Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, в розмірі 930 грн., щомісячно, починаючи з часу подачі заяви, на час навчання, до досягнення ним 23 річного віку, посилаючись на те, що син [PERSON] навчається у Хмельницькому політехнічному коледжі національного університету "Львівська політехніка" та потребує матеріальної допомоги, а відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги ненадає. Ухвалою суду від 27 червня 2018 року до участі у справі було залучено повнолітнього сина сторін - [PERSON] як третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить провести заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог ст. ст. 128, 130 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив. Тому, згідно вимог ст. 280 ЦПК України за письмовою згодою позивача суд проводить заочний розгляд справи. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками сина [PERSON], [INFO]. Повнолітній син сторін [PERSON] є студентом ІІІ курсу Хмельницького політехнічного коледжу національного університету "Львівська політехніка", денної форми навчання, та потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги синові не надає. Дані факти підтверджуються: даними паспорта позивачки, свідоцтвом про народження дитини, свідоцтвом про розірвання шлюбу, довідкою про склад сім'ї позивачки, витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № витягу 00018527189 від 15 серпня 2017 року та № витягу 00018529238 від 15 серпня 2017 року, довідкою з Хмельницького політехнічного коледжу національного університету "Львівська політехніка", і не оспорюються сторонами. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. В силу ч. 1 ст. 199 даного Кодексу якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Обов'язок по утриманню повнолітнього сина сторін, який у зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, покладається на обох батьків. Згідно ст. 200 цього ж Кодексу суд визначає розмір аліментів на повнолітного сина, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Визначаючи розмір аліментів на повнолітнього сина [PERSON], суд, враховуючи вимоги наведеного законодавства, приходить до висновку, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання сина у зв'язку з його навчанням у розмірі 930 гривень щомісячно, починаючи з 08 червня 2018 року і на період його навчання, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved