Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до суду, в якому вказує, що рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 12 червня 2018 року у неї було відібрано малолітнього сина [PERSON], [INFO], без позбавлення батьківських прав, та передано на опікування органу опіки та піклування в особі Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області, а також стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] на користь осіб, під опікою або піклуванням яких він буде перебувати. Рішення мотивоване тим, що вона не займалася вихованням і доглядом за дитиною, не створила належних умов для проживання та розвитку сина, окрім цього зловживала спиртними напоями, залишала дитину без нагляду. На підставі розпорядження голови Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області № 096 від 02 березня 2018 року дитину було відібрано та влаштовано до Комунального закладу "Оріхівський обласний центр соціально психологічної реабілітації дітей". Після відібрання дитини вона переглянула своє ставлення до виховання дитини, й на теперішній час змінила свій спосіб та умови життя. Причини, які перешкоджали належному вихованню нею дитини відпали. Спиртними напоями вона не зловживає, провела косметичний ремонт у квартирі, окремо зробила кімнату для дітей, в яку придбала письмовий стіл, диван та шафу для дитячих речей. Вона прислухається до порад соціальних працівників та виконує всі вказівки й рекомендації Новомиколаївського районного центру соціальних служб для сім'ї дітей та молоді. Зараз вона перебуває у декретній відпустці по догляду за новонародженою дитиною та проживає у цивільному шлюбі з [PERSON], який також допомагає фінансово утримувати сім'ю. Вона має можливість і бажання виконувати всі батьківські обов'язки, приймати участь в житті дитини, піклуватися про її фізичний та духовний розвиток, утримувати матеріально. В позові [PERSON] просить повернути їй дитину [PERSON], [INFO], який, згідно рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 12 червня 2018 року, у неї був відібраний, та припинити стягнення аліментів з неї на утримання [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Представник третьої особи Служби у справах дітей Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи третя особа повідомлена у встановленому законом порядку, у зв'язку з чим суд розглянув справу у відсутність представника третьої особи. Представник відповідача [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позов визнала, та пояснила, що після відібрання дитини [PERSON] переглянула своє ставлення до виховання дитини, і на теперішній час змінила свій спосіб та умови життя. Причини, які перешкоджали належному вихованню малолітньої дитини [PERSON], [INFO], матірю [PERSON] відпали. Представнику відповідача роз'яснені наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. [PERSON] являється матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії І-ЖС № 206218, виданим 08 листопада 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області. Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 12 червня 2018 року відібрано малолітнього [PERSON], [INFO], у [PERSON], без позбавлення її батьківських прав. Передано малолітнього [PERSON], [INFO], органу опіки та піклування в особі Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області. Стягнуто з [PERSON] на користь осіб, під опікою або піклуванням яких буде перебувати [PERSON], [INFO], аліменти на його утримання, в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 березня 2018 року, до повноліття [PERSON] Згідно висновку органу опіки та піклування Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області від 04 лютого2019 року після відібрання дитини [PERSON] переглянула своє ставлення до виховання дитини і на теперішній час змінила свій спосіб та умови життя. Причини, які перешкоджали належному вихованню малолітньої дитини [PERSON], [INFO], матірю [PERSON] відпали. 28 січня 2019 \~ \~ \~ \~року комісія у складі працівників служби у справах дітей райдержадміністрації та директора Новомиколаївського районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді здійснила обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] [INFO]. За результатами обстеження встановлено, що мати провела в квартирі косметичний ремонт, окремо зробила кімнату для дітей, в яку придбала письмовий стіл, диван та шафу для дитячих речей. Для дітей в наявності одяг та взуття відповідно сезону, дитячі книжки та іграшки. Спиртними напоями не зловживає. На даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за новонародженою дитиною. Згідно довідки характеристики Новомиколаївської селищної ради від 29 січня 2019 року № 450, [PERSON] на даний час мешкає [ADDRESS] разом з двома дітьми: донькою [PERSON], [INFO] та сином [PERSON], [INFO]. За інформацією Новомиколаївського районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді від 28 січня 2019 року № 52/01-13 родина [PERSON] перебуває на соціальному супроводі з 11 травня 2018 року. Протягом 8 місяців з матірю проводилися консультативні, рекомендаційні та профілактичні заходи. Причини, що перешкоджали належному вихованню дитини його матірю, усунені, а саме: мати веде здоровий спосіб життя (припинила зловживати спиртні напої), в квартирі тепло, прибрано, дотримується санітарно-гігієнічних норм. Продуктами харчування сімя забезпечена. На даний час життєві обставини змінилися, які надають право [PERSON] повернути [PERSON] в сімю. Депутатом Новомиколаївської селищної ради Запорізької області 01 лютого 2019 року надано акт обстеження житлово-побутових умов проживання позивачки, в якому зазначено, що в квартирі чисто, прибрано. Дві житлові кімнати облаштовані всім необхідним для виховання, навчання та утримання дітей. 01 лютого 2019 року відбулося засідання комісії з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації, на якому було розглянуто питання про повернення матері [PERSON] дитини [PERSON] та припинення стягнення аліментів. [PERSON] на засідання комісії зявилася, пояснила, що на даний час змінила спосіб життя, спиртними напоями не зловживає. Має бажання та можливість приймати участь у житті свого сина, піклуватися про його фізичний та духовний розвиток, утримувати його матеріально, сприяти його розвитку та гарному вихованню. [PERSON] було попереджено про негативні наслідки для неї в разі порушення прав та не виконання обовязків щодо своїх малолітніх дітей. На підставі вищевикладеного комісія з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації прийняла рішення та вважає за доцільне повернути малолітнього сина [PERSON], [INFO], матері [PERSON], [INFO], та припинити стягнення аліментів. Згідно ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Згідно ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Ч. 1 ст. 12 ЗУ "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання. навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, навчання, створити належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральності та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Згідно ч. 3 ст. 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може ухвалити рішення про повернення їм дитини. Таким чином маються законні підстави для винесення рішення про задоволення позову.

Outcome: approved