Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника [PERSON] , звернувся до суду із позовною заявою до територіальної громади с.Вікно в особі Вікнянської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадщини за заповітом . Посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якого входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по [ADDRESS] . Згідно заповіту від 12.05.2003, посвідченого секретарем виконавчого комітету Вікнянської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, [PERSON] усе своє майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не заходилось із чого не складалось, і взагалі все те, на що за законом матиме право, в тому числі і земельний пай, розміром 2,1 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в ТзОВ "Зоря" заповів [PERSON] Спадкоємцем, який мав би право на обов`язкову частку при спадкуванні за заповітом після смерті [PERSON] була дружина [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач посилається на те, що він як єдиний спадкоємець спадкового майна [PERSON] за заповітом, спадщину прийняв вчасно, оскільки звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку із чим була заведена спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] . Крім того, 14.03.2007 державним нотаріусом Заставнівської державної нотаріальної контори Малітовською Т.М. на його ім`я було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. До спадкового майна, на яке видано вказане свідоцтво входить: земельна ділянка розміром 1,61 га, яка розташована на території с. Вікно Заставнівського району, майновий пай в пайовому фонді ТзОВ "Зоря" с.Вікно в сумі 2671 грн. та грошових вкладів, які зберігаються в філії Заставнівського відділення Ощадного банку №6795/005. На даний час позивач, маючи намір оформити своє спадкове право на житловий будинок, звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за [PERSON] Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, позивач змушений в судовому порядку визнавати право власності на спадщину. В підготовче засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з"явилися. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, подав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в його відсутності. Відповідно до вимог ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.4 ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У відповідності до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, приймаючи визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Дана правова позиція також закріплена в п.9 Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року, в якому зазначено: «якщо спадщина відкрилась до набрання чинності ЦК, судам слід враховувати, що ст. 549 ЦК УРСР було визначено перелік дій, які свідчать про прийняття спадщини фактичний вступ у володіння та управління спадковим майно». Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.05.2003. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. Внаслідок смерті [PERSON] по місцю його останнього проживання: [ADDRESS] відкрилася спадщина до складу якої входить: житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за зазначеною адресою; земельної ділянки розміром 1,61 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території с. Вікно Заставнівського району Чернівецької області; майнового паю в пайовому фонді ТзОВ"Зоря" с. Вікно в сумі 2671,00 грн. та грошових вкладів, які знаходяться у філії Заставнівського відділення Ощадного банку №6795/ 0051 по рахунках № 732 та № [NUMBER] отримав свідоцтва про право на спадщину. Згідно копії заповіту від 12.05.2003, посвідченого секретарем виконавчого комітету Вікнянської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області та зареєстрованого в реєстрі за №56, який на час відкриття спадщини змінений та скасований не був, [PERSON] зробив розпорядження своїм майном, а саме: усе своє майно, де б не було і з чого воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що за законом матиме право, в тому числі належний йому земельний пай розміром 2,1 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в ТзОВ"Зоря" заповів синові [PERSON] . Відповідно до ст.535 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, право на обов"язкову частку в спадщині мають неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця( в тому числі усиновлені), а також непрацездатна дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують незалежно від змісту заповіту. Встановлено, що спадкоємцем, яка мала право на обов"язкову частку в спадщині після смерті [PERSON] була дружина померлого [PERSON] , яка померла [INFO] . Обов"язкову частку у спадщині після смерті чоловіка [PERSON] не прийняла та на неї не претендувала, про що свідчить відповідна заява, яка міститься в матеріалах спадкової справи. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, чинного на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 того ж Кодексу, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Встановлено, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , оскільки на частину спадщини, яка складається із: земельної ділянки розміром 1,61 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території с. Вікно Заставнівського району Чернівецької області; майнового паю в пайовому фонді ТзОВ"Зоря" с. Вікно в сумі 2671,00 грн. та грошових вкладів, які знаходяться у філії Заставнівського відділення Ощадного банку №6795/ 0051 по рахунках № 732 та № [NUMBER] отримав свідоцтва про право на спадщину. Вказане вбачається із копії Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.03.2007 . Згідно ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину на згаданий житловий будинок позивач звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою, однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за [PERSON] , що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 30.07.2019. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських та міських радах визначався згідно інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РС, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР, 31.01.1966, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 №56. В інформаційному листi Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що записи у по господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. В п.9 постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадянна житловий будинок» зазначено, що право власності на житловий будинок, збудований громадянами на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Частинами 3, 4 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових права нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Встановлено, що [PERSON] за життя не оформив документи на належне йому нерухоме майно та не зареєстрував його належним чином. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013 №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. На даний час позивачем, як спадкоєцем майна померлого [PERSON] за заповітом, виготовлено технічний паспорт на житловий будинок. Згідно довідки-характеристики Заставнівського РБТІ від 25.07.2019 житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по [ADDRESS] побудований у 1969-1985 роках. Відповідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України в разi вiдсутностi документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав. Згідно ч.4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки в судове засідання, призначене 11.10.2019 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України ) 21.10.2019, то датою ухвалення даного судового рішення є 21.10.2019. На підставі викладеного, ст.ст.524,525,526,527,529,535,548,549 ЦК Української РСР, ст.ст. 328,392, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved