Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , яка постійно проживала в [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй спадкове майно. Позивач та відповідачі є спадкоємцями першої черги за законом. Відповідач [PERSON] на час смерті матері, а спадкодавиці [PERSON] була зареєстрована та проживала разом з нею. Позивач [PERSON] подала заяву до приватного нотаріуса Чистякова А.О., проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено в зв"язку з тим, що вона вчасно не подала заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та на момент смерті матері не проживала разом з нею, тому вважається такою, що спадщину не прийняла та не може отримати свідоцтва про право на спадщину. Позивач в нотаріальну контору в шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини не звернулася, оскільки у листопаді 2006 року - лютому 2007 року перебувала на лікуванні, потім проходила тривалу реабілітацію, що перешкодило подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Вважає, що пропустила строк для звернення з заявою про прийняття спадщини з поважних причин, просить встановити додатковий строк для прийняття спадщини - два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Позивач в судове засідання не з"явилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просила їх задоволити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, визнати поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини віддаленість місця проживання позивача та її хворобу, тривалу реабілітацію, про що вказано у відповідді на відзив (а.с.38-39). Відповідач [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав, вказаних у відзиві на позовну заяву, також пояснила, позивач її рідна сестра, їй було відомо про смерть мами, вона була присутня на її похованні та зазначала , що на спадкове майно не претендує та не буде подавати заяву про прийняття спадщини, також їй відомо, що позивач не хворіла в період часу вказаний у позові (а.с.24-27). Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, зазначивши, що в ході судового розгляду встановлено, що позивач не хворіла та на лікуванні у Ірпінській міській лікарні не перебувала, про смерть матері їй було відомо та в шестимісячний строк вона заяву про прийняття спадщини не подавала, тому відсутні підстави визначати їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази в їх сукупності, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть (а.с. 5). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , є дітьми спадкодавця [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища та спадкоємцями за законом першої черги (а.с.7-8, 59). Згідно довідки № 163 від 09.06.2020 року Міньковецької сільської ради видно, що [PERSON] до дня смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та на день її смерті у вказаному житловому будинку була зареєстрована та проживала дочка - [PERSON] (а.с. 6). На час смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі і на земельну ділянку площею 3,7372 га, що розташована на території Міньковецької сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 59-60). Позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] , згідно ст.1261 ЦК України, що підтверджується роз"ясненням приватного нотаріуса Андрушівського РНО Житомирської області Чистякова А.О. , однак вона не прийняла спадщину за законом після смерті спадкодавця, в порядку та строк встановлений чинним законодавством, тому позивачу [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку із пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини, встановлений чинним законодавством України (а.с. 9). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, не прийняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З спадкової справи № 47/2015 до майна померлої [INFO] [PERSON] видно, що вона, заведена у зв`язку з подачею заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від представника [PERSON] дочки померлої [PERSON] , яка прийняла спадщину відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, та якій 27.02.2015 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно: земельну ділянку площею 3,7372 га - для ведення товарного с/г виробництва, розташовану на території Міньковецької сільської ради. 26.09.2020 року була подана заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від дочки померлої [PERSON] , якій було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій (а.с. 54-70). Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судовий порядок продовження даного строку застосовується у випадках, коли інші спадкоємці, які прийняли спадщину, або хоча б один із них, заперечують проти вступу у спадщину особи, що пропустила вказаний строк. Відповідно до роз`яснень, даних у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За змістом статті 1272 Цивільного кодексу України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Верховний Суд України у постанові від 26 вересня 2012 року по справі № 6-85 цс 12 висловив позицію, що правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1- у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2- ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено в ході судового розгляду, позивачу було відомо про смерть спадкодавця, її матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . Починаючи з дня смерті спадкодавця вона мала можливість подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу як за місцем проживання, так і за місцем відкриття спадщини, однак вказаних дій з метою прийняття спадщини позивач не вчинила. У вересні 2020 року позивач звернулася до нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, при цьому не подавши заяву про прийняття спадщини у строк встановлений законом. Посилання позивача на те, що вона в нотаріальну контору в шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини не звернулася, оскільки з 01.11.2006 по 01.02.2007 року перебувала на лікуванні у хірургічному відділенні Ірпінської міської лікарні, яка не містить дати її видачі та вихідного номера (а.с. 10), після чого проходила тривалу реабілітацію, що перешкодило подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, спростовується листом КНП "Ірпінська центральна міська лікарня" Ірпінської міської ради Київської області № 2061 від 28.12.2020 року, на ухвалу суду від 16.12.2020 року, з якої видно, що [PERSON] , [INFO] з 01.11.2006 року по 01.02.2007 року на стаціонарному лікуванні в даному закладі не перебувала та за медичною допомогою не зверталася (а.с.52-53), а тому суд не може визнати поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини віддаленість проживання позивача, якій було відомо про смерть спадкодавця, та її хворобу, яка не підтверджена належними доказами, та вважає, що об`єктивних, непереборних, істотних перешкод для подання заяви у позивача не було. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено обставин, на які вона посилалась як на підставу своїх вимог щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, не надано доказів поважності причин пропуску вказаного строку, які б підтверджували наявність обставин, що об`єктивно перешкодили їй своєчасно подати заяву про прийняття спадщини після смерті її матері. Аналізуючи зібрані по справі докази з урахуванням наведених правових норм, суд вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущений [PERSON] свідомо та без поважних причин, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed