прийнятим банком до виконання, якщо клієнт : для доступу в систему ввів правильні логін та пароль (динамічний пароль) - засоби верифікації, увів всі параменри, які запитує система, підтвердив дистанційне розпорядження правильним введенням динамічним паролем. Якщо клієнт не підтвердив дистанційне розпорядження, то банк не викону операцію, про що інформує клієнта. В ході перевірки за зверненням клієнта [PERSON] , ІПН [NUMBER] , про несанкціоновані списання по карті [NUMBER] , 21 300.00 дол. США, встановлено, що в період з 01.12.2017 р по 28.12.2017 р з використанням ПК «Приват24» з рахунку карти [NUMBER] , держателя [PERSON] були здійснені зняття в банкоматі та перекази грошових коштів, різними траншами, на загальну суму 21300.00 дол.США на власну карту клієнта [PERSON] № [NUMBER] у національній валюті шляхом списання експресс-платежів за телефоном 3700. У подальшому з гривневої карти [NUMBER] клієнти [PERSON] грошові кошти переказуються за різними реквізітами: 1.11.12.2017 у сумі 48780.00 грн. та 13.12.2017 у сумі 135750.00 грн. на карту [NUMBER] - держатель емітент KREDOBANK; 2.17.12.2017 у сумі 3002.00 грн на карту [NUMBER] емітента АТ КБ "ПриватБанк" (знято в Банкоматі 03.01.2018 року); 3.В період з 24.12.2017 по 29.12.2017 року залишок коштів у сумі 455865 грн., переказані на карту [NUMBER] емітента АТ КБ "ПриватБанк" (пееведені в готівку, в банкоматній мережі м. Дніпро); Окремо зазначаємо, що 100 доларів США, 01.12.2017 року, були зняті готівкою з використанням карти [NUMBER] , в банкоматі: EDMONTON AB-NORTHGATE, EDMONTON в Канадськіх доларах, в банкоматній мережі Канади. В подальшому з метою з`ясування деталей шахрайства, встановлено, що Позивач виявив факт блокування його фінансового номеру телефону [NUMBER] , в зв`язку з чим він звернувся до мобільного оператора (МТС), де йому пояснили, що sim-карту номера було перевипущено за заявою абонента. Судом в судовому засіданні при дослідженні доказів було прослухано аудіозапис розмови здійснений з номеру телефону [NUMBER] з коллцентром банку за номером 3700 , в якій особа яка назвалась прізвишем [PERSON] називає як своє прізвище так і місце реєстрації, кодове слово та інші необхідні для ідентифікації особи ознаки. Так, відповідно до Умов та правил банківських послуг ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" п. 1.1.1.130. Фінансовий телефон клієнта - це номер мобільного телефону, який зазначений і підтверджений клієнтом як номер телефону, за допомогою якого можуть проводитись фінансові операції. Підтверджується клієнтом під час активації продукту за допомогою POS-терміналу співробітника (у відділенні Банку), в банкоматі, терміналі самообслуговування з підтвердженням ПІН-коду картки і СМС-паролем, а також в Приват24 (у разі зміни логіна користувача). Клієнт [PERSON] був зареєстрований в ПК «Приват24» з логіном [NUMBER] . Останнє адміністрування аккаунта проводилося 28.12.2017 р., тоді клієнтом (або особою, що отримала дублікат sim-карти). Згідно WEB-вибірки «SMSARC - архів вихідних СМС за номером телефону» в період с01.12.2017 р по 28.12.2017 г. на фінансовий телефон клієнта [NUMBER] [PERSON] приходили СМС з паролями для входу в ПК Приват24 в форматі 8 цифр. Фактів передачі інформації про клієнта третім особам співробітниками банку перевіркою не встановлено. Слід зазначити, що згідно зі ст. 32.3 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банки зобов`язані виконувати доручення клієнтів, що містяться в документах на переказ, відповідно до реквізитів цих документів та з урахуванням положень, встановлених пунктом 22.6 статті 22 цього Закону. Відповідно до ст. 33.2 зазначеного закону платник несе відповідальність за відповідність інформації, зазначеної ним у документі на переказ, суті операції, щодо якої здійснюється цей переказ. Згідно з п. 1.19 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління НБУ № 22 від 21.01.2004 р., банк не несе відповідальність за достовірність змісту платіжного доручення. Платники й отримувачі коштів здійснюють контроль за своєчасним проведенням розрахунків та розглядають претензії, що виникли, без участі банку. Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» містить в даному випадку спеціальну статтю, яка регламентує спірні перекази за вини платника, а саме ст.33 «Відповідальність платника за проведені перекази»: згідно п.33.3. платник зобов`язаний від шкодувати шкоду, заподіяну банку або іншій установі - учаснику платіжної системи, що його обслуговують, внаслідок недотримання цим платником вимог щодо захисту інформації і проведенням незаконних операцій з компонентами платіжних систем (платіжні інструменти, обладнання, програмне забезпечення тощо). При цьому банк або інша установа - учасник платіжної системи, що обслуговує платника, звільняється від відповідальності перед платником за проведення переказу. Крім того, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, до яких приєднався Позивач, підписавши Анкету-Заяву, встановлено наступне: 1.1.2.1.21. Негайно повідомляти Банк шляхом дзвінка до Колцентру (протягом 15 хвилин) інформацію, що стала відома Клієнту про втрату/викрадення Карти, Стікеру PayPass, сім-карти мобільного телефону, несанкціоновані транзакції по його рахунках (а також по рахунках 3-іх осіб). 1.1.5.5. Банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки Клієнта, Карту, контрольну інформацію Клієнта, відправленому в SMS - повідомленні ПіН - коді, Ідентифікаторі користувача, паролях системи Приват24, паролі (ніку) MobileBanking або проведених Клієнтом операціях стане відомо іншим особам внаслідок несумлінного виконання Клієнтом умов їхнього зберігання і використання та/або прослуховування або перехоплення інформації у каналах зв`язку під час використання цих каналів. 1.1.5.6. Банк не несе відповідальності за наслідки виконання доручень, виданих неуповноваженими особами, і у тих випадках, коли з використанням передбачених банківськими правилами і Договором процедур Банк не міг установити факт видачі розпорядження неуповноваженими особами. 1.1.5.13. Клієнт несе відповідальність у повному обсязі за всі операції супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви Клієнта про блокування картки / рахунку / на рух коштів, номера мобільного телефону на надання банківських послуг. 1.1.5.14. Клієнт відповідає за усі операції в повному обсязі, здійснені у підрозділах Банку, через пристрої самообслуговування, систему MobileBanking, систему Приват-24 з використанням передбачених цими Умовами засобів його ідентифікації та аутентифікації. 2.1.8.9.3. Банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація, що передається по відкритих каналах зв`язку, в тому числі за допомогою SMS-запитів, стане відомою третім особам в результаті прослуховування або перехоплення каналу зв`язку, а також у разі несумлінного виконання Користувачем умов зберігання та використання Вашої карти, мобільного телефону, sim-карти зв`язку (sim-карта - ідентифікаційний модуль Користувача, застосовуваний у мобільному зв`язку, складовий елемент мобільного телефону стандарту GSM, sim-карта містить інформацію про номер мобільного телефону Користувача, зареєстрованому у оператора стільникового зв`язку). Нормами права передбачено, що для відновлення банком залишку коштів на картковому рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції, необхідно встановити здійснення помилкового або неналежного переказу. Однак, в даному випадку як встановлено в судовому засіданні Святошинським УП ГУ НП в м.Києві порушене кримінальне ровадження № 12018100080000865 від 02.02.2018 р. за с.5 ст.185 КК України, однак на даний час досудове розслідування не завершене, а тому суд не може зробити висновок про те, що списання грошових коштів з рахунку позивача було здійснено не на підставі дистанційного розпорядження позивача, що надійшло до банку з допомогою систем дистанційного обслуговування в порядку, передбаченому законодавством та умовами договору. Відповідно дії чи бездіяльності банку, як сторони договору, на проведення платежів на час розгляду даного позову встановлено не було, адже електронний платіж проводиться тільки з ініціативи клієнта, оскільки всі генеруючі ключі та паролі доступу до системи ПРИВАТ-24, згідно з якими можливо розпорядження рахунком знаходяться виключно у клієнта, як власника рахунку. Отже, здійснене банком списання грошових коштів не може вважатись безпідставним. Таким чином, позивачем не доведено помилкового або неналежного переказу грошових коштів, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). З урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, який зводиться до права осіб цивільних правовідносин вільно розпоряджатися своїми матеріальними правами та процесуальними засобами їх здійснення, суд розглядає спір в межах заявлених позовних вимог та в даному випапдку вважає заявлені позовні вимоги необгрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. З викладеного,

Outcome: dismissed