Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

До суду звернулося приватне акціонерне товариство "ПРОСТО страхування" з позовом до [PERSON] про стягнення сум. Зазначали, що 17 травня 2011 року між ПАТ "ПРОСТО страхування" та відповідачем укладено поліс № АА/0513339 обов'язкового страхування цівільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого застраховано відповідальність власника транспортного засобу марки ВАЗ, державний номерний знак [NUMBER]. 10 квітня 2012 року в місті Олександрія на вулиці Кременчуцьке шосе відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю, крім іншого застрахованого автомобіля марки ВАЗ моделі 21013 державний номерний знак [NUMBER]. Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.04.2012 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України та на накладено адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Цього ж дня, [PERSON] звернувся до ПАТ "ПРОСТО-страхування" із повідомленням про настання страхового випадку. Звітом № 67 про оцінку автотранспортного засобу від 11 квітня 2012 р. вартість матеріального збитку завданого автомобілю марки "AUDI" моделі A6, державний номерний знак [NUMBER] становить 3 915,76 грн. У відшкодування шкоди ПАТ "ПРОСТО страхування" виплатило [PERSON] 2753,14 грн. Просили стягнути з [PERSON] на користь ПАТ "ПРОСТО страхування" затрати по виплаті страхового відшкодування у сумі 2753,14 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи керівництво повідомлялось належним чином, суду надали клопотання про розгляд справи у відсутність їх представника. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився повторно, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Суд, на підставі ст. 224-225 ЦПК України, враховуючи згоду позивача, не знаходить підстав для відкладення розгляду справи, та вважає за необхідне провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог частини 1 статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівський порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та для інших осіб. Пунктом 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, згідно із пунктом 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України, за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Статтею 993 Цивільного кодексу України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно із частиною 1 статті 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 27 Закону України "Про страхування" встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Зі змісту статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" вбачається, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Судом встановлено, що 17 травня 2011 року між ПАТ "ПРОСТО страхування" та [PERSON] укладено поліс № АА/0513339 обов'язково страхування цівільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого застраховано відповідальність власника транспортного засобу марки ВАЗ, державний номерний знак [NUMBER]. Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.04.2012 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України та на накладено адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 10 квітня 2012 року [PERSON] звернувся до ПАТ "ПРОСТО-страхування" із повідомленням про настання страхового випадку. Звітом № 67 про оцінку автотранспортного засобу від 11 квітня 2012 р. вартість матеріального збитку завданого автомобілю марки "AUDI" моделі A6, державний номерний знак [NUMBER] становить 3 915,76 грн. У відшкодування шкоди ПАТ "ПРОСТО страхування" виплатило [PERSON] 2753,14 грн. Відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на спростування позову. Підстав для зменшення розміру матеріальної шкоди суд не вбачає. На підставі встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у рахунок відшкодування витрат, пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування 2753,14 грн та у повернення сплаченого судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved