Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Позивач 09.10.2017 року звернулась до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень позовних вимог просила визнати дії відповідача ТзОВ "Шумен" неправомірними; зобов`язати ТзОВ "Шумен" укласти з нею договір по наданню послуг з утримання будинку та прибудинкової території відповідно до типового договору; зобов`язати ТзОВ "Шумен" зробити перерахунок сплати за послуги з обслуговування внутрішньобудинкових мереж гарячого водопостачання з лютого 2010 року по 30 вересня 2017 року та скасувати борг; зобов`язати ТзОВ "Шумен" зробити перерахунок сплати за послуги з обслуговування внутрішньобудинкових мереж холодного водопостачання за період з 17.11.2010 року по 21.06.2014 року, та за період з 10.04.2014 року по 30 вересня 2017 року, відповідно до Закону України №1198-VІІ від 10.04.2014 р. та скасувати борг за період з 17.11.2010 року по 30.09.2017 року; зобов`язати ТзОВ "Шумен" зробити перерахунок сплати за послуги обслуговування внутрішньобудинкових мереж теплопостачання за період з 10.04.2014 р. по 30 вересня 2017 року, відповідно до Закону України №1198-VІІ від 10.04.2014 р. та скасувати борг; зобов`язати ТзОВ "Шумен" зробити перерахунок сплати за послуги вивезення та захоронення ТПВ за період з 17.11.2010 року по 21.06.2014 року та скасувати борг. Позовні вимоги обгрунтовані відсутністю у спірний період надання відщповідачем таких послуг та не віднесення обслуговування внутрішньобудинкових мереж з квітня 2014 року за Законом №1198-VІІ від 10.04.2014 р. Відповідач добровільно свій обов`язок не виконує з укладення договору на утримання будинку та прибудинкової території. Провадження у справі відкрито 10.10.2017 року суддею Херсонського міського суду Херсонської області Гавриловим Д.В. Розпорядженням керівника апарату Херсонського міського суду Херсонської області №01-09/727/18 від 08.08.2018 року призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи №766/17427/17 та відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 08.08.2018 року справа розподілена в провадження судді Хайдарової І.О. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Хайдарової І.О. від 10.08.2018р. справу прийнято до провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідно до розпорядження керівника апарату Херсонського міського суду Херсонської області від 23.01.2019 року у зв`язку з тим, що суддя Хайдарова І.О. не може продовжувати розгляд справи через закінчення строку дії повноважень судді, відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №766/17427/17. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.01.2019 р., головуючим у справі визначена суддя Ус О.В. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Ус О.В. від 28 січня 2019 року справу прийнято до провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено перше судове засідання щодо розгляду справи по суті на 27.03.2019 року. 26 березня 2019 року представником ТзОВ "Шумен" через канцелярію суду подано клопотання про закриття провадження у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27.03.2019 р. у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі відмовлено; розгляд справи №766/17427/17 відкладено на 05 червня 2019 року. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та дала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Вказала, що саме відповідач зобов`язаний укласти з нею договір, який відповідає вимогам діючого законодавства та здійснити перерахунок, оскільки квартплата нараховувалася в тому числі за роботи, які не виконувалися. Списання боргу у розмірі 895,52 грн. є неналежним, оскільки сама бухгалтер відповідача не змогла їй пояснити на підставі чого це зроблено. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, оскільки квартплата нараховувалися позивачеві за встановленими рішеннями міської ради тарифами. Борг 895,52 грн. був позивачеві прощений та списаний. Позивачеві було запропоновано варіант договору, вона його не підписала та з пропозицією укласти інший договір не зверталася. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами неотримання будь-яких послуг. Суд, заслухав вступні слова сторін, дослідив письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. За договором № 54 від 17.04.2008 року, укладеним на 3 роки, між Управлінням житлового господарства Херсонської міської ради та ТОВ «Шумен» останньому передано функції з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій, надання житлово-комунальних послуг та проведення розрахунків з квартиронаймачами і власниками житлових приміщень (арк. справи 120-124). За додатковою угодою б/н до договору № 54 від 17.04.2008 р. термін дії договору змінено до моменту укладання нового договору з переможцем конкурсу (арк. справи 125). Додатковою угодою від 11.11.2015 р. б/н про внесення змін до Договору № 54 від 17.04.2008 р. про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в преамбулі та тексті договору ТОВ «Шумен» змінено на ТОВ керуюча компанія «Шумен» (арк. справи 126). Відповідно до додатку до договору до компетенції ТОВ КК «Шумен» віднесено будинок [ADDRESS] (арк. справи 127). Сторонами не оспорюється, що позивач [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] та, відповідно, споживачем послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території. Позивачем у позовній заяві визнано, що відповідач відкрив на її ім`я особовий рахунок та видав розрахункову книжку. Згідно листа ТОВ КК "Шумен" від 26.03.2018 р. за вих. №39 на запит суду від 06.03.2018 р., повідомлено, що відповідно до відомостей бухгалтерського обліку, станом на 26.03.2018 року по особовому рахунку № [NUMBER] , що належить [PERSON] будь-яка заборгованість з надання житлово-комунальних послуг не обліковується. Крім того, повідомлено про тарифи по обслуговуванню будинку. Відповідно до довідки №б/н від 26.03.2018 р. виданої ТзОВ КК "Шумен", заборгованість [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , станом на 01.03.2018 р. відсутня. 01.11.2018 року за вих. №01-16/128 ТОВ КК "Шумен" направлено на адресу [PERSON] підписаний типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для розгляду та підписання. Крім того, міститься прохання про повернення другого екземпляру договору до ТОВ КК "Шумен". Вказаний договір направлено за адресою: [ADDRESS] цінним листом з описом. Згідно пошуку за поштовим номером №7302000290833, встановлено, що відправлення вручене особисто 04.12.2018 року. Спірним у справі є нарахування позивачеві сум до сплати комунальних послуг - «квартирної плати», оскільки позивач вважає, що нараховані суми завищені та включено до сплати послуги, які не надавалися, а відповідач вважає, що нарахування вірне, а ненадання послуг не доведено належними та допустимими доказами. Також спірним є обов`язок щодо укладення договору про надання послуг. Вимоги щодо розрахунку квартирної плати стосуються періоду з лютого 2010 року по 30 вересня 2017 року. Нарахування за житлово-комунальні послуги по квартирі [ADDRESS] за період з 01 лютого 2010 року по 30 вересня 2017 року здійснювалися відповідно до тарифів на житлово-комунальні послуги дійсних на момент відповідних нарахувань, прийнятих рішеннями виконавчого комітету Херсонської міської ради. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний (на час дії спірних правовідносин): укласти договір на надання житлово-комунальних послуг підготовлений виконавцем на основі типового договору (пункт 1); оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 5). Відповідно до пункту 5 частини 1 ст. 20 вказаного вище Закону споживач має право на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством. За приписами п.5 ч.2 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в подальшому закон про ЖКП) виконавець зобов`язаний (на час дії спірних правовідносин) розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості. У разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Вказане право передбачене ч.1 ст. 18 закону по ЖКП. Частина четверта вказаної статті передбачає, що акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Згідно п.3 ч.2 ст. 22 вказаного Закону виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. За приписами ч.1 ст. 66 ЖК Української РСР плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Основним нормативно-правовим документом в цій сфері є постанова Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 р. N 560 "Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій". За п. 2 Тарифи (нормативні витрати, пов`язані з утриманням будинків і споруд та прибудинкових територій) розраховуються окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників фактичного надання послуг з урахуванням забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням типового переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій згідно з додатком (далі - типовий перелік). Розмір тарифів (нормативних витрат, пов`язаних з утриманням будинків і споруд та прибудинкових територій) визначається по кожному будинку окремо залежно від кількісних показників фактичного надання послуг з урахуванням забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій згідно з типовим переліком послуг. Типовий перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій включає: прибирання прибудинкової території; прибирання сходових кліток; вивезення побутових відходів (збирання, зберігання, перевезення, перероблення, утилізація, знешкодження та захоронення); прибирання підвалу, технічних поверхів та покрівлі; технічне обслуговування ліфтів; обслуговування систем диспетчеризації; технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем (гарячого водопостачання; холодного водопостачання; водовідведення; теплопостачання; зливової каналізації); дератизація; дезінсекція; обслуговування димовентиляційних каналів; технічне обслуговування та поточний ремонт систем протипожежної автоматики та димовидалення, а також інших внутрішньобудинкових інженерних систем у разі їх наявності; поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання та зливової каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження, що розміщені на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території (в тому числі спортивних, дитячих та інших майданчиків); поливання дворів, клумб і газонів; прибирання і вивезення снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду, протиожеледними сумішами; експлуатація номерних знаків на будинках, освітлення місць загального користування і підвалів та підкачування води; енергопостачання ліфтів; періодична повірка, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки. Частиною першою статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, в тому числі, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Відповідно до підпункту 2 пункту «а» частини першої статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів щодо оплати побутових, комунальних, транспортних та інших послуг, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідної територіальної громади; погодження в установленому порядку цих питань з підприємствами, установами та організаціями, які не належать до комунальної власності. З врахуванням змін, внесеними Законом № 1198-VII від 10 квітня 2014 року, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), транспортні та інші послуги. Судом встановлено, що позивачеві нараховувалася квартирна плата за затвердженими рішеннями виконавчого комітету Херсонської міської ради тарифами для будинку № 6 по пр.Будівельників у м. Херсоні. Так, рішенням № 486 від 16.09.2009 р. затверджено тариф за 1кв.м загальної площі житла з ПДВ у грн. - 1,0801, але фактично на житловий будинок нараховувся тариф 0,9758 у зв`язку з ненаданням деяких видів послуг, які не відносяться до житлового будинку (арк. справи 128-131). В період з 01 лютого 2010 року до 31 грудня 2011 року тариф в перерахунку на площу квартири [ADDRESS] , наймачем якої є [PERSON] (52,36 кв.м) складав 51,09 грн. В період з 01.01.2012 р. до 30.09.2017 р. щомісячна квартирна плата була визначена за рішенням виконкому № 29 від 24.01.2012 р. про призупинення підвищення тарифів та встановлення з 01.01.2012 р. тарифів, що не перевищують тих, що діяли у 2011 році без розбивки по послугам (арк. справи 133-143). В період з 01 січня 2012 року до 30 вересня 2017 року тариф також складав 0,9758 за кв.м, що в перерахунку на площу квартири [ADDRESS] , наймачем якої є [PERSON] (52,36 кв.м) - 51,09 грн. квартирної плати щомісячно. Тобто, нарахування здійснювалися у розмірі, який не був вищим від встановленого виконкомом міської ради саме для будинку [ADDRESS] Інше питання чи отримувалися безпосередньо [PERSON] усі статті тарифу та чи зверталася вона у встановленому порядку з актами-претензіями до відповідача. З листа ТОВ «Шумен» на ім`я [PERSON] від 24.07.2012 р. вбачається, що в лютому 2012 року проведене перерахування за недодану послугу «обслуговування мереж гарячого водопостачання» (арк. справи 5). Згідно розрахунку, у лютому 2012 року зроблений перерахунок та списано 27,08 грн., тобто зменшено квартплату за 12 місяців з виключенням з квартплати плати сум за обслуговування внутрішньо-будинкових мереж гарячого водопостачання (арк. справи 117). Слід зазначити, що звернення про неврахування цієї статті тарифу у вигляді акту-претензії підтверджено належними та допустимими доказами позивачем лише за червень 2010 року та грудень 2010 року (арк. справи 6,7). Інші заяви, скарги та претензії не є актом-претензією в розумінні закону про ЖКП та не можуть бути підставою для здійснення перерахунку. Крім того, виключення з квартплати окремої статті за обслуговування внутрішньо-будинкових мереж гарячого водопостачання чи будь-яких інших з 01.01.2012 року та до 30.09.2017 р. є неможливим, оскільки тариф постатейно не розбивався відповідно до рішення виконавчого комітету. За відсутністю актів-претензій за період з 17.11.2010 року по 31.12.2011 року щодо зменшення квартплати на неотримані послуги з обслуговування внутрішньобудинкових мереж холодного водопостачання, теплопостачання та сплати за послуги вивезення та захоронення ТПВ не можливо. Суд вважає, що підстав для зменшення квартплати за період з 01.01.2012 р. до 30.09.2017 р. через ненадання послуг з обслуговування внутрішньобудинкових мереж: - холодного водопостачання за період з 01.01.2012 року по 21.06.2014 року та з 10.04.2014 року по 30 вересня 2017 року; - теплопостачання за період з 10.04.2014 р. по 30 вересня 2017 року, відповідно до Закону України №1198-VІІ від 10.04.2014 р.; - та сплати за послуги вивезення та захоронення ТПВ за період з 01.01.2012 року по 21.06.2014 року з огляду на те, що у цей період тариф був єдиним без постатейної розбивки та відсутні докази складення у встановленому законом про ЖКП порядку актів-претензій за вказаний період та звернення до відповідача з такими актами. Слід додатково зазначити, що відповідно до пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2013 року N 970 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у разі перерви в їх наданні, ненадання або надання не в повному обсязі» у разі надходження актів-претензій від споживачів за формою згідно з додатком 1 та прийняття виконавцем рішення про їх задоволення перерахунок проводиться протягом наступного місяця з дати отримання виконавцем акту-претензії. Акт-претензія реєструється уповноваженими особами виконавця у журналі реєстрації актів-претензій згідно з додатком. Перерахунок за актом-претензією проводиться для усіх споживачів будинку, яким не були надані послуги. Невиконання певного виду робіт, пов`язаних з наданням послуг, у зв`язку із ненастанням строку їх виконання за планом або графіком, складеним виконавцем, не є підставою для проведення перерахунку за актом-претензією. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в частині вимог про визнання дій відповідача неправомірними та зобов`язання відповідача зробити перерахунок сплати за послуги з обслуговування внутрішньобудинкових мереж гарячого водопостачання з лютого 2010 року по 30 вересня 2017 року та скасувати борг; зобов`язати зробити перерахунок сплати за послуги з обслуговування внутрішньобудинкових мереж холодного водопостачання за період з 17.11.2010 року по 21.06.2014 року, та за період з 10.04.2014 року по 30 вересня 2017 року, відповідно до Закону України №1198-VІІ від 10.04.2014 р. та скасувати борг за період з 17.11.2010 року по 30.09.2017 року; зобов`язати зробити перерахунок сплати за послуги обслуговування внутрішньобудинкових мереж теплопостачання за період з 10.04.2014 р. по 30 вересня 2017 року, відповідно до Закону України №1198-VІІ від 10.04.2014 р. та скасувати борг; зобов`язати зробити перерахунок сплати за послуги вивезення та захоронення ТПВ за період з 17.11.2010 року по 21.06.2014 року та скасувати борг. Щодо вимог про зобов`язання укласти договір про надання послуг. ЦК України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст. ст. 642 - 643 ЦК України. Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Розкриваючи зміст засади свободи договору у ст. ст. 6, 627 ЦК України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору. Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 та ст. 627 ЦК України при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Зазначені положення узгоджуються з нормами ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності правочинів є суперечність їх актам цивільного законодавства. Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачений обов`язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов`язок відповідає зустрічному обов`язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. В судовому засіданні встановлено, що виконавцем послуг (відповідачем по справі) 01.11.2018 р. підготовлено та підписано типовий договір про надання послуг в утриманні будинків та прибудинкових територій, який направлено на адресу позивача - споживача [PERSON] такого договору не заперечується позивачем, але вона вважає, що він не відповідає вимогам закону. Умови типового договору, що набули юридично обов`язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов`язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України та ст. ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. З урахуванням цих норм суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача та чи підлягають вони захисту в обраний ним спосіб. За змістом ч. 5 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» процедура погодження договору про надання житлово-комунальних послуг відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції. З аналізу наведених норм вбачається, що одержання пропозиції адресатом (особою, якій зроблено пропозицію) є обов`язковим юридичним фактом, після настання якого починається обрахунок строку для відповіді на пропозицію укласти договір - про прийняття пропозиції або її відхилення. Постановою Кабінету Міністрів України від 5 вересня 2018 р. № 712 затверджено Правила надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типовий договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, внаслідок чого втратила чинність постанова КабМіну України № 529 від 20.05.2009 року Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Таким чином, запропонований відповідачем договір не відповідав вимогам діючого законодавства. Враховуючи мету звернення [PERSON] до суду та зміну за час перебування справи в суді законодавства, суд вважає, що її вимоги про зобов`язання укласти договір підлягають задоволенню. При цьому суд не виходить за межі позовних вимог, оскільки зміна назви договору не змінює спірні правовідносини. Враховуючи часткове задоволення позову та звільнення позивача, як споживача від сплати судового збору, суд на підставі ст. 141 ЦПК України, приймаючи до уваги дату звернення позивача до суду вважає необхідним стягнути з відповідача в доход держави судовий збір в розмірі 640,00 грн. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі виготовлено в нарадчій кімнаті 12 червня 2019 року. На підставі викладеного, ст.ст. 6-13, 81, 200, 206, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial