Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

У січні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про стягнення несплаченої пенсії та компенсації за несвоєчасний розрахунок. В обґрунтування позову зазначивши, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2011 суд визнав дії Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська здійснити перерахунок основної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, що були виплачені [PERSON] за період з 31.04.2011 по 22.07.2011 включно, виходячи з розмірів встановлених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виплатити на його користь різницю між розрахунковою та фактично виплачсеною сумами за період з 31.04.2011 по 22.07.2011 включно. На виконання рішення суду було видано виконавчий лист від 24.09.2012. Проте, нараховану заборгованість не було виплачено, а виконавче провадження було закрито і постановою від 08.05.2013 повернено виконавчий документ без виконання. До цього часу рішення суду не виконано, а тому позивач на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати», просив суд стягнути з Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку України на його користь суму у розмірі 26 968,37 грн., в тому числі - 10278,44 грн. нарахованої але не виплаченої пенсії за період з 31.04.2011 по 22.07.2011 та 16689,37 грн. компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з 01.08.2011 по 31.12.2019. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2020 року відкрито провадження та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явився, представником позивача [PERSON] надано заяву щодо розгляду справи за їх відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Представником відповідача Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надано відзив на позов, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі з огляду на те, що позивач виконавчий документ повторно не пред`являв для виконання в строк до 08.05.2014 до відповідного органу Державної казначейської служби України. Крім того, згідно з відомостями підсистеми призначення та виплати пенсії сума пенсійних виплат за період травень-липень 2011 року в розмірі 10 279,44 грн. виплачено позивачу у серпні 2013 року. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 30 листопада 2011 року визнано дії управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська в частині нездійснення перерахунку пенсії [PERSON] відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 31.04.2011 по 22.07.2011 включно - незаконними та зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі міста Дніпропетровська здійснити перерахунок основної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, що були виплачені [PERSON] за період з 31.04.2011 по 22.07.2011 включно, виходячи з розмірів встановлених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виплатити на користь [PERSON] різницю між розрахованою та фактично виплаченою сумами за період з 31.04.2011 по 22.07.2011 включно. На виконання рішення суду 24 вересня 2012 року видано виконавчий лист. Постановою старшого державного виконавця Макарової Ю.В. відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області від 08.05.2013 виконавчий лист №2а-5922/11 виданий 24.09.2012 повернено стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст.47, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження». Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовано, зокрема, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (з насутпними змінами та доповненнями). Згідно з ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом. Відповідно до статті 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші (ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати"). З метою реалізації Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 159 від 21.02.2001, якою затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок № 159). Пунктом 2 Порядку № 159 визначено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. Відповідно до п. 3 Порядку № 159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат). Згідно з п. 4 Порядку № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Вказані положення узгоджуються із ст. 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", відповідно до якої сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Згідно зі ст. 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та п. 5 Порядку № 159 передбачено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та п. 7 Порядку № 159 компенсація проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати, а саме: - власних коштів - підприємствами, установами та організаціями, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об`єднаннями громадян; - коштів відповідного бюджету - підприємствами, установами та організаціями, що фінансуються чи дотуються з бюджету; - коштів Пенсійного фонду, фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету. Отже, основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком № 159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі, пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 24 жовтня 2011 року № 6-38цс-11, від 18 листопада 2014 року № 21-518а14, від 11 липня 2017 року № 21-2003а16 та підтримана у постановах Верховного Суду від 20.02.2018 у справі № 522/5664/17, від 20.02.2018 у справі № 336/4675/17, від 21.06.2018 у справі № 523/1124/17, від 03.07.2018 у справі №521/940/17 та від 15.08.2018 у справі № 653/3356/17. Судом також встановлено, що згідно з відомостями підсистеми призначення та виплати пенсії сума пенсійних виплат за період травень-липень 2011 року в розмірі 10 278,44 грн. виплачено позивачу [PERSON] у серпні 2013 року. Крім того, розглядаючи справу суд враховує п.4 постанови Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001, а також п.8, відповідно до якого відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку. Проте, доказів звернення [PERSON] до Пенсійного фонду з питання здійснення нарахування компенсації як втрати частини грошових доходів і відмови у такому нарахуванню, стороною позивача суду не надано. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Вирішуючи відповідно до вимог ст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат з урахуванням результату розгляду справи, вимог Закону України «Про судовий збір», судові витрати розподілу не підлягають та компенсуються за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed