Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Полтавський комбінат хлібопродуктів» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Позов мотивує тим, що з 23.04.2015 по 10.04.2018 він перебував у трудових відносинах із відповідачем, працюючи у Філії «[PERSON] база №88», на посаді слюсаря-ремонтника. Згідно наказу від 10.04.2018 року №32-к звільнений з роботи за угодою сторін по\~ст.36 п.1 КЗпПУ. Стверджує, що при звільненні з роботи повний розрахунок з ним не проведений, а саме заробітна плата в сумі 9886,55 грн не виплачена. Крім того посилаючись на норми\~ст.117 КЗпП України, просить стягнути з підприємства компенсацію за час затримки розрахунку починаючи з 11.04.2018 по 27.02.2019 (день подання позову до суду) в сумі 60001,48 грн. Позивач також зазначає, що своїми неправомірними діями щодо несвоєчасної виплати заробітної плати, відповідачем заподіяна йому моральна шкода в сумі 5000,00 грн. З урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, датованої 13.03.2019, позивач просить суд задовольнити позов та стягнути на його користь із відповідача 9886,55 грн заборгованості по заробітній платі та 60001,48 грн середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, а також 768,40 грн судового збору. 28.02.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач в судовому засіданні підтримав позов, просив його задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги стосовно стягнення із відповідача заборгованості по заробітній платі в сумі 9886,55 грн визнала повністю. Однак не погодилася із вимогами позивача стосовно стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку з 11.04.2018 по 27.02.2019 в сумі 60001,48 грн. Так, відповідач вказує, що згідно наказу №159 від 30.10.2017 на підприємстві ДП «Полтавський комбінат хлібопродуктів», в період з 15.01.2018 по 30.06.2018 встановлено режим неповного робочого часу, а саме 32-годинний робочий тиждень, з режимом роботи з понеділка по четвер. Таким чином відповідач вважає, що при нарахуванні кількості робочих днів за весь час затримки, необхідно виходити з режиму 32-годинного робочого тижня на ДП «Полтавський Комбінат Хлібопродуктів». Разом з тим відповідач вважає, що його вина у затримці виплати заробітної плати відсутня, а тому вимоги позивача про стягнення середнього заробітку не підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 43 Конституції України\~передбачено право кожної людини на труд, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Зазначеному праву людини, яка належним чином виконує свої трудові обовязки, в рівній мірі кореспондується обов'язок працедавця своєчасно та належним чином оплачувати труд працівника і своєчасно виплачувати йому заробітну плату. Судом встановлено, що позивач [PERSON] у період часу з 23.04.2015 по 10.04.2018 працював у філії «[PERSON] база №88» ДП "Полтавський комбінат хлібопродуктів", що підтверджується записами у його трудовій книжці та копією наказу про прийняття на роботу (а.с.6-7). Наказом №32-к від 10 квітня 2018, позивача було звільнено з підприємства за угодою сторін п.1\~ст. 36 КЗпП України\~(а.с.8). За період роботи позивача йому нараховувалась заробітна плата. Згідно довідок філії "[PERSON] № 88" Державного підприємства «Полтавський комбінат Хлібопродуктів" від 19.04.2018 за № 93, 94 сума заборгованості по заробітній платі позивача становить 9886,55 грн, середньоденний заробіток складає 186,34 грн, а середньомісячна заробітна плата становить 3913,14 грн (а.с. 9-10). У теперішній час заборгованість по заробітній платі перед позивачем не сплачена. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1\~ст. 94 КЗпП України\~заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1\~ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Як вказано у\~ст. 115 КЗпП України\~заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~\~ст. 116 КЗпП України\~\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення працівником вимоги про розрахунок. \~ \~ \~ \~З урахуванням наведенного, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі в сумі 9886,55 грн підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Згідно зі\~статтею 117 КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. \~ \~ \~ \~Таким чином, оскільки з моменту звільнення ( 11.04.2018) та на момент звернення позивача із позовом до суду ( 27.02.2019) у ДП «Полтавський комбінат Хлібопродуктів" існувала заборгованість з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, то підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки. \~ \~ \~ \~Передбачений ч. 1\~ст. 117 КЗпП України\~обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~ст. 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. \~ \~ \~ \~Оскільки, під час розгляду справи про стягнення середнього заробітку у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, було встановлено, що працівникові [PERSON] не були виплачені належні йому від підприємства суми в день звільнення, суд на підставі\~статті 117 КЗпП України, прийшов до висновку про \~стягнення на користь позивача середнього заробітку за весь період затримки розрахунку (в даному випадку по день подання позову до суду, як просить про це позивач - 27.02.2019), оскільки відповідач не довів відсутності в цьому своєї вини. При цьому суд зауважує, що сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. \~ \~ \~ \~В п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»\~роз'яснено, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі\~ст. 117 КЗпП\~стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. \~ \~ \~ \~Згідно правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (постанова у справі № 6-64цс13 від 03.07.2013 року) згідно із ч. 1\~ст. 117 КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у\~ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. \~ \~ \~ \~При цьому, відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої\~ст. 117 КЗпП України. Порядок здійснення відповідних розрахунків визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100. Абзацом 2 п.8 даного Порядку передбачено, що після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середній\~заробіток\~працівника\~визначається\~відповідно до\~статті 27 Закону «Про оплату праці»\~за правилами, передбаченими Порядком обчислення \~середньої \~заробітної плати. Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку основою для визначення \~загальної \~суми \~заробітку, що\~підлягає \~виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається\~ діленням \~заробітної плати за фактично\~ відпрацьовані\~ протягом\~ двох\~ місяців \~робочі ( календарні) дні на число відпрацьованих \~робочих\~днів (годин), а у випадках, передбачених\~чинним\~законодавством, - календарних\~днів за цей\~період. Після \~визначення\~ середньоденної \~заробітної плати як розрахункової\~величини для нарахування\~ виплат \~працівнику\~ здійснюється \~нарахування\~ загальної\~ суми \~середнього\~ заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення\~ середньоденної\~ заробітної плати на середньомісячне число робочих\~днів у розрахунковому\~періоді (абзац 2 пункту 8 Порядку). Середньомісячне число робочих\~днів\~розраховується\~діленням на 2 сумарного числа робочих\~днів за останні 2 календарні\~місяці\~згідно з графіком\~роботи\~підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням\~вимог\~законодавства (абзац 3 пункту 8 Порядку). Зазначена\~правова\~позиція\~викладена в постанові Верховного Суду України\~від 16 грудня 2015 року у справі №6-648цс15 за позовом про стягнення\~середнього\~заробітку за час затримки\~виконання\~рішення про поновлення на роботі Час затримки \~належних [PERSON] сум\~заробітної плати складає \~період з 11.04.2018 року по 27.02.2019 року (включно), тобто по день звернення до суду. Матеріалами справи підтверджено і не оспорюється сторонами, що середньоденний заробіток [PERSON] складає 186,34 грн. (а.с. 10). Як вказано\~ вище \~середньомісячне число робочих \~днів \~розраховується \~діленням на 2 сумарного числа робочих \~днів за останні 2 календарні \~місяці\~ згідно з графіком роботи\~ підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням \~вимог законодавства. Останні два календарні\~місяця\~роботи\~позивача є лютий і березень. Відповідно до наказу ДП «Полтавський\~комбінат\~хлібопродуктів» №159 від 30.10.2017 на підприємстві ДП «Полтавський\~комбінат\~хлібопродуктів», в період з 15.01.2018 по 30.06.2018 встановлено режим неповного\~робочого часу, а саме 32-годинний робочий\~тиждень, з режимом роботи з понеділка по четвер (а.с.45). Сумарне число робочих \~днів за останні два календарні\~ місяці \~роботи позивача\~ згідно з графіком \~роботи \~підприємства\~ складає\~33\~робочих\~дня. Отже, середньомісячне число робочих\~днів\~складає\~16,5 (33/2). Так як, позивач \~був \~звільнений \~з роботи 10.04.2018 року, то кількість\~робочих\~днів\~в період з 11.04.2018 по 27.02.2019 р. склала 165 робочих\~днів (10\~місяців х 16,5 робочих\~днів). Отже\~розмір\~середнього\~заробітку за час затримки \~кінцевого \~розрахунку при звільненні \~складає\~30746,10 грн. (186,34 грн. х 165\~робочих\~днів). \~ \~ \~ \~За вказаних обставин посилання відповідача на відсутність вини як в.о. директора підприємства, так і самого підприємства, рахунки якого арештовані Господарським судом Полтавської області та вилучення документації підприємства під час обшуку слідчим 13.04.2018 р., не заслуговують на увагу та не виключають застосування положення\~ст. 117 КЗпП України\~в якості відповідальності роботодавця за затримку розрахунку при звільненні. \~ \~ \~ \~Суд вважає, що в даній справі заборгованість по заробітній платі в сумі 9886,55 грн разом із компенсаційними виплатами в порядку ст. 117 КЗпП України в сумі 30746,10 грн є достатніми для сприяння відновлення порушених прав позивача. \~ \~ \~ \~Окрім того, на підставі положень статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача, ДП "Полтавський комбінат хлібопродуктів", в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 грн, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подачу позову, предметом якого є стягнення заробітної плати. Крім того,\~згідно квитанції\~№ 0.0.1291159249.1\~від 11.03.2019,\~позивачем сплачено\~судовий збір\~в сумі\~768,40\~грн за\~позовну вимогу\~стосовно стягнення\~середнього заробітку.\~Таким чином,\~враховуючи часткове\~задоволення позову,\~із відповідача\~ДП «Полтавський\~комбінат хлібопродуктів»\~на користь\~позивача [PERSON]\~необхідно стягнути\~ 393,73\~грн в\~рахунок відшкодування\~витрат по\~оплаті судового\~збору.\~ \~ \~ \~ \~

Outcome: partial