Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" про повернення депозитного вкладу в розмірі 55 760,50 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Свій позов мотивує тим, що між 31 грудня 2013 р. між Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк" та [PERSON] укладений договір банківського вкладу № 715012/2013 "Новорічний подарунок VIP "Квартальний". Відповідно до п.1.1 якого позивачка передала банку, а банк прийняв грошову суму в розмірі 9000 доларів США, строком розміщення 13 місяців зі сплатою щомісячних відсотків. При зверненні до установи банку позивачці відмовляли у видачі повної суми депозиту, тому [PERSON] просить стягнути з відповідача депозитний вклад в розмірі 55 760,50 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився , про слухання справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розгляд справи на підставі наданих суму документів Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. 31 грудня 2013 р. між Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк" та [PERSON] укладений договір банківського вкладу № 715012/2013 "Новорічний подарунок VIP "Квартальний". Відповідно до п.1.1 якого позивачка передала банку, а банк прийняв грошову суму в розмірі 9000 доларів США, строком розміщення 13 місяців зі сплатою щомісячних відсотків. Банком було відкрито рахунок кореспондент № [NUMBER] на який перераховано відсотки за збереження вкладу та сам вклад по закінченню строку його дії. Через два місяця після відкриття банківського вкладу, через стан здоров'я 22.02.2014 р. позивачка звернулась до відділення № 125 банку з заявою про дострокове розірвання договору з 28 лютого 2014 р. На виконанні її заяви вклад був перерахований на відкритий на її ім'я рахунок - кореспондент № [NUMBER], але повна сума грошових коштів не виплачена, оскільки банк відповідно до дії постанови НБУ № 104 від 27.02.2014 р., № 172 від 28.03.2014 р., № 245 від 29.04.2014 р. введені обмеження на видачу готівкових коштів в іноземній валюті з поточних депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах 15 000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ. Обмеження відповідно до постанови діє до 15 000 грн., а позивачці видавали 100 доларів США еквівалентом у гривні, всього виплачено 4700 доларів США. Крім того позивачка просить стягнути з відповідача моральну шкоду, оскільки із за постійних переживань та страждань її здоров'я погіршилось, бо на є людиною похилого віку. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦІК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами, на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до ч. 3 ст. 1066 ЦК України, банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Згідно до ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. При цьому, ч. 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про стягнення на її користь з Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" банківського вкладу в розмірі 55 760,50 грн. підлягають задоволенню. Щодо відшкодування моральної шкоди, зазначена вимога позивачки не ґрунтується на нормах чинного законодавства та не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Постановою Пленуму Верховного суду України від N 4 від 31.03.95 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз'яснено судам, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Аналіз викладених норм Закону та роз'яснення, надані Верховним судом України надають підстави для висновку про те, що чинним законодавством встановлено, що моральна шкода, спричинена порушенням прав споживача може бути відшкодована лише у випадку, якщо таке порушення призвело до пошкодження здоров'я споживача або його смерті чи каліцтва. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню.

Outcome: partial