Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

15.09.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що він є власником квартири [ADDRESS], яка була придбана ним на підставі договору купівлі-продажу від 10.02.2017 року зареєстрованого за № 260. На момент набуття позивачем права власності, у зазначеній квартирі вже була зареєстрована відповідач. Під час підписання договору купівлі-продажу від 10.02.2017 року, попередній власник зобов"язувався зняти із реєстрації усіх зареєстрованих осіб у квартирі, але в зв"язку з тим, що фактичне місце знаходження відповідача невідоме, виконати дану умову договору не можливо. Реєстрація [PERSON] перешкоджає позивачу належним чином реалізовувати своє право власності на дану квартиру, а тому він був змушений звернутися з даним позовом до суду. У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, повідомивши суд, що заявлений позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, направлений судовий виклик за адресою зареєстрованого у встановленому законом порядку її місця проживання, повернуто до суду з відміткою відділу зв'язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами пункту 5 статті 74 Цивільного процесуального кодексу України є підставою для висновку суду про належне повідомлення сторони. Представник Дарницької РДА в м. Києві у судове засідання не з"явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи без участі. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з"явилася, про дату, місце та час судового засідання повідомлена в установленому законом порядку. За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 10.02.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єгоровою М.Є. та зареєстрованого у реєстрі під номером 260 (а.с. 4-5). Відповідно до п. 7 договору купівлі-продажу від 10.02.2017 року, продавець зобов"язувався зняти з реєстраційного обліку всіх зареєстрованих осіб та передати квартиру вільною від особистих речей до 10.03.2017 року. За правилами статей 316, 317, 319, 346 Цивільного кодексу України: правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону; право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Відповідно до положень статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приймаючи до уваги, що відповідач була зареєстрована у спірній квартирі попереднім власником, відповідно не є членом сім"ї позивача, який придбав квартиру [ADDRESS] у власність 10.02.2017 року, реєстрація відповідача у належній на праві власності позивачу квартирі створює йому перешкоди щодо володіння, користування, розпоряджання власністю, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог [PERSON] щодо визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved