Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

20.10.2011 року ПАТ «СЕБ Банк» звернувся з позовом до [PERSON], Підрозділу примусового виконання рішень Відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Миколаївській області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Експертно-консалтинговий центр", СПД [PERSON], третя особа: Миколаївська філія Приватного підприємства "Спеціалізоване підприємство ЮСТИЦІЯ" про визнання прилюдних торгів недійсними. В ході судового розгляду неодноразово змінювався предмет позову та уточнювались позовні вимоги. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.04.2012 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 04.07.2012 року в задоволенні позову було відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 26.12.2012 року було задоволено частково касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ФІДО БАНК» та рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.04.2012 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 04.07.2012 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.06.2013 року було замінено по справі позивача з ПУАТ «ФІДОБАНК» на ТОВ «СКАЙ КЕПІТАЛ». 05.08.2013 року позивачем було збільшено позовні вимоги, а саме : Визнати дії Підрозділу примусового виконання рішень Відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Миколаївській області щодо арешту та реалізації майна - предмету іпотеки, а саме: нежитлових приміщень та земельної ділянки, розташованих за адресою: [ADDRESS] неправомірними. Виключити з акту опису й арешту майна від 26.05.2011 року, складеного державним виконавцем Підрозділу примусового виконання рішень Відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Миколаївській області Довганем Г.Г. майно - предмет іпотеки, а саме нежиле приміщення, магазин, що розташований по [ADDRESS] загальною площею 706,40 м.кв. та земельну ділянку для обслуговування магазину площею 0,1001 га, кадастровий номер 4810400000:06:034:0015, розташовану по [ADDRESS]. Визнати прилюдні торги проведені 02.09.2011 року Приватним підприємством "Спеціалізоване підприємство ЮСТИЦІЯ" з реалізації арештованого майна, а саме нежитлового приміщення та земельної ділянки розташованих за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] недійсними та такими, що не відбулися. Визнати акт про примусову реалізацію арештованого майна на прилюдних торгах від 05.09.2011 року недійсним. Визнати свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів №1935 виданого [PERSON] 08.09.2011 року приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу [PERSON] недійсним. Визнати договір купівлі-продажу нежитлового приміщення та земельної ділянки укладеного між [PERSON] та [PERSON] від 11.03.2013 року, зареєстрований в реєстрі за №357 та засвідчений приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу [PERSON] недійсним. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.09.2011 року Миколаївською філією Приватного підприємства "Спеціалізоване підприємство ЮСТИЦІЯ" були проведені прилюдні торги з реалізації арештованого майна, а саме нежитлові приміщення та земельна ділянка розташовані по [ADDRESS], що належали на праві приватної власності боржниці [PERSON] та знаходились в іпотеці ПУАТ «СЕБ БАНКУ», з яких зазначене майно було реалізовано за 164826 грн. покупцю [PERSON], при цьому торги відбулись під час оскарження висновку про оцінку майна. З протоколу №11/262/11/і-262 проведення торгів, затвердженого директором Миколаївської філії Приватного підприємства "Спеціалізоване підприємство ЮСТИЦІЯ" вбачається, що єдиним покупцем була [PERSON] яка не запропонувала вищу ціну за стартову ціну лота, а тому було порушено п.п. 4.2, 7.1 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна. До того ж рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.05.2010 року ПАТ «СЕБ БАНКУ» надано право звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки за початковою ціною. Однак, державна виконавча служба проводить реалізацію арештованого майна [PERSON] її матері [PERSON], яка укладає договір купівлі-продажу з [PERSON], а рішенням Первомайського міськрайонного суду від 10.03.2010 року на користь останнього з [PERSON] стягнуто борг в сумі 100000 доларів США. В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, а її представник [PERSON] в задоволенні позову просила відмовити , пояснивши що як прилюдні торги, так і продаж нерухомого майна [PERSON] [PERSON] проводились без порушень діючого законодавства, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити. Представник підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Миколаївській області повторно в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи в його відсутність не надав, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Експертно-консалтинговий центр" повторно в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи в його відсутність не надав, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. СПД [PERSON] повторно в судове засідання не з'явилась, заяви про розгляд справи в її відсутність не надала, хоча про розгляд справи була повідомлена належним чином. [PERSON] в судове засідання не з'явився, а його представник [PERSON] просив в задоволенні позову відмовити так як договір купівлі-продажу укладений 11.03.2013 року між [PERSON] та [PERSON] відповідно до вимог ст.ст. 203, 207, 209 ЦК України, а в останнє судове засідання [PERSON] не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу в його відсутність. Представник Приватного підприємства "Спеціалізоване підприємство ЮСТИЦІЯ" в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи в його відсутність не надав, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву з проханням розглядати справу в її відсутність, а в задоволенні позову відмовити. Приватний нотаріус Первомайського міського нотаріального округу [PERSON] в судовому засіданні в задоволенні позову просила відмовити, так як вона вчиняла нотаріальні дії у відповідності з діючим законодавством, а на момент реєстрації договору купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON] заборони на вчинення угод з спірною нерухомістю не було. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.04.2012 року №2-64010 між [PERSON] та ПАТ «СЕБ Банк» було розірвано кредитний договір № П 05741 від 10.10.2008 року та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «СЕБ Банк» заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 3449995,16 грн. та судові витрати. Крім того, в рахунок погашення заборгованості звернуть стягнення на предмет іпотеки, нежитлове приміщення, магазин загальною площею 706,4 кв. м. та земельну ділянку площею 1001 кв. м. розташовані по [ADDRESS] шляхом продажу вказаного предмету іпотеки за початковою ціною: нежитлове приміщення 783750 грн., земельна ділянка 85675,59грн. відповідно до ст.38 Закону України «Про іпотеку» будь-якій особі покупцеві ПАТ «СЕБ Банк» з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ «СЕБ Банк» усіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. 10.12.2010 року за вказаним рішенням видано виконавчий лист про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ПАТ «СЕБ Банк», за яким 5.04.2011 року заступником начальника підрозділу примусового виконання рішень відділу Підрозділу примусового виконання рішень Відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Миколаївській області Довганем Г.Г було відкрито виконавче провадження №25517861. В порядку виконання судового рішення 26.05.2011 року накладено арешт на майно боржника, а саме нежитлове приміщення - магазин по [ADDRESS] загальною площею 706,4 кв. м., а також земельну ділянку для обслуговування магазину площею 1001 кв. м., оскільки іншого майна за [PERSON], не зареєстровано. Складено акт опису й арешту майна серії АА № 601585. Вказане майно було предметом іпотеки згідно іпотечного договору реєстровий № 3114 від 10.10.2008 року. Направлено заявку на реалізацію арештованого майна. В подальшому зазначене майно передано на реалізацію до Миколаївської філії Приватного підприємства "Спеціалізоване підприємство ЮСТИЦІЯ". 26.07.2011 року на адресу банку надійшло повідомлення про оцінку майна. 4.08.2011 року ПАТ «СЕБ Банк» надіслало на адресу виконавчої служби заперечення щодо оцінки майна та просило призначити рецензування. 19.08.2011 року ПАТ «СЕБ Банк» отримана рецензія на звіт, а 25.08.2011 року - повідомлення про проведення прилюдних торгів. 2.09.2011 року Миколаївською філією Приватного підприємства "Спеціалізоване підприємство ЮСТИЦІЯ" були проведені торги з реалізації арештованого майна, за результатами яких покупцем нерухомого майна стала [PERSON] 8.09.2011 року приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу [PERSON] було видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів [PERSON] та зареєстрованого право власності в Первомайському МБТІ. Виходячи із змісту ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.12 ч. 1 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.33 ч. 1 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель в праві задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У ст. 39 ч.1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Приписами статті 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя на продаж предметі іпотеки будь-якій особі - покупцеві, порядок та процедура такого продажу. Таким чином, виходячи з аналізу зазначених норм, під час ухвалення рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки суд може встановити спосіб реалізації предмета іпотеки: або шляхом проведення прилюдних торгів, або шляхом застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку». У свою чергу, застосування встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку» процедури продажу іпотекодержателем предмета іпотеки унеможливлює реалізацію цього майна з прилюдних торгів. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідно до рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.05.2010 року по справі № 2-640/2010 р. (т. 1 а.с.191) реалізація нежитлового приміщення - магазину по [ADDRESS] загальною площею 706,4 кв. м. та земельної ділянки для обслуговування вказаного магазину площею 1001 кв. м., які належали [PERSON] необхідно було здійснювати відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку» що було порушено як Підрозділом примусового виконання рішень Відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Миколаївській області так і Приватним підприємством "Спеціалізоване підприємство ЮСТИЦІЯ", а тому позовні вимоги в частині визнання неправомірними дій Підрозділу примусового виконання рішень Відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Миколаївській області; про виключення з акту опису й арешту майна від 26.05.2011 року державного виконавця Підрозділу примусового виконання рішень Відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Миколаївській області Довгань Г.Г. описаного майна; про визнання прилюдних торгів проведених 02.09.2011 року Приватним підприємством "Спеціалізоване підприємство ЮСТИЦІЯ" з реалізації арештованого майна, а саме нежитлового приміщення та земельної ділянки розташованих за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] недійсними та такими, що не відбулися; про визнання акту про примусову реалізацію арештованого майна на прилюдних торгах від 05.09.2011 року недійсним; про визнання свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів №1935 виданого [PERSON] 08.09.2011 року приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу [PERSON] недійсним необхідно задовольнити. Із копії договору купівлі-продажу нежитлового приміщення та земельної ділянки від 11.03.2013 року ( том 2 а.с.142) видно, що [PERSON] нежитлове приміщення - магазин загальною площею 706,4 м.кв. та земельну ділянку для обслуговування магазину розміром 0,1001 га в межах згідно з планом в [ADDRESS] передала за плату у власність [PERSON]. Із ухвали Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13.03.2013 року ( том 3 а.с.125) видно, що заборона вчиняти угоди з вищевказаною нерухомістю винесена судом 13.03.2013 року. Згідно ст.216 ч.1 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що одержала на виконання цього правочину. Згідно ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчуджувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1)було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не можу бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Згідно ст.60 ч.1 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач не надав в судовому засіданні доказів того, що [PERSON] не являється добросовісним набувачем, а тому в задоволенні позовних вимог в частині визнання вищевказаного договору купівлі-продажу необхідно відмовити.

Outcome: partial