Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, мотивуючи тим, що [INFO] року о 21 год. 15 хв. із повтором наступного дня у ефірі ТРК «Ільдана» транслювалась телепередача «[INFO]». Під час трансляції цієї телепередачі оприлюднено висловлювання [PERSON], яке містило неправдиву інформацію стосовно позивачки про розкрадання нею під час перебування на посаді Лящівського сільського голови Чорнобаївського району Черкаської області коштів та вчинення інших злочинів наступного змісту: «В 2011 році під керівництвом Лящівського сільського голови [PERSON] був проведений ремонт будинку культури. Під час цих робіт [PERSON] привласнила майже 70 тисяч бюджетних коштів. Факт привласнення бюджетних коштів було доведено перевіркою КРУ та прокуратурою Черкаської області. Дивує той факт, що за цей злочин, за те, що був незаконно звільнений секретар сільської ради, звільнений був бухгалтер сільської ради за корупцію, звільнений був землевпорядник і також ще багато інших було вчинено злочинів сільським головою, але вона не понесла за це ніякої відповідальності..» (27 хв. 47 сек. - 28 хв. 40 сек.). Позивачка зазначає, що вона перебуває на посаді голови Лящівської сільської ради, користується повагою та авторитетом у територіальної громади села. Відомості, повідомлені [PERSON] у телепередачі, принижують честь, гідність і ділову репутацію позивачки, як громадянки та керівника органу місцевого самоврядування, оскільки висловлювання містять фактичні твердження про вчинення нею злочинів. Посада сільського голови є виборною. Вислови в ефірі телепередачі формують негативне уявлення у громади села та у середовищі виборців про, те, що особа, яка отримала їх довіру на виборах сільського голови, вдалась до скоєння злочинів. Твердження [PERSON] суперечать Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду (ч.1 ст.62 Конституції України), а позивачка не притягувалась до кримінальної відповідальності. Окрім транслювання зазначеної інформації по телебаченню, відеозапис телепередачі розміщено ТОВ ТРК «Ільдана» у світовій мережі Інтернет, що робить неправдиву інформацію досяжною для необмеженого кола осіб. При цьому творчий працівник телерадіоорганізації зобов'язаний перевіряти достовірність одержаної ним інформації та не допускати випадків поширення в телерадіопрограмах відомостей, які порушують права і законні інтереси громадян, принижують їх честь і гідність. Позивачка просить визнати недостовірною поширену [INFO] року у телепередачі "[INFO]" [PERSON], ТОВ телерадіокомпанією "Ільдана" інформацію про вчинення [PERSON] злочинів та заборонити її розповсюдження у будь-який спосіб, зобов"язати відповідачів навести спростування поширеної недостовірної інформації у спосіб її поширення, тобто шляхом трансляції ТОВ "Ільдана" у телеефірі сюжету зі спростуванням [PERSON] поширеної недостовірної інформації та стягнути з відповідачів на її користь судові витрати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги, просили задоволити. Відповідачі [PERSON], ТРК «Ільдана» та представник відповідачки [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з"явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення та довідки про доставку електронного листа, проти задоволення позову заперечень не надали. Судом встановлені слідуючі обставини справи та належні їм правовідносини. [INFO] року о 21 год. 15 хв. із повтором наступного дня у ефірі ТРК «Ільдана» транслювалась телепередача «[INFO]». Під час її трансляції оприлюднено висловлювання [PERSON], а саме: «В 2011 році під керівництвом Лящівського сільського голови [PERSON] був проведений ремонт будинку культури. Під час цих робіт [PERSON] привласнила майже 70 тисяч бюджетних коштів. Факт привласнення бюджетних коштів було доведено перевіркою КРУ та прокуратурою Черкаської області. Дивує той факт, що за цей злочин, за те, що був незаконно звільнений секретар сільської ради, звільнений був бухгалтер сільської ради за корупцію, звільнений був землевпорядник і також ще багато інших було вчинено злочинів сільським головою, але вона не понесла за це ніякої відповідальності..» (27 хв. 47 сек. - 28 хв. 40 сек.). Ця обставина підтверджується відеозаписом телепередачі (27 хв. 47 сек. - 28 хв. 40 сек. запису) (а.с.40). Відповідно до висновку семантико-текстуальної експертизи писемного мовлення № 19007 від 22 серпня 2016 року текст зазначених висловлювань [PERSON] не має ознак, характерних для оціночного судження, він є твердженням, висловленим в негативній формі (а.