Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Позивач в позовній заяві та в судовому засіданні просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті [INFO] [PERSON] , яке складається із земельної частки (пай) в селянській спілці "Хлібороб", посвідченої сертифікатом серії [NUMBER], зареєстрованим та виданим 04.01.1997 року за реєстраційним номером 110504, розміром 0,72 умовних кадастрових гектарів, нормативною грошовою оцінкою 20905,20 грн. Позивач покликається на те, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті баби [PERSON] та являється таким, що прийняв спадщину, так, як у встановлений законом строк звернувся до натаріуса з відповідною заявою, але у зв`язку з втратою правовстановлюючих документів на земельну ділянку, не може оформити спадщину. Ухвалою суду 15.01.2021 року про відкриття провадження у справі відповідачу надано строк для подання відзиву на даний позов та роз`яснено наслідки його неподання без поважних причин. Відповідач відзиву на даний позов у визначений судом строк не подав, в судове засідання свого представника не направив, однак від відповідача поступило письмове клооптання про розгляд справи за відсутності представника, яким також визнано позов. Відповідно до ст.211 ч.3 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст.206 ч.1 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це у заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що справу слід вирішити в підготовчому судовому засіданні, за наявними матеріалами та задоволити позов, виходячи із наступного: Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Позивач є спадкоємцем згідно заповіту від 26.12.2003 року, який зареєстрований в Зозулинській сільській раді Заліщицького району Тернопільської області в реєстрі за №180, після смерті [INFO] [PERSON] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.12.2004 року. Спадкове майно після смерті [PERSON] складається із земельної частки (пай) в селянській спілці "Хлібороб", посвідченої сертифікатом серії [NUMBER], зареєстрованим та виданим 04.01.1997 року за реєстраційним номером 110504, розміром 0,72 умовних кадастрових гектарів, нормативною грошовою оцінкою 20905,20 грн. Листом №б/н від 10.11.2020 року державний нотаріус Заліщицької державної нотаріальної контори відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку із відсутністю у нього правовстановлюючих документів на земельну ділянку, виданих на ім`я спадкодавиці. Відповідно до ст.206 ч.4 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних пістав ухвалює рішення про задоволення позову. Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", зокрема п.11 абз.6, судам роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Суд вважає, що визнання представником відповідача даного позову слід прийняти, так як воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З огляду на вищевказане, суд приходить до переконання, що даний позов слід задоволити, визнати за позивачем право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] . Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Outcome: approved