Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

У березні 2017 року орган опіки та піклування Пулинської райдержадміністрації Житомирської області в інтересах малолітнього [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до [PERSON], мотивуючи його тим, що відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Малолітня дитина [PERSON] від народження проживав разом з матір"ю [PERSON] у рідної бабусі [PERSON], в с. Стрибіж, Пулинського району, Житомирської області, де й надалі проживає, після смерті матері [PERSON], а батько дитини [PERSON] проживає в с. Слобідка, Пулинського району. Відповідач покладені законом на батьків обов"язків не виконує, участі у вихованні сина не приймає, матеріальної допомоги на його утримання не надає, жодного разу не поцікавився життям сина, не піклується про нього, його фізичний розвиток, не проявляє зацікавленості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров"я, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], так як він не має бажання та можливості утримувати дитину. Згідно довідки-характеристики, виданої виконавчим комітетом Стрибізької сільської ради від 23.01.2017 року, відповідач не одружений, не працює, періодично зловживає спиртними напоями. Відповідно до рішення виконавчого комітету Стрибізької сільської ради від 20.01.2017 року № 3 "Про виконання батьківських обов"язків [PERSON].", комісією було вирішено звернутися до служби у справах дітей Пулинської РДА щодо позбавлення його батьківських прав. Враховуючи вищевикладене, орган опіки та піклування Пулинської райдержадміністрації, з метою захисту прав та інтересів дитини, просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO] та стягнути з нього аліменти на дитину в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі прожиткового мінімуму, встановленому на дитину віком від 6 до 18 років в сумі 506,70 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Проти вирішення справи з прийняттям заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання: 07.04.2017 року та 20.04.2017 року не з"явився, про місце та час їх проведення належним чином повідомлений. Прокурор висловив свою думку щодо необхідності позбавлення відповідача батьківських прав. З викладених обставин, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення на підставі ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення представника позивача, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Так, відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім"ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов"язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 155 цього ж Кодексу здійснення батьками своїх прав та виконання обов"язків мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Згідно ч.1 ст. 11 Закону України від 13 січня 2005 р. № 2342-ІУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Відповідно до ч.1 ст.12 цього ж Закону безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Верховний Суд України в ч.2 п.16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] від 04.03.2010 року та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 02.02.2017 року. Батько у свідоцтві про народження цієї дитини зазначений відповідно до ст.126 СК України (а.с.6, 7). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.01.2017 року, виданого виконавчим комітетом Стрибізької сільської ради Пулинського районного суду Житомирської області, [PERSON] померла [INFO] року, актовий запис про смерть № 1 (а.с.19). З актів обстеження матеріально-побутових умов проживання відповідача від 07.02.2017 року та 24.02.2017 року вбачається, що [PERSON] проживає у будинку своєї матері, разом з нею, сестрою, братом та племінницею, власного житла, та доходу не має, на час обстеження знаходився в стані алкогольного сп"яніння (а.с.15,16). Відповідно до довідки № 160 та довідки-характеристики від 23.01.2017 року, виконкому Стрибізької сільської ради Пулинського району Житомирської області на [PERSON], останній зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS], до складу сім"ї якого входять: мати - [PERSON], сестра - [PERSON], брат-[PERSON]., племінниця - [PERSON], не одружений, тимчасово не працює, періодично зловживає алкогольними напоями (а.с.11, 13). За повідомленням Червоноармійського районного центру зайнятості №75 від 08.02.2017 року, [PERSON], на обліку в центрі зайнятості перебував з 09.07.2007 року по 08.04.2008 року. На даний час він на обліку у них не перебуває і по питанню працевлаштування не звертався (а.с.17). Згідно довідки № 329 від 08.02.2017 року, виданої виконкомом Стрибізької сільської ради Пулинського району Житомирської області, [PERSON], [INFO], разом зі своїм сином [PERSON],[INFO] не проживав та участі у його вихованні не брав (а.с.12). З заяви [PERSON] від 12.01.2017 року вбачається, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.10). Відповідно до рішення № 3 від 10.01.2017 року, виконавчого комітету Стрибізької сільської ради Пулинського району, Житомирської області, було вирішено в зв"язку з невиконанням батьківських обов"язків [PERSON], зловживання ним спиртними напоями, звернутися у службу у справах дітей Пулинської РДА щодо позбавлення його батьківських прав (а.с.14). Згідно висновку органу опіки та піклування Пулинської райдержадміністрації від 16.03.2017 року, [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов»язків відносно малолітнього сина - [PERSON], [INFO], не піклується про сина, не проявляє зацікавленості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров"я, не піклується про фізичний розвиток дитини, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не виявляє інтересу до його внутрішнього стану, власного житла немає, не працює, періодично зловживає спиртними напоями (а.с.4-5). Як показав в судовому засіданні свідок [PERSON] - сільський голова Стрибізької сільської ради Пулинського району, [PERSON] не виконує своїх батьківських обов"язків по вихованню малолітнього сина [PERSON], з дитиною та його матір"ю він не проживав, вихованням, та матеріальним утриманням дитини не займався та не займається, не працює, періодично зловживає спиртними напоями. Свідок [PERSON] дала суду показання про те, що вона є бабусею малолітнього [PERSON], який проживав разом з її дочкою - [PERSON], до смерті останньої та на даний час проживає у її сім"ї та вона з чоловіком та іншими дітьми дочки доглядає за цією дитиною, піклуються про нього та дитина перебуває на повному утриманні її сім"ї. Відповідач разом з сином не проживав, його здоров"ям та життям не цікавиться, не відвідує дитини протягом останніх шести років , будь-якої допомоги не надає. У своїх показаннях в судовому засіданні свідок [PERSON]. вказала на те, що проживає по сусідству з сім"єю у якій виховується син відповідача. Відповідач життям та здоров"ям цієї дитини не цікавиться,будь-якої матеріальної допомоги не надає , не відвідує дитини останні шість років. Дитиною повністю опікуються батьки покійної матері дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов"язку щодо утримання дітей. Згідно ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач є працездатним, може матеріально допомагати дитині, не працює, не утримує свого малолітнього сина [PERSON], а тому позовні вимоги в частині стягнення з нього на користь дитини аліментів підлягають до задоволення. Визначаючи розмір аліментів, суд, відповідно до ст.184 СК України, виходячи з розміру прожиткового мінімуму, який на дітей віком від 6 до 18 років становить 1689 грн. на місяць, визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі не меншому, чим 30% від цієї величини, а саме, у розмірі 510 грн. на користь сина [PERSON] з відповідача. При зверненні до суду позивач звільнений від сплати судового збору, тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує його з відповідача в сумі 640 грн. 00 коп. з позовних вимог про позбавлення батьківських прав та у розмірі 640 грн. 00 коп. з позовних вимог про стягнення аліментів на користь Червоноармійського районного суду Житомирської області.

Outcome: approved