Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути із відповідачів заборгованість за кредитним договором, мотивуючи тим, що 20.08.2007 року АКІБ "УкрСиббанк" (найменування змінено на Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк") та [PERSON] уклали договір про надання споживчого кредиту №11201179000, згідно якого Банк зобов'язався надати [PERSON] кредитні кошти (кредит) в сумі 15000,00 доларів США, який зобов'язався повернути наданий йому кредит в повному обсязі не пізніше 20 серпня 2014 року, згідно із графіком погашення кредиту та сплачувати протягом 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 12,4% річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця, кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов Кредитного договору. У випадку, якщо Банк не повідомив Позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку передбаченому Кредитним договором, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим Договором в попередньому місяці. Також, сторони домовились, що за умовами Кредитного договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь - якої з обставин, передбачених Договором. Відповідно Додатку № 1 до Кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно з п. 1.3.4. Кредитного договору відбувається з 01 по 20 (включно) число кожного місяця наступного за тим, за які були нараховані проценти. 19 березня 2009 року між Банком та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору, відповідно до умов якої, змінено схему погашення кредиту на ануїтетну, встановлено ануїтетний платіж в розмірі 145,00 доларів США, зі строком сплати 25-го числа кожного місяця. Змінено кінцевий термін повернення кредиту, не пізніше 20 серпня 2024 року . Сторони домовились, що для ідентифікації Договору можуть застосовуватись як номер договору зазначений при його укладенні № 11201179000, так і реєстраційний номер в системі обліку банку № 11201179001. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань [PERSON] за Кредитним договором, між Банком та [PERSON] було укладено Договір поруки №11201179000/1-11 від 20 серпня 2007 року. 19 березня 2009 року між Банком та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до договору, поруки, відповідно до умов якої поручитель надала згоду забезпечувати змінене основне зобов'язання. Відповідно до умов Договору поруки, [PERSON] зобов'язалась відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] усіх зобов'язань, що виникли з Кредитного договору. Відповідальність позичальниув та поручителя є солідарною. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі. Відповідно до п. 1.4 Кредитного договору Банк надає Позичальнику кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника № 26203141302300. Відповідно до п.5.6 Постанови Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254 Про затвердження Положення про організацію операційної діяльності в банках України, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних операцій. Всупереч умов Кредитного договору Відповідач-1 не здійснює платежів для погашення відсотків по кредиту з квітня 2014 року, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. 31 липня 2015 року Відповідачам направлені вимоги про погашення заборгованості, однак станом на 05.10.2015 року, вимоги банку залишені без задоволення. Згідно з п. 4.1 кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/ або комісій, Відповідач сплачує Позивачу додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Розміри облікової ставки НБУ в період нарахування заборгованості по кредитному договору по пені встановлені: з 17.07.2014р. - 12.5000% /Постанова НБУ № 417 від 15.07.2014р./, з 13.11.2014 - 14,000% Постанова НБУ №719 від 12.11.2014р./, з 06.02.2015 року -19,5 % /Постанова НБУ №81 від 04.02.2015 року, з 04.03.2015 року - 30% / Постанова НБУ №154 від 02.03.2015 року, з 28.08.2015 року -27% /Постанова НБУ №557 від 27.08.2015 року/, з 25.09.2015 -22 % /Постанова НБУ №627 від 24.09.2015 року/. Таким чином, станом на 05.10.2015 року, заборгованість [PERSON] по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, становить 10 339,97 доларів США (десять тисяч триста тридцять дев'ять доларів США 97 центів), з яких: 9203,41 доларів США- кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість з квітня 2014 року - 747,44 доларів США; 1136,56 доларів США - заборгованість по процентам; Заборгованість [PERSON] по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів станом на 05.10.2015 року складає 9 138,42 грн. (дев'ять тисяч сто тридцять вісім гри. 42 коп), з яких: 3993,26 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 5145,16 грн. - пеня за прострочення сплати процентів. Відповідно до наведеного позивач просить стягнути із відповідачів в солідарному порядку суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживного кредиту №11201179000 від 20 серпня 2007 року в розмірі 10339,97 доларів США (десять тисяч триста тридцять дев'ять доларів США 97 центів) та пеню в за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 9138,42 грн. (дев'ять тисяч сто тридцять вісім грн. 42 коп) та стягнути із відповідачів у користь позивача по 1708,52 грн. із кожного судових витрат понесених позивачем. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав повністю, а також вказав, що за бажанням відповідачів банк може реструктуризувати заборгованість, або врахувавши тяжке матеріальне становище відповідачів, може списати частину заборгованності, за умови погашення ними решти заборгованності одноразовим платежем. Відповідачі в судовому засіданні, вказали, що у них важке матеріальне становище, а тому сплатити усю суму кредиту, процентів та пені вони не мають змоги, а тому визнають позов частково, згідні сплатити борг без урахування інфляції, у гривневому еквіваленті за курсом, який був встановлений станом на момент отримання кредиту, тобто станом на 20.08.2007 р. за курсом 5,05 грн. за 1 долар США, на реструктуризацію заборгованості та на сплату частини заборгованності одноразовим платежем не згідні, оскільки не мають таких коштів. Крім того вказали, що на даний час відповідач [PERSON] змінив прізвище на "Грицай" і згідний на стягнення із нього [PERSON] частини боргу. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов є обґрунтованим, підставним та підлягає до задоволення, До такого висновку суд приходить за наступних міркуваннь: - із договору про надання споживчого кредиту №11201179000 від 20.08.2007 р. укладеним між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] (а.с. 5-9) вбачається, що позивач надав відповідачу кредиту в сумі 15000,00 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредиту повному обсязі не пізніше 20 серпня 2014 року, згідно із графіком погашення кредиту та сплачувати протягом 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 12,4% річних; - із Додаткової угоди №1 до Кредитного договору від 19 березня 2009 року укладеної між Банком та [PERSON] (.А. 10-11) слідує, що відповідно до умов даної угоди, змінено схему погашення кредиту на ануїтетну, встановлено ануїтетний платіж в розмірі 145,00 доларів США, зі строком сплати 25-го числа кожного місяця. Змінено кінцевий термін повернення кредиту, не пізніше 20 серпня 2024 року; - із Договору поруки №11201179000/1-11 від 20 серпня 2007 року (а.с. 12-13) слідує, що з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань [PERSON] за Кредитним договором, між Банком та [PERSON] було укладено Договір поруки, згідно якого [PERSON] зобов'язалась відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] усіх зобов'язань, що виникли з Кредитного договору у солідарному порядку, а також 19 березня 2009 року між Банком та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до договору поруки (а.с. 14), відповідно до умов якої поручитель надала згоду забезпечувати змінене основне зобов'язання. - із вимоги №30-11/27433 від 30.07.2015 р. (а.с. 15-16) та вимоги №30-11/27434 від 31.07.2015 р. (а.с. 17-18), вбачається, що Відповідачам було запропоновано сплатити заборгованість по поверненню кредиту в повному обсязі та сплатити проценти, а також вказано що в разі невиконання Відповідачем зобов'язань за Кредитним договором, Позивач буде вимушений вжити заходів щодо повернення кредиту; - із Розрахунків заборгованості за кредитом та заборгованості по процентам за користування кредитом (а.с. 19-32) за кредитним договором станом на 05.10.2015 р. за позичальником [PERSON] та поручителем [PERSON] обліковується заборгованість у розмірі 10339,97 доларів США та пеня за несвоєчасне погашення кредиту і процентів у розмірі 9138,42 грн. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] не здійснює платежів в рахунок погашення кредиту та нарахованих по ньому відсотках, чим порушує прийняті на себе договірні зобов'язання, і тому станом загальна заборгованість за кредитним договором на 05.10.2015 р. становить 10339,97 доларів США та пеня за несвоєчасне погашення кредиту і процентів у розмірі 9138,42 грн. Згідно ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до ст.546 ЦК України зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. На підставі ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов'язання (стаття 617 ЦК України). Згідно зі ст.554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Із ст.1046 ЦК України вбачається, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Виходячи із вимог ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимог, якщо інше не встановлено договором. Враховуючи, що відповідачі не згідні на запропоновану їм банком можливість реструктуризації заборгованності, чи списання частини заборгванності з обов'язковою виплатою частини заборгованності одноразовим платежем, то відповідно суд вважає, що позов ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення із них у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором та пенею за несплачені проценти підлягає до задоволення. Суд вважає, що посилання відповідачів на те, що вони згідні сплатити заборгованість без урахування інфляції, у гривневому еквіваленті за курсом, який був встановлений станом на момент отримання кредиту, тобто станом на 20.08.2007 р. за курсом 5,05 грн. за 1 долар США не заслуговує на увагу, оскільки таке не передбачено договором. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В зв'язку з цим, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідачів судових витрат, а тому із [PERSON] та [PERSON] слід стягнути по 1708,52 грн. судового збору в користь ПАТ "УкрСиббанк". На підставі наведеного,

Outcome: approved