Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

03 листопада 2015 року Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний банк "Траст-капітал" звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON], як поручителя, боргу за кредитним договором в частині, непокритій іпотекою. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між банком (позивачем) та позичальником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Будгерметик" (третя особа) укладено кредитний договір № 20-Л/13Ю від 19.04.2013р. (з подальшими змінами), відповідно до умов якого позивач надав третій особі кредит у вигляді відновлювальної відкличної мультивалютної кредитної лінії із загальним лімітом кредитування на суму 500 000,00 доларів США, зі строком повернення не пізніше 18.04.2016р. або у строк, встановлений позивачем згідно з пунктами 1.9, 1.10, 2.7, 2.8 кредитного договору, зі сплатою 15% річних за користування грошовими коштами в доларах США та 23% річних за користування грошовими коштами в національній валюті. Як доказ надання кредиту на суму 500 000,00 доларів США надав меморіальні ордери з квітня по листопад 2013р. Для забезпечення виконання зобов'язань за названим кредитним договором з відповідачем [PERSON] 19.04.2013р. було укладено договір поруки № 20-Л/13Ю-3 та договір іпотеки № 20-Л/13Ю-2, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В. за реєстр.№ 1248, за яким в іпотеку передано квартиру за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору, зокрема через непогашення частини кредиту в сумі 200 000,00 доларів США та згідно з пунктами 1.10, 2.11 кредитного договору позивачем було надіслано вимогу третій особі та відповідачу, як поручителю, якою визначено дату дострокового повернення кредиту - 08.05.2015р. Однак, кредит не був повернутий у визначений банком строк. Ураховуючи, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (статті 543, 554 ЦК України), позивач звернувся з позовом саме до поручителя [PERSON] щодо виконання зобов'язань за кредитним договором. Позивач повідомив, що планує отримати часткове погашення простроченого кредиту за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому за цим позовом просить стягнути з відповідача лише ту суму боргу, яка залишиться непокритою іпотекою, і складає за його підрахунками 5 590,75 доларів США. 16 лютого 2018 року позивач подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог (а.с.166), якою просив стягнути з [PERSON], як поручителя, залишок заборгованості за кредитним договором № 20-Л/13Ю від 19.04.2013р., строк повернення кредиту за яким настав 8 травня 2015 року, в сумі 453 334,08 доларів США, посилаючись на те, що така сума залишилась непогашеною після звернення стягнення на предмет іпотеки. 18 червня 2018 року позивачем подано до суду заперечення проти доводів відповідача (а.с.221) стосовно непідтвердження факту отримання відповідачем вимоги про дострокове погашення кредиту та правомірності розрахунку позовних вимог у доларах США, а також пояснення щодо розрахунку боргу (а.с.230-231), у яких містяться розрахунки щодо зменшення суми заборгованості за кредитним договором № 20-Л/13Ю від 19.04.2013р. у зв'язку із зверненням стягнення на предмет іпотеки та повідомляється, що залишок заборгованості в сумі 453 334,08 доларів США, що становить предмет позову, складається з 348 996,71 доларів США - заборгованості за кредитом та 104 337,37 доларів США - процентів за користування наданим кредитом за період з 01.07.2015р. по 21.11.2016р. (день припинення нарахування процентів), розрахованих, виходячи із суми заборгованості 491 000 доларів США та процентної ставки 15%. Залишок заборгованості по кредиту наведено без урахування штрафних санкцій. Позивач в останнє судове засідання не з'явився, подав заяву від 06.11.2018 (одержано судом 06.11.2018), в якій просив суд позов (з урахуванням збільшених позовних вимог) задовольнити повністю, а справу розглянути без участі його представників. Відповідач у відзиві на позовну заяву (а.с.189-193) заперечував проти позову у повному обсязі, посилаючись на необґрунтованість та незаконність заявлених вимог, зокрема, зазначив про відсутність доказів надіслання позивачем на адресу відповідача як претензії від 17.11.2014р. з вимогою повернення 200 000,00 доларів США кредиту, так і вимоги від 08.04.2015р. з визначеним строком повернення кредиту 08.05.2015р., а саме лише повідомлення про вручення з відміткою про отримання не може свідчити, який саме документ було надіслано. Про вимогу повернути кредит дізнався лише після пред'явлення позову до нього як до майнового поручителя, а тому вважає, що позивач порушив встановлену законом і договором процедуру дострокового повернення частини кредиту, чим позбавив його права на досудове врегулювання спору. Також зазначав про неправомірність з огляду на положення статей 524, 533 ЦК України вимоги позивача щодо повернення кредиту в доларах США, вважає, що сума боргу має визначатись у гривнях. Крім того, вказував на відсутність деталізованого розрахунку суми боргу, з якого можна було б встановити складові суми позову. В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечувала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. В судові засідання 05.07.2018р., 04.10.2018р., 06.11.2018р. представник відповідача не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Ухвалою суду від 26 січня 2016 року було відкрито провадження у даній справі. Ухвалою суду від 01 червня 2016 року провадження у справі за клопотанням позивача було зупинено до розгляду по суті та набрання законної сили рішенням за позовом до [PERSON], третя особа ТОВ "Компаня Будгерметик" про звернення стягнення на предмет іпотеки. Ухвалою суду від 12 грудня 2017 року провадження у справі відновлено. Ухвалою суду від 27 березня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15 год. 30 хв. 07 травня 2018 року. Судове засідання у справі проводилось 07 травня, 20 червня, 05 липня, 04 жовтня та 06 листопада 2018 року. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючого. 19.04.2013р. між ПАТ "АКБ "Траст-капітал" (позивач) та позичальником ТОВ "Компанія Будгерметик" (третя особа) укладено кредитний договір № 20-Л/13Ю (а.с.9), за яким Банк взяв на себе зобов'язання відкрити позичальнику відновлювальну відкличну мультивалютну кредитну лінію із загальним лімітом кредитування в розмірі 500 000,00 доларів США, у тому числі з можливістю отримання грошових коштів як в доларах США, так і в гривні, зі сплатою 15% річних за користування грошовими коштами в доларах США та 23% річних за користування грошовими коштами в національній валюті (пункти 1.1, 1.3). Позичальник взяв на себе зобов'язання здійснювати погашення заборгованості по кредиту у відповідності до графіку зменшення загальної суми кредитної лінії, який наводиться у Додатку №1 до кредитного договору, та повністю повернути кредит не пізніше 18 квітня 2016 року або у строк, встановлений Банком згідно з пунктами 1.9, 1.10, 2.7, 2.8 кредитного договору (пункт 1.4 договору). З метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань за названим кредитним договором того ж дня між банком та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки № 20-Л/13Ю-3 (а.с.37), за умовами якого відповідач зобов'язався солідарно з позичальником (третьою особою) відповідати в повному обсязі перед банком за виконання усіх зобов'язань позичальника за кредитним договором № 20-Л/13Ю від 19.04.2013р., включаючи всі зміни та доповнення до нього (пункт 1.1 договору поруки). Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором було також забезпечено іпотекою квартири [ADDRESS] та належить [PERSON], за договором іпотеки № 20-Л/13Ю-2 від 19.04.2013р. (а.с.33, 85). На підтвердження виконання своїх зобов'язань щодо надання кредиту у розмірі 500 000,00 доларів США позивачем надано відповідні меморіальні ордери (а.с.43-52), а також копії банківської ліцензії та генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій (а.с.66-69), які підтверджують правомірність надання банком кредиту в іноземній валюті, а відтак, і вимогу щодо повернення кредитних коштів у цій же валюті, та спростовують твердження відповідача про необхідність розрахунку суми боргу за кредитним договором виключно у гривні. Що стосується питання виконання позичальником взятих на себе зобов'язань суд встановив, що сторонами неодноразово укладались договори про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 20-Л/13Ю від 19.04.2013р., якими, зокрема, змінювався порядок погашення заборгованості по кредиту згідно з узгодженим графіком. Остаточні умови погашення кредиту були визначені у Договорі № 6 від 04.06.2014р. про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 20-Л/13Ю від 19.04.2013р.(а.с.33), за яким позичальник зобов'язався протягом 5-ти робочих днів з дати підписання даного Договору здійснити погашення заборгованості в сумі не менше 200 000,00 доларів США (пункт 3 Договору № 6), а також повністю повернути кредит не пізніше 18 квітня 2016 року або у строк, встановлений банком згідно з пунктами 1.9, 1.10, 2.7, 2.8 кредитного договору (пункт 1.1 Договору № 6). Зазначені умови погашення кредиту, викладені у Договорі № 6 від 04.06.2014р. про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 20-Л/13Ю від 19.04.2013р., були погоджені з поручителем, про що свідчить Договір № 2 про внесення змін та доповнень до Договору поруки № 20-Л/13Ю-3 від 19.04.2013р. (а.с.40). Як вбачається з матеріалів справи, оскільки позичальником (третьою особою) не було погашено протягом 5-ти робочих днів з дати підписання Договору № 6 від 04.06.2014р. суми кредиту в розмірі 200 000,00 грн., банком 08.04.2015р. було направлено позичальнику та поручителю письмову вимогу-повідомлення про прийняте банком рішення відповідно до пункту 1.10 кредитного договору про дострокове повернення кредиту та визначення строком повернення кредиту тридцятий календарний день з дати відправлення банком такої вимоги, а саме 08 травня 2015 року (а.с.53). Однак позичальником (третьою особою) у встановлений банком строк зобов'язання за кредитним договором не були виконані, у зв'язку з чим банк звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 04.10.2017р. у справі № 757/24421/15-ц в рахунок погашення заборгованості ТОВ "Компанія "Будгерметик" в загальному розмірі 261 431,99 доларів США за кредитним договором № 20-Л/13Ю від 19 квітня 2013 року, укладеного між ПАТ "АКБ "Траст-капітал" та ТОВ "Компанія "Будгерметик", в тому числі 193 131,24 доларів США по тілу кредиту, 68 300,75 доларів США за процентами, звернуто стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки № 20-Л/13Ю-2, посвідченим 19.04.2013р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В. за реєстровим № 1248, а саме: трикімнатну квартиру № [ADDRESS], жилою площею 46,5 кв.м., загальною площею 70,60 кв.м., ринкова вартість якої становить 5 673 174,00 грн., що за курсом НБУ становить 261 431,99 доларів США, шляхом передачі предмета іпотеки у власність та визнання на нього права власності за іпотекодержателем ПАТ "АКБ "Траст-капітал" за ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на момент такого набуття, але на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна (а.с.148-152). Згідно з частиною четвертою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Зазначеним судовим рішенням встановлено факт невиконання ТОВ "Компанія "Будгерметик" своїх зобов'язань за кредитним договором № 20-Л/13Ю від 19.04.2013р. у встановлений договором строк (з урахуванням письмової вимоги-повідомлення банку про дострокове повернення кредиту), у тому числі встановлено розмір заборгованості позичальника за станом на 08.06.2015р. у сумі 667 386,51 доларів США, з яких прострочена заборгованість за кредитом 491 000,00 доларів США; прострочена заборгованість за процентами 68 300,75 доларів США; задоволено відповідні вимоги банка за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки в сумі 261 431,99 доларів США (в т.ч. 193 131,24 доларів США - тіло кредиту; 68 300,75 доларів США - проценти). У зв'язку з тим, що предмет іпотеки не покрив повністю всю суму наданого банком кредиту та процентів за користування ним, позивач просить стягнути решту суми кредиторської заборгованості та невиплачених процентів з поручителя [PERSON] у загальній сумі 453 334,08 доларів США (а саме: 348 996,71 доларів США - по тілу кредиту та 104 337,37 доларів США - процентів за користування кредитом). Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України). Відповідно до статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При цьому суд бере до уваги, що умова договору поруки № 20-Л/13Ю-3 від 19.04.2013р. про дію договору до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань (пункт 7.14 договору), не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України (строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами; термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати). Тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Отже, умовами кредитного договору № 20-Л/13Ю від 19.04.2013р. (з урахуванням Договору № 6 від 04.06.2014р. про внесення змін та доповнень до названого кредитного договору) передбачено погашення кредиту періодичними платежами, а саме: 200 000,00 доларів США - протягом 5-ти робочих днів з дати підписання Договору № 6 від 04.06.2014р., тобто до 11.06.2014р. (включно); повністю кредит - не пізніше 18.04.2016р. Цей термін було змінено банком на 08.05.2015р. згідно з письмовою вимогою-повідомленням від 08.04.2015р. про дострокове повернення кредиту (відповідно до пункту 1.10 кредитного договору та статті 1050 ЦК України у зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору). За правовою позицією Верховного Суду України у справі за № 6-272цс16 (постанова від 29.06.2016р.), у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Оскільки перший платіж в розмірі 200 000,00 доларів США повинен був бути здійснений позичальником протягом 5-ти робочих днів з дати підписання Договору № 6 від 04.06.2014р., тобто до 11.06.2014р. (включно), відповідно з наступного дня, з 12.06.2014р., починає перебіг шестимісячний строк для пред'явлення відповідної вимоги до поручителя, який закінчився 12.12.2014р. Ураховуючи, що позов до [PERSON], як до поручителя, подано до суду 03.11.2015р., суд приходить до висновку, що в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука в частині повернення кредиту в сумі 200 000,00 доларів США за кредитним договором № 20-Л/13Ю від 19.04.2013р., укладеним між позивачем і третьою особою, припинилась 12.12.2014р., тобто до дня звернення до суду з даним позовом. Що стосується стягнення з поручителя іншої частини заборгованості по кредиту, яка повинна була бути погашена боржником у строк до 08.05.2015р., суд бере до уваги таке. Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 04.10.2017р. у справі № 757/24421/15-ц звернуто стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості ТОВ "Компанія "Будгерметик" за кредитним договором № 20-Л/13Ю від 19.04.2013р. в загальному розмірі 261 431,99 доларів США, в тому числі 193 131,24 доларів США по тілу кредиту, 68 300,75 доларів США за процентами (а.с.152). Як вбачається з названого рішення Апеляційного суду міста Києва (а.с.151), станом на 08.06.2015р. прострочена заборгованість за кредитом становила 491 000,00 доларів США. Також з пояснення позивача щодо розрахунку боргу (а.с.230) вбачається, що до моменту задоволення вимог банку шляхом звернення стягнення в судовому порядку на предмет іпотеки сума несплаченого кредиту становила 491 000,00 доларів США. Відповідачем на спростування суми боргу по кредиту не надано будь-яких доказів його погашення чи власного розрахунку суми боргу. Тож з урахуванням погашеної суми заборгованості по кредиту згідно з Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 04.10.2017р. у справі № 757/24421/15-ц (193 131,24 доларів США) сума заборгованості ТОВ "Компанія "Будгерметик" по кредиту становить 297 868,76 доларів США (491 000,00 - 193 131,24), що не перевищує чинного розміру поруки відповідача за зобов'язанням позичальника, строк виконання якого настав 08.05.2015р. При цьому судом відхиляється наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитом на суму 348 996,71 доларів США (а.с.231), оскільки у своїх розрахунках позивач вдався до перерахунку вартості квартири, на яку судом було звернуто стягнення, і не врахував рішення Апеляційного суду м.Києва від 04.10.2017р. у справі № 757/24421/15-ц, у якому чітко визначено суму основного боргу (193 131,24 доларів США), на погашення якої звертається стягнення на предмет іпотеки, а відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Що стосується стягнення з поручителя процентів за користування наданим кредитом за період з 01.07.2015р. по 21.11.2016р. в сумі 104 337,37 доларів США суд приходить до наступного. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ("Позика") глави 71 ("Позика. Кредит. Банківський вклад"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина друга статті 1054 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до умов кредитного договору № 20-Л/13Ю від 19.04.2013р. позичальник зобов'язувався сплачувати 15 процентів річних за користування грошовими котами в доларах США, щомісячно, починаючи з 1 (першого) робочого дня місяця, наступного за місяцем нарахування процентів, до 5 (п'ятого) числа (включно), та в день настання строку повернення кредиту (пункти 1.3, 2.6.4 кредитного договору). Пунктом 2.6 кредитного договору передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються банком у валюті кредиту з дня надання кредиту по дату настання строку погашення на суму щоденного залишку заборгованості позичальника за кредитом. Як зазначено у позовній заяві позивача та підтверджується матеріалами справи, банк скористався своїм правом щодо дострокового повернення кредиту, надіслав відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України та пункту 1.10 кредитного договору письмову вимогу-повідомлення про дострокове повернення кредиту та визначив строком повернення кредиту 08 травня 2015 року. Таким чином, строк виконання кредитного договору в повному обсязі настав 08 травня 2015 року, що засвідчується також рішенням Апеляційного суду міста Києва від 04.10.2017р. у справі № 757/24421/15-ц, яким в рахунок погашення частини заборгованості по кредиту звернуто стягнення на предмет іпотеки. У зв'язку з цим суд враховує висновки Верховного Суду про правильне застосування норм права, викладені у постановах від 28.03.2018р. у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018р. у справі № 310/11534/13-ц, згідно з якими після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. Ураховуючи, що позивачем заявлено вимогу про стягнення процентів за користування наданим кредитом за період з 01.07.2015р. по 21.11.2016р., тобто після настання строку виконання кредитного договору в повному обсязі (08.05.2015р.), суд приходить до висновку про неправомірність нарахування позивачем процентів за вказаний період, а, відтак, й про необґрунтованість вимог щодо їх стягнення. При таких обставинах позов підлягає задоволенню частково щодо стягнення з відповідача, як поручителя, заборгованості за кредитом в розмірі 297 868,76 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України на день ухвалення рішення еквівалентно 8 344 793,31 грн. (297 868,76 дол. США х 28,015 грн). Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (297 868,76 дол. США х 100 : 453 334,08 дол. США = 65,7%), що становить 119 340,00 грн. (65,7% х (1920,76 грн. + 179 722,86 грн.)), який сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: partial