Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивачка просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що вона є власником цього будинку. В будинку з 19 лютого 2009 року зареєстрований відповідач, який вже понад п»ять років в даному будинку не проживає, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за цією адресою, його особистих речей в будинку немає. Реєстрація відповідача в належному їй будинку позбавляє її можливості здійснити відчуження належного їй нерухомого майна. В судовому засіданні позивачка [PERSON] вимоги підтримала та пояснила, що відповідач ніколи не був членом її сім»ї. В 2009 році вона зареєструвала його в будинку на прохання свого племінника [PERSON] Їй відомо, що відповідач родом із Західної України, в Переяслав-Хмельницькому районі він працював на ремонтно-будівельних роботах разом із матір»ю племінника. Бачила його вона лише один раз - в день оформлення реєстрації. Вона хоче продати будинок, тому на її прохання племінник знявся з реєстрації, а місце перебування відповідача [PERSON] їй не вдалося встановити. Відповідач, місце проживання якого невідоме, повідомлений про час і місце судового розгляду через засоби масової інформації, до суду не з"явився, не повідомивши про причини неприбуття, заперечень проти позову не надіслав. За згодою позивача суд ухвалив розглядати справу без участі відповідача та вирішити її на підставі наявних доказів. З показань свідків та письмових доказів, які маються в матеріалах справи встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] належить позивачці [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької державної нотаріальної контори 19 березня 2003 року. Згідно з довідкою виконкому Гланишівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області від 18.08.2014 р. та акту обстеження житлово-побутових умов сім»ї в цьому будинку зареєстровані: його власниця [PERSON] та [PERSON], [INFO], який ніколи в цьому будинку не проживав. Під час обстеження будинку встановлено, що ніяких особистих речей [PERSON] в ньому немає. Реєстрація місця проживання відповідача в житловому будинку [ADDRESS] з 19.02.2009 року підтверджується довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в м. Києві. Свідки [PERSON] та [PERSON], які проживають неподалік від помешкання позивачки в с. Гланишів, показали суду, що в 2009 році [PERSON] купила в їхньому селі будинок та використовує його як дачу. В будинку вона проживає одна, інколи приїздять в гості діти та онуки. [PERSON] вони не знають і не бачили його в селі. Свідок [PERSON] повідомила, що вона постійно розносить запрошення на вибори, тому знає, що таке запрошення виписувалося і на ім»я [PERSON] Вона повідомляла виборчу комісію, що такий громадянин в селі не проживає. Існуючі між сторонами правовідносини регулюються ст.ст. 71,72 ЖК України, Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні". Статтею 71 ЖК України передбачено, що жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членом його сім"ї протягом шести місяців та визначені випадки, в яких жиле приміщення зберігається понад цей строк. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться, згідно зі ст. 72 ЖК України, у судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Судом встановлено, що позивачка є власником житлового будинку [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] з 19.02.2009 р. зареєстрований в цьому будинку, але з часу реєстрації не проживає в ньому. Він не має права власності на будинок і не є членом сім»ї позивачки, отже є квартиронаймачем. Підстав збереження за ним жилого приміщення понад встановлений ч.1 ст. 71 ЖК України строк не встановлено, як і поважних причин його відсутності. За таких обставин суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі ст.ст. 71,72 ЖК України, ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні",

Outcome: approved