Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

[PERSON], діюча в своїх інтересах та інтересах своєї неповнолітньої доньки [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «УкрСиббанк», в якому, з урахуванням уточнень просить визнати припиненими договори іпотеки та зобов'язати реєстраційну службу Мелітопольського міськрайонного управління юстиції вилучити записи про обтяження майна іпотекою. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона та її дочка є спадкоємицями після смерті [PERSON], який в 2007 та 2008 роках уклав з ПАТ «УкрСиббанк» договори іпотеки на забезпечення зобов'язань за кредитними договорами, укладеними між Банком та ТОВ «Техноекспорт». У зв'язку з ліквідацією ТОВ «Техноекспорт» вважає, що іпотечні договори як похідні від кредитних повинні бути визнані припиненими. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що ТОВ «Техноекспорт» було помилково включено в перелік третіх осіб, так як на час подання позову вже було ліквідовано. В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечив та пояснив, що ПАТ «УкрСиббанк» було подано апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду від 05.06.2014, якою ТОВ «Техноекспорт» було ліквідовано, отже ухвала не набрала чинності і не може бути підставою для задоволення позовних вимог. В судовому засіданні ухвалою суду ТОВ «Техноекспорт» виключено з переліку третіх осіб по даній справі. В судове засідання третя особа - орган опіки та піклування Мелітопольської міської ради не з'явилась, від її представника надійшла заява про слухання справи за їх відсутності та прийняття рішення на підставі наявних у справі документів, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини. В судове засідання третя особа - реєстраційна служба Мелітопольського міськрайонного управління юстиції не з'явилась, від неї надійшла заява про слухання справи за відсутності її представника та прийняття рішення на розсуд суду за наявними матеріалами справи. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. 03 вересня 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] з метою забезпечення зобов'язань ТОВ «Техноекспорт» за кредитним договором № 11208316000 від 03.09.2007, укладено договір іпотеки № 11208316000/З, згідно якого в іпотеку передана нежитлова будівля, що складається з будівлі літ А-3 загальною площею 556,9кв.м., котельні літ Б-1, огорожі №1, яка знаходиться за адресою: м. Мелітополь, вул. Калініна, буд.311, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу [PERSON], реє. № 174. 28.05.2008 між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] з метою забезпечення зобов'язань ТОВ «Техноекспорт» за кредитним договором № 11351858000 від 28.05.2008, укладено договір іпотеки № 11351858000/З, згідно якого в іпотеку передана нежитлова будівля, що складається з будівлі літ А-3 загальною площею 556,9кв.м, котельні літ Б-1, огорожі №1, яка знаходиться за адресою: м. Мелітополь, вул. Калініна, буд.311, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу [PERSON], реє. № 4309. 08.05.2010 іпотекодавець [PERSON] помер. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та неповнолітня донька [PERSON] Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 серпня 2014 року за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування на ? частини нежитлової будівлі за адресою м. Мелітополь вул. Калініна, буд. 311, а за неповнолітньою [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування на ? частину цієї нерухомості. Ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.06.2014 року ТОВ «Техноекспорт» ліквідовано, провадження у справі припинено. 09 липня 2014 року було внесено відповідний запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи -, номер запису -11011170017003888. Частиною 1 ст. 23 Закону України "Про іпотеку" унормовано, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі, в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Відповідно до ч.ч.4, 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку", іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі, зокрема, припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно з ст. 609 ЦК України, зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Системний аналіз правових норм, що регулюють відносини застави та іпотеки, дає підстави для висновку про те, що у разі ліквідації боржника - сторони основного зобов'язання - право застави, що забезпечувало його виконання, також є припиненим. Таким чином, виходячи з однорідної юридичної природи застави та іпотеки, як засобів забезпечення виконання зобов'язань, а також того факту, що як застава, так й іпотека припиняються у разі припинення основного зобов'язання відповідно до ч. 1 ст. 575, п. 1 ч. 1 ст. 593, ч. 1 ст. 609 ЦК України, ч. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку", іпотека як вид застави припиняється в разі припинення основного зобов'язання (кредитного договору). Зважаючи на це, припинення юридичної особи у зв'язку з визнанням її банкрутом є підставою припинення іпотеки, оскільки зобов'язання за кредитним договором припиняється. Про таку позицію вказав Верховний суд України у постанові від 11.09.2013 р. по справі № 6-52цс13, яка приймається судом до уваги при розгляді даної справи. Відповідно до ч.1 ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації. Згідно ст.111 ЦК України, ч.12 ст.36 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації є датою державної реєстрації припинення юридичної особи. Враховуючи, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Товариство з обмеженою відповідальністю «Техноекспорт» (ЄДРПОУ 30708090) інформація про припинення юридичної особи була внесена 09.07.2014, суд не приймає до уваги посилання відповідача на апеляційне оскарження ухвали господарського суду від 05.06.2014. Що стосується вимоги позивача про зобов'язання реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про заборону відчуження спірного майна, слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Відповідно до п. 5.1 Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» № 296/5від 22.02.2012 року нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки), за рішенням суду. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов'язаний подати протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів. Таким чином, враховуючи, що суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання договорів іпотеки припиненими, позивач не позбавлений можливості звернутися з заявою про виключення запису про обтяження об'єкту нерухомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, зняття заборони відчуження з нерухомого майна, виключення запису з Державного реєстру іпотек про обтяження іпотекою нерухомого майна, припинення обтяження вказаного майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Враховуючи, що на цей час відсутній спір щодо відмови реєстраційної служби внести відповідні записи в Державний реєстр, суд не знаходить підстав для задоволення позову в цій частині, однак вважає можливим в резулятивній частині рішення зазначити наслідки визнання договорів іпотеки припиненими. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial