Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник позивача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначив, що між [PERSON] та ПАТ "Дельта Банк" 26.12.2011 року був укладений кредитний договір № 001-03200-261211. Згідно п.1.1. кредитного договору № 001-03200-261211 позивач зобов'язується надати відповідачу кредит у сумі 6005,46 грн. на умовах визначених договором. Відповідно до п.2.3. кредитного договору № 001-03200-261211 за користування кредитними коштами відповідач сплачує позивачу проценти, виходячи зі ставки 48% в рік. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 6005,46 грн., про що свідчить меморіальний ордер № 47518211 від 27.12.2011 року та рахунок-фактура № 94448 від 26.12.2011 року. Станом на 15.04.2014 року відповідач не виконував свої зобов'язання за кредитним договором № 001-03200-261211, в результаті чого виникла прострочена заборгованість у сумі 7737,38 грн., яка складається з: заборгованості за сумою кредиту 6540,18 грн., заборгованості за відсотками 1197,20 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача В судове засідання представник ПАТ «Дельта Банк» не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подав, в зв'язку з чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та ПАТ "Дельта Банк" 26.12.2011 року був укладений кредитний договір № 001-03200-261211. Згідно з п.1.1. кредитного договору № 001-03200-261211 ПАТ "Дельта Банк" зобов'язується надати [PERSON] кредит у сумі 6005,46 грн. на умовах визначених договором. Згідно з п.1.2. кредитного договору № 001-03200-261211 кредит надається на строк 24 місяців, з кінцевим терміном повернення та сплати всіх виплат не пізніше ніж 25.12.2013 року. Відповідно до п.2.3. кредитного договору № 001-03200-261211 за користування кредитними коштами [PERSON] сплачує ПАТ «Дельта Банк» проценти, виходячи зі ставки 48% в рік. Відповідно до п.2.4. кредитного договору № 001-03200-261211 проценти за користування кредитом нараховуються не рідше одного разу на місяць в день, який відповідає даті укладення цього договору, на суму фактичної заборгованості за кредитом виходячи з кількості днів в періоді нарахування. Періодом нарахування вважається календарний місяць, який обчислюється з дня, що відповідає даті укладення кредитного договору, в поточному місяці по день, який припадає на дату, відповідну даті укладення кредитного договору, в наступному місяці. Відповідно до п.10.1 договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання позичальником зобов'язань за цим договором. Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ч.4, ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. В підтвердження наявності заборгованості позивачем були надані відповідні розрахунки заборгованості відповідача за кредитним договором № 001-03200-261211, згідно з яким заборгованість [PERSON] становить 7737,38 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту 6540,18 грн., заборгованість за відсотками 1197,20 грн. Таким чином, оскільки зобов'язання за кредитним договором № 001-03200-261211 від 26.12.2011 року відповідачем не виконані, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved