Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

12 червня 2017 року до Святошинського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного Акціонерного товариства «БМ Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 01.08.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БМ Банк» правонаступником якого є Публічне Акціонерне Товариство «БМ Банк» (далі - Позивач, Банк) та фізичною особою [PERSON] (далі - Позичальник та/або Спадкодавець) укладено Договір невідновлювальної кредитної лінії №548/010808. згідно з яким, останній отримав на умовах, визначених Кредитним договором, грошові кошти у розмірі 21 000 (двадцять одна тисяча) швейцарських франків 00 сантимів (надалі - Кредит) на поточні потреби, зі сплатою 10,49 % річних, з терміном остаточного повернення Кредиту 31 липня 2018р. Відповідно до умов п.3.4. кредитного договору, погашення заборгованості повинно здійснюватися Позичальником щомісяця рівними платежами згідно з Графіком погашення заборгованості за кредитом (Додаток №1), який є невід`ємною частиною кредитного Договору. Відповідно до змісту Графіку погашення заборгованості за кредитом щомісячний платіж складає 283,00 швейцарських франки. Відповідно до п.2.1. кредитного Договору в якості забезпечення повернення кредиту, процентів, штрафних санкцій та виконання зобов`язань Позичальником укладено Договір іпотеки №548/010808 від 01.08.2008 року. За умовами Договору іпотеки Позичальник передав в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, 57% готовності який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та який розташований на земельній ділянці площею 0,100га, кадастровий номер 3223182501:01:001:0050, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Пунктом 3.2. кредитного договору передбачено, що для видачі кредиту Банк відкриває Позичальнику позичковий рахунок №220340152112 та рахунок для нарахування процентів №220890152112. Також сторонами за кредитним договором було погоджено інші істотні умови договору. Зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті процентів у строки, які передбачені кредитним договором (п. 3.4., 3.5., 3.6., 5.1.1. кредитного договору) Позичальник не виконав внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитом. На підтвердження виникнення заборгованості та її розміру Позивачем надано до суду Розрахунок кредитної заборгованості станом на 04 травня 2017 року. Також у позові Позивач зазначає, що [INFO] [PERSON] помер, а [INFO] Позичу стало відомо про відкриття спадщини по [PERSON] . Спадщина була відкрита у Приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Бєднова О.А. (72312, Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Монастирська, 1/1 тел. [NUMBER] ). 29 листопада 2016 року Позивачем направлено до Приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Бєднова О.А. вимогу про обов`язки спадкодавця з проханням довести до відома спадкоємців позичальника, які прийняли спадщину, про обов`язки позичальника за кредитним договором сплатити борг Позивачу. 27 квітня 2017 року Позивач отримав від Приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Бєднова О.А. два листа, а саме, №403/01-16 від 12.04.2017 р. та 404/01-16 від 12.04.2017р. Зазначеними листами Позивача повідомлено, що спадкоємцями Позичальника є: 1/3 частки в праві власності на предмет іпотеки [PERSON] ; 2/3 частки в праві власності на предмет іпотеки [PERSON] , спадкоємцем якого, в свою чергу є [PERSON] . Позивач зазначив, що спадкоємці, Відповідачі по справі, вимогу щодо повернення заборгованості не виконали, тож зазначене і стало підставою для подальшого звернення до суду. Виходячи з викладених обставин справи, Позивач просить суд: стягнути з [PERSON] - 1/3 частину (відповідно до частки отриманої спадщини) заборгованості у розмірі 734 (сімсот тридцять чотири) швейцарських франки 97 сантимів, а з [PERSON] - 2/3 частини (відповідно до частки отриманої спадщини) заборгованості у розмірі 1 469 (одна тисяча чотириста шістдесят дев`ять) швейцарських франки 93 сантима на користь Позивача та судові витрати. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року відкрито провадження в цивільній справі за позовом Публічного Акціонерного товариства «БМ Банк» до [PERSON] , [PERSON] . 03 жовтня 2018 року заочним рішенням по справі позов було задоволено. Заочне рішення Святошинського районного суду м.Києва в справі було ухвалене судом у відсутності відповідачів по справі. 04 квітня 2019 року Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Гроуф Капітал Факторинг" було замінено сторону Позивача з Публічного акціонерного товариства "БМ Банк" на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Гроуф Капітал Факторинг" (код ЄДРПОУ 41261409, місцезнаходження: 03127, м. Київ, просп. Голосіївський, 132, офіс 206). Заява про заміну обгрунтовано тим, що 29.10.2018 року між АТ "БМ Банк" та ТОВ "Гроуф Капітал Факторинг" був укладений договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 291018, відповідно до якого право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 548/010808 від 01.08.2008 року передано ТОВ "Гроуф Капітал Факторинг". В березні 2020 року [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду міста Києва із заявою про перегляд заочного рішення від 03 жовтня 2018 року. Як підставу для подання заяви та відповідно скасування заочного рішення Відповідач зазначає, що Відповідач не був належним чином повідомленим про дату, час та місце судових засідань. 29 січня 2021 року Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва заяву про перегляд заочного рішення було задоволено. Скасовано заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2018 року та справу призначено до судового розгляду. 15 грудня 2017 року набули чинності зміни, внесені до Цивільного процесуального кодексу України Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017, № 2147-VIII, яким ЦПК України викладено в новій редакції. Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Представник Відповідача адвокат Алтабасов Б.Л. проти задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Гроуф Капітал Факторинг" заперечував, просив відмовити Позивачу в задоволенні позову в повному обсязі. Представник Позивача в судове засідання не з`явився про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Судом встановлено, 01.08.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БМ Банк» правонаступником якого є Публічне Акціонерне Товариство «БМ Банк» (далі - Позивач, Банк) та фізичною особою [PERSON] (далі - Позичальник та/або Спадкодавець) укладено Договір невідновлювальної кредитної лінії №548/010808. згідно з яким, останній отримав на умовах, визначених Кредитним договором, грошові кошти у розмірі 21 000 (двадцять одна тисяча) швейцарських франків 00 сантимів (надалі - Кредит) на поточні потреби, зі сплатою 10,49 % річних, з терміном остаточного повернення Кредиту 31 липня 2018р.. Відповідно до умов п.3.4. кредитного договору, погашення заборгованості повинно здійснюватися Позичальником щомісяця рівними платежами згідно з Графіком погашення заборгованості за кредитом (Додаток №1), який є невід`ємною частиною кредитного Договору. Графіком погашення заборгованості за кредитом щомісячний платіж визначений у розмірі 283,00 швейцарських франків. Відповідно до п.2.1. кредитного Договору в якості забезпечення повернення кредиту, процентів, штрафних санкцій та виконання зобов`язань Позичальником укладено Договір іпотеки №548/010808 від 01.08.2008 року. За умовами Договору іпотеки Позичальник передав в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, 57% готовності який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та який розташований на земельній ділянці площею 0,100га, кадастровий номер 3223182501:01:001:0050, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Також пунктом 3.2. кредитного договору передбачено, що для видачі кредиту Банк відкриває Позичальнику позичковий рахунок № [NUMBER] та рахунок для нарахування №220890152112. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором станом на 24.05.2017 року розмір заборгованості перед Позивачем за Кредитним договором складає 2 204 (дві тисячі двісті чотири) швейцарських франка 90 сантимів. Як зазначено Позивачем Позичальник помер [INFO] вказане підтверджується змістом Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.11.2010р. виданого відділом смерті у м. Києві. Крім того, Позивач зазначає, що про смерть Позичальника йому стало відомо 14 листопада 2016 року. Згідно змісту Вимоги про обов`язки спадкодавця від 29 листопада 2016 року, яку Позивач направив до Приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Бєднова О.А. (адреса: 72312, Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Монастирська, 1/1) зазначено прохання довести до відома спадкоємців позичальника, які прийняли спадщину, про обов`язки позичальника сплатити ПАТ «БМ Банк» борг за Кредитним договором, який станом на 25.11.2016р. (відповідно до змісту Вимоги, мовою оригіналу) складав 5 162,20 (п`ять тисяч сто шістдесят два) швейцарських франка, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 25.11.2016р. складає 139 329,17 грн., в тому числі числі: -заборгованість по кредиту 2 204,90 швейцарських франки; -заборгованість по відсотках 2 957,30 швейцарських франки; -пеня 7 892,49 грн. Відповідно до змісту листів від Приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Бєднова О.А. адресованих Позивачу вих.№ №403/01-16 від 12.04.2017р. та вих. №404/01-16 від 12.04.2017р., зазначено, що спадкоємцями Позичальника є: 1/3 частки в праві власності на предмет іпотеки Відповідач1; 2/3 - Відповідач 2. Згідно змісту вказаних листів Приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Бєднова О.А нотаріусом вказано, що інформація щодо спадкоємців надається Позивачу повторно. Також Позивачем надано до суду разом з позовною заявою Розрахунок кредитної заборгованості станом на 24 травня 2017 року за період з 01 серпня 2008 року по 23 травня 2017 року. Крім того, Позивачем разом з позовною заявою надано Виписку по особовим рахункам Позичальника за період з 01 серпня 2008 року по 23 травня 2017 року. Враховуючи обставини справи, предметом доказування у даній справі є обсяг заборгованості за кредитним договором, а також, доведення відсутності обізнаності Позивача про дату смерті Позичальника . В порушення вимог ст. 81 ЦПК України (ст. 60 ЦПК України у редакції чинній на час звернення позивача до суду) Банком не було доведено доказами у розумінні ст.ст. 77-80 ЦПК України (ст.ст. 58-59 ЦПК України у редакції чинній на час звернення позивача до суду) вказаних обставин. Так, наданий позивачем Розрахунок заборгованості не може вважатись таким доказом, оскільки вказана сума належно необґрунтована, не підтверджується належними доказами, а відтак не підлягає задоволенню. Частиною 4 ст. 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Разом з тим, в якості доказу виникнення заборгованості Позивачем надано Розрахунок заборгованості, в якому наводиться розрахунок заборгованості починаючи з періоду 01.08.2008р. до 23.05.2017р., тобто після смерті боржника, через що такий розрахунок є взагалі необґрунтованим. Відповідно до змісту Свідоцтва про смерть вказано інформацію, що Позичальник помер [INFO] . Щодо виписки з особового рахунку суд зазначає, умовами п. 3.2. кредитного договору вказано, що для видачі кредиту Банк відкриває Позичальнику позичковий рахунок №220340152112 та рахунок для нарахування процентів №220890152112. З огляду на те, що Позивачем не було надано виписки по рахунку № [NUMBER] , згідно якого відбувалося нарахування та сплата відсотків. Крім того, відповідно до інформації вказаної у Розрахунку заборгованості, вбачається, що після смерті Позичальника здійснювалися надходження платежів у різних розмірах, однак матеріали справи не містять взагалі інформації, якими можливо встановити ким саме, дані платежі виконані та на яких підставах вони були зараховані як погашення зобов`язань по кредитному договору. Відповідно до норми ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України вказано про належність доказів: 1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; 2. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 3. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Частиною 2 статті 78 ЦПК України визначено, Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Частиною 1 ст. 80 ЦПК України зазначено, Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Суд застосовує правову позицію, яка була висловлена про недостатність (ст. 80 ЦПК) такого доказу, як розрахунок заборгованості, який за відсутності первинних бухгалтерських документів в розумінні ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» свідчить про недоведеність розміру заборгованості та заявлених вимог банку про її стягнення (постанова Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц, провадження № 61-517св18). Зі смертю Позичальник/боржника зобов`язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Так, згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Разом з тим положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Частиною 2 ст.1281 ЦК України передбачено, кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України 08.04.2015 року у справі № 6-33цс15 та постанові Верховного Суду України 11.03. 2019 року у справі № 759/12484/15-ц. Згідно змісту Свідоцтва про смерть [PERSON] судом встановлено, що Позичальник помер [INFO] . Згідно змісту листів Приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Бєднова О.А., вих.. №403/01-16 та вих..404/01-17 від 12.04.2017р., в зазначено, що інформація щодо спадкоємців надається Позивачу повторно. Крім того, у вказаних листах зазначено дати видачі свідоцтва про спадщину, зокрема 06.08.2011р. при переході спадкових прав на іпотечне майно після смерті [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] , та вподальшому, вдруге, при переході спадкових прав на іпотечне майно після смерті [PERSON] до [PERSON] [INFO] . Законом України «Про нотаріат» визначено нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч 1 ст.39 Закону). Цим актами є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012р. № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок), Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України №20/5 від 03.03.2004р. та зареєстрована у Міністерстві юстиції України №283/8882 від 03.03.2004р. (далі - Інструкція). Пунктом 216 Інструкції (у редакції чинній на момент переходу права власності на іпотечне майно до спадкоємців) передбачено, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. У разі наявності заборони нотаріус повідомляє кредитора про те, що спадкоємцям боржника видано свідоцтво про право на спадщину. Пунктом 4.16 Порядку визначено, у разі наявності заборони нотаріус письмово повідомляє кредитора про те, що спадкоємцям боржника видано свідоцтво про право на спадщину. З огляду на вказане у справі відсутні належні та допустимі докази, якими підтверджується факт необізнаності Позивача про смерть Позичальника та те, що він дізнався про настання смерті [INFO] . Враховуючи викладене з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємозв`язку, суд вважає що позовні вимоги до [PERSON] , [PERSON] задоволенню не підлягають. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed