Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

06 червня 2018 року адвокат Давиденко К.В., який діє в інтересах позивача [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, посилаючись на слідуючі обставини. [INFO] року в селі Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області помер батько позивача - [PERSON] , після смерті якого залишилась земельна ділянка площею 4,07 га, розташована на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 26 лютого 2004 року на ім`я [PERSON] . Вказану земельну ділянку позивач має право успадкувати в порядку першої черги за законом. Позивач своєчасно звернувся до державного нотаріуса Татарбунарської районної державної нотаріальної контори Одеської області Єпішкіної С.В. з заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті спадкодавця [PERSON] , про що була заведена спадкова справа №353/2010, однак, в подальшому, у видачі свідоцтва про право на спадщину по закону, позивачу було відмовлено у зв`язку з тим, що він не надав в нотаріальну контору правовстановлюючий документ, а саме оригінал Державного акту на спадкову земельну ділянку, який був втрачений спадкодавцем за життя. Про втрату Державного акту серії [NUMBER] на ім`я спадкодавця була опублікована об`ява в газеті "Татарбунарський вісник". За таких обставин, посилаючись на письмові докази, позивач вимушений звернутись до суду з вказаним позовом про визнання за ним, як спадкоємцем першої черги за законом, права власності на спадкову земельну ділянку площею 4.07 га, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, враховуючи, що отримати в установленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину по закону на вказану нерухомість він позбавлений можливості, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на неї. Під час розгляду справи судом було вчинено наступні процесуальні дії. Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 11 червня 2018 року було прийнято справу до розгляду та відкрито провадження. 19.09.2018 року ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від державного нотаріуса Саратської районної державної нотаріальної контори Одеської області Колісника Д .Ю. витребувано докази - інформацію щодо наявності спадкової справи та кола спадкоємців до майна померлого [PERSON] На виконання ухвали суду від державного нотаріуса Колісника Д.Ю. надійшла копія матеріалів спадкової справи № 353/2010 щодо спадкодавця [PERSON] , яка відкрита нотаріусом Татарбунарської державної нотаріальної контори 18.11.2010 року (а.с.22-48). Представник позивача адвокат Давиденко К. В. в судове засідання не з`явився, але направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги (а.с.50). Представник Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області направив до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує, вважаючи їх обґрунтованими та законними (а.с. 17 ). Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. З огляду на належне сповіщення позивача, його представника та представника відповідача про дату, час та місце розгляду справи, надходження від них заяв про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без участі представників позивача та відповідача. При цьому, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно частиною 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляду. Судом встановлено, що позивач [PERSON] позбавлений можливості вступити у спадок в установленому законом порядку, як спадкоємець першої черги за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] року, через відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку, який повторно отримати після смерті спадкодавця не передбачено законом. Вказане підтверджується наступними доказами: - копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.05.2010 року (а.с.5), згідно якого [PERSON] помер [INFO] в с. Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області; - копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23 листопада 1967 року (а.с.6), з якого слідує, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] ; -копією Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] за № [NUMBER] від 26.02.2004 року (а.с.7), згідно якого [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,07 га, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; -листом нотаріуса за №414/02-14 від 24.05.2018 року ( а.с.8 ), яким позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого - [PERSON] (спадкова справа №353/2010), у зв`язку з тим, що він не надав оригінал правовстановлюючого документа на спадкову земельну ділянку; -звітом про експертну грошову оцінки земельної ділянки від 01.06.2018 року (а.с.9-10), згідно якого вартість земельної ділянки площею 4,07 га, що належить [PERSON] на підставі Державного акту серії [NUMBER] за № [NUMBER] складає 101164 грн. Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 16.11.2018 року (а.с.25) вбачається, що після смерті спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] року, державним нотаріусом Татарбунарської районної державної нотаріальної контори відкрита спадкова справа за номером у спадковому реєстрі 50316740, зареєстрована у нотаріуса за №353/2010 від 18.11.2010 року. В матеріалах спадкової справи, наданої нотаріусом на запит суду, наявна копія заяви [PERSON] щодо прийняття спадщини на земельну ділянку, належну його батькові [PERSON] (а.с.28). Крім того, нотаріусом надані копії заяв [PERSON] (а.с.31) та [PERSON] (а.с.38) від 18.11.2010 року за №854 та №855, які також є спадкоємцями першої черги за законом в рівних долях на все майно, яке належало [PERSON] на день його смерті, однак вони, своєчасно, в установлений законом строк відмовилися від прийняття спадщини на користь позивача [PERSON] Із об`яви, опублікованої в газеті "Татарбунарський вісник" за №3 від 26.01.2019 року (а.с.51) видно, що в графі "втрачені" значиться вважати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Відповідно до пункту «г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п.1 ч.3 ст.152 ЗК України. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Так, у першу чергу, як передбачено ст.1261 ЦК України, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року " Про судову практику у справах про спадкування ", відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. 4.15 розділу 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, "видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, нотаріусом проводиться після подання до нотаріальної контори правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна спадкодавцеві". Таким чином, між сторонами виникли спадкові правовідносини, які неможливо вирішити в позасудовому порядку. Судом з достовірністю встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька [PERSON] , однак отримати свідоцтво про право на спадщину через нотаріальну контору він не має можливості, оскільки відсутній оригінал Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданий 26 лютого 2004 року на ім`я [PERSON] , який втрачений за життя спадкодавцем, про що поміщена об`ява у пресі (а.с.51 ). За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та достовірними доказами, які узгоджуються між собою, за відсутності заперечень відповідача (а.с.17) та враховуючи, що спадкова земельна ділянка дійсно належала спадкодавцю [PERSON] на праві приватної власності, про що свідчить копія Державного акту (а.с.7), звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.9), а також те, що після смерті спадкодавця відкрита спадкова справа за заявою позивача, як спадкоємця першої черги за законом (а.с.28), а інші спадкоємці відмовились від прийняття спадку на його користь (а.с.31,35), суд вважає, що за [PERSON] повинно бути визнано право власності на земельну ділянку розміром 4,07 га, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , що належала [PERSON] , померлому [INFO] року.

Outcome: approved