Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. При цьому позивач посилається на те, що відповідно до договору дарування, посвідченого 24.01.2004 р. нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори, за реєстром № 8-146, позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить 7/100 частин квартири за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] є рідним зведеним (неповно рідним) братом позивача. Відповідач зареєстрований але не проживає за вказаною адресою. [PERSON] проживав з позивачем в одній кімнаті площею 16 кв. м. У 2008 році відповідач добровільно виселився з квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], та в даній квартирі не з'являється, тобто, виїхав до іншого постійного місця проживання, жодних речей відповідача у квартирі не залишилось. Всі комунальні послуги за квартиру та всі інші платежі постійно оплачує позивач самостійно. Фактично відповідач не тільки не приймає ніякої участі в утриманні даного житла, але й не користується ним більше шести місяців. За таких обставин позивачка була вимушена звернутись до суду. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, згоден з ухваленням заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, зі згоди позивача, ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за умови заочного розгляду справи, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить 7/100 частини квартири за адресою: [ADDRESS], відповідно до договору дарування, посвідченого 24.01.2004 р. нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори, за реєстром № 8-146. Реєстрація відповідача [PERSON], в квартирі [ADDRESS], підтверджується довідкою виданою КП "ЖКС "Петровський" Іллічівського району м. Одеси, відповідно до якої на вказаній площі зареєстровані [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO], мешкає на вказаній площі [PERSON]. З вказаного часу і по теперішній час, тобто більше ніж шість місяців, відповідач [PERSON] не мешкає в вищезгаданій квартирі, не приймає ніякої участі в утриманні даного житла, речей його в квартирі немає, комунальні платежі він не здійснює, його особисті речі в квартирі відсутні, замки на вхідних дверях заміні не підлягали, отже, відповідач завжди мав вільний вхід до житла, що підтверджується актом про не проживання особи в жилому приміщенні за підписами сусідів від 01.08.2014 р., завіреним начальником "ЖКС "Петровський", Іллічівського району м. Одеса. Суд вважає, що вже більше шести місяців потому відповідач у добровільному порядку виселився з спірної квартири, забрав всі особисті речі, комунальні та інші платежі не сплачує, квартирою не інтересується, вселитися не намагається. Реєстрація відповідача перешкоджає позивачу у користуванні квартирою, він несе додаткові витрати за сплату комунальних та інших платежів. Згідно змісту положень ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців. Стаття 72 ЖК України дозволяє у судовому порядку визнати особу, яка відсутня понад шість місяців в займаній квартирі такою, що втратила право на користування нею, а саме зазначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Поважності причин відсутності відповідача у вказаній квартирі більше шести місяців до моменту звернення до суду, в судовому засіданні не надано. На підставі викладеного суд дійшов до висновку, що позивачем доведені обставини для застосування положень ст. 72 ЖК України та визнання в судовому порядку відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартири. Згідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Outcome: approved