с.98-10). Позивачка працює на посаді Лящівського сільського голови, користується повагою та авторитетом у територіальної громади села. Відомості, повідомлені [PERSON] у зазначеній телепередачі, принижують честь, гідність і ділову репутацію [PERSON], як громадянки та керівника органу місцевого самоврядування, оскільки характер висловлювань не є ані оціночним судженням, ані критикою в адресу публічної особи, оскільки містять фактичні твердження про вчинення нею злочинів. Посада сільського голови є виборною. Вислови в ефірі телепередачі формують негативне уявлення у громади села та у середовищі виборців про, те, що особа, яка отримала їх довіру на виборах сільського голови, вдалась до скоєння злочинів та ще й неодноразово. Твердження [PERSON] суперечать ч.1 ст.62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Судом встановлено, що [PERSON] не притягувалась до кримінальної відповідальності, що підтверджується листом Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 20 травня 2015 року № 5642/15-Вих. (а.с.36). Відповідно до ч.ч.1,4 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Згідно зі ст.2 Закону України «Про інформацію» інформаційні відносини в України ґрунтуються на принципах достовірності і повноти інформації, правомірності одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; захищеності особи від втручання в її особисте та сімейне життя. Відповідно до ст.28 Закону України «Про інформацію» інформація не може бути використана для посягання на права і свободи людини. За нормами Конституції України та ст.ст.270,297,299 ЦК України фізична особа має право на повагу до гідності та честі, а також на повагу до ділової репутації. Ці права в даному випадку порушені відповідачами. Ст.302 ЦК України встановлено обов'язок особи, яка поширює інформацію, переконатися в її достовірності - тобто перед тим, як поширити непідтверджену інформацію негативного змісту щодо особи, потрібно вжити певних заходів, щоб перевірити достовірність інформації, яка підлягала розголошенню, та не допустити порушення прав, свобод і законних інтересів. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» визначено, що під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Окрім транслювання зазначеної інформації по телебаченню, відеозапис телепередачі розміщено ТОВ ТРК «Ільдана» у світовій мережі Інтернет, що робить зазначену неправдиву інформацію досяжною для необмеженого кола осіб. Дана обставина підтверджується знімком екрана (скріншот), з сайту [INFO] (а.с.38-39). Ст.ст.59,60 Закону України «Про телебачення та радіомовлення» на телерадіоорганізацію покладено обов'язок дотримуватися законодавства України та поширювати об'єктивну інформацію. Творчий працівник телерадіоорганізації зобов'язаний перевіряти достовірність одержаної ним інформації та не допускати випадків поширення в телерадіопрограмах відомостей, які порушують права і законні інтереси громадян, принижують їх честь і гідність. Не допускається використання телерадіоорганізацій для поширення інформації, яка порушує законні права та інтереси фізичних і юридичних осіб, посягає на честь і гідність особи (ст.6 цього Закону). Згідно з ч.3 ст.277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Порушення відповідачами вимог ст.ст.32,62 Конституції України, ст.ст.270,297,299,302 ЦК України, ст.ст.2,28 Закону України «Про інформацію», ст.ст.6,59,60 Закону України «Про телебачення та радіомовлення» шляхом поширення негативної недостовірної інформації про позивача порушує його законні права та інтереси і принижує його честь, гідність та ділову репутацію. Ст.20 ЦК України встановлено право обирати спосіб захисту порушеного права. Способами захисту своїх порушених прав позивачка обрала спростування недостовірної інформації (ст.277 ЦК України) та заборону її поширення (ст.278 ЦК України). Відповідно до роз'яснень, викладених у п.25 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація (ст.64 Закону України «Про телебачення та радіомовлення»). Заслухавши позивачку та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають до задоволення. Судові витрати у вигляді сплати позивачкою 243,60 грн. судового збору та 4404 грн. за проведення семантико-текстуальної експертизи писемного мовлення підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: approved