Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Перший заступник прокурора міста Полтави Кривоніс Р.Є. 04 лютого 2014 року звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до Полтавської міської ради, [PERSON] про визнання недійсним та скасування рішень Полтавської міської ради, зобов'язання звільнити земельні ділянки. В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що рішеннями відповідача Полтавської міської ради від 12.07.2013 року «Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності» відповідачу [PERSON] дозволено розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території земель, які належать на праві комунальної власності територіальній громаді міста Полтави. Рішенням Полтавської міської ради від 05.09.2013 року «Про надання земельних ділянок, передачу в оренду земельних ділянок, продовження права користування земельними ділянками» [PERSON] затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та встановлено особисті строкові земельні сервітути з оформленням відповідних договорів. Вважає, що вказані рішення ради прийнято з порушенням вимог ст. 401 ЦК України, ст.ст. 123, 124, 134, 135 ЗК України, у зв'язку з чим вони є незаконними та підлягають скасуванню. Позивач зазначав, що [PERSON] не є ні власником, ні землекористувачем земельної ділянки, тобто не є суб'єктом правовідносин, що виникають з приводу встановлення земельного сервітуту. Тому за відсутності у [PERSON] права на земельний сервітут Полтавська міська рада мала можливість розпорядитися вказаними земельними ділянками шляхом передачі в оренду. Також вважає, що при прийнятті оскаржуваних рішень Полтавська міська рада діяла всупереч інтересам територіальної громади, а рішення Полтавської міської ради щодо оформлення [PERSON] особистого строкового земельного сервітуту на земельні ділянки суперечать вимогам чинного законодавства та створюють механізм надання землі у користування суб'єктам господарської діяльності в обхід проведення аукціонів. Просив суд визнати недійсними і скасувати п.п. 1, 2, 3, 5 рішення Полтавської міської ради від 12.07.2013 «Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності» в частині надання дозволу [PERSON] на розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території земель, які належать на праві комунальної власності територіальній громаді м. Полтави, згідно з додатком №1 до цього рішення; зобов'язання [PERSON] виготовити технічну документацію щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), укласти з Полтавською міською радою договори особистого строкового земельного сервітуту та оформити паспорти прив'язки тимчасових споруд. Просив визнати недійсним і скасувати п. 7 рішення Полтавської міської ради від 05.09.2013 року «Про надання земельних ділянок, передачу в оренду земельних ділянок, продовження права користування земельними ділянками» в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та встановлення [PERSON] земельних сервітутів з оформленням відповідних договорів відповідно до додатку №4 даного рішення. Просив визнати недійсним і скасувати п.п. 1, 2, 5 рішення Полтавської міської ради від 24.10.2013 року «Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності» в частині надання дозволу [PERSON] на розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності на земельній ділянці площею 40, 0 кв.м. по [ADDRESS]; зобов'язання [PERSON] виготовити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та оформити паспорти прив'язки тимчасових споруд чи внести відповідні зміни до них відповідно до додатку [ADDRESS] даного рішення. Також просив суд зобов'язати [PERSON] звільнити земельні ділянки загальною площею 370 кв.м. вартістю 298926, 41 грн., розташовані у місті Полтаві: - площею 30 кв.м. кадастровий номер 5310136400:11:004:0315 ([ADDRESS]); - площею 30 кв.м. кадастровий номер 5310136400:11:004:0313, ([ADDRESS]); - площею 30 кв.м. кадастровий номер 5310136400:11:004:0316 ([ADDRESS]); - площею 30 кв.м. кадастровий номер 5310136400:11:004:0312 ([ADDRESS]); - площею 30 кв.м. кадастровий номер 5310136400:11:004:0314 ([ADDRESS]); - площею 30 кв.м. кадастровий номер 5310136400:14:001:0236 ([ADDRESS]); - площею 30 кв.м. кадастровий номер 5310136400:14:001:0237 ([ADDRESS]); - площею 30 кв.м. кадастровий номер 5310136700:16:006:0375 ([ADDRESS]); - площею 30 кв.м. кадастровий номер 5310136700:16:006:0374 ([ADDRESS]); - площею 30 кв.м. [ADDRESS]; - площею 30 кв.м. [ADDRESS]; - площею 40 кв.м. [ADDRESS] шляхом винесення тимчасових споруд за їх межі та повернути територіальній громаді міста в особі Полтавської міської ради (м. Полтава, вул. Жовтнева, 36, код ЄДРПОУ 24388285). Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 09 квітня 2014 року прийнято відмову першого заступника прокурора міста Полтави Кривоніс Р. від частини позовних вимог. Закрито провадження в цивільній справі в частині вимог про визнання недійсними і скасування п.п. 1, 2, 3, 5 рішення Полтавської міської ради від 12.07.2013 «Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності» та п. 7 рішення Полтавської міської ради від 05.09.2013 «Про надання земельних ділянок, передачу в оренду земельних ділянок, продовження права користування земельними ділянками» в частині встановлення [PERSON] особистих строкових земельних сервітутів для розміщення тимчасових споруд на земельних ділянках: - площею 30 кв.м. кадастровий № 5310136400:11:004:0312 ([ADDRESS]); - площею 30 кв.м. кадастровий № 5310136400:11:004:0314 ([ADDRESS]); - площею 30 кв.м. кадастровий № 5310136700:16:006:0375 ([ADDRESS]); - площею 30 кв.м. кадастровий № 5310136700:16:006:0374 ([ADDRESS]); - площею 30 кв.м. кадастровий № 5310136400:11:004:0315 ([ADDRESS]); - площею 30 кв.м. кадастровий № 5310136400:11:004:0313 ([ADDRESS]); - площею 30 кв.м. кадастровий № 5310136400:14:001:0236 ([ADDRESS]); - площею 30 кв.м. кадастровий № 5310136400:14:001:0237 ([ADDRESS]) та в частині зобов'язання [PERSON] звільнити вказані земельні ділянки. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 22 квітня 2014 року прийнято відмову першого заступника прокурора міста Полтави Кривоніс Р.Є. від частини позовних вимог та закрито провадження в цивільній справі в частині вимог про зобов'язання [PERSON] винести тимчасові споруди - торгівельний павільйон [ADDRESS] та [ADDRESS] В поданій до суду 22 квітня 2014 року заяві прокурор уточнив вимоги щодо зобов'язання звільнити земельні ділянки та просив суд зобов'язати [PERSON] звільнити земельні ділянки загальною площею 70 кв.м. в [ADDRESS] та по [ADDRESS] шляхом винесення тимчасових споруд за їх межі та повернути територіальній громаді міста в особі Полтавської міської ради. Щодо земельних ділянок загальною площею 60 кв.м. по [ADDRESS], поблизу сш.№?11 у зв'язку з фактичною відсутністю торгівельних павільйонів просив зобов'язати [PERSON] повернути їх територіальній громаді в особі Полтавської міської ради. В судовому засіданні представник прокуратури повністю підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, які викладені в поданій до суду позовній заяві. Представники Полтавської міської ради щодо задоволення позовних вимог заперечували. Вважають, що Полтавська міська рада не уповноважувала прокуратуру м. Полтави на звернення до суду з відповідними вимогами, прокурор не має повноважень на пред'явлення даного позову. Оскаржувані рішення Полтавською міською радою прийняті на підставі та в межах наданих повноважень, з дотриманням вимог Положення про розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території м. Полтави, що затверджене рішенням Полтавської міської ради. В задоволенні позовних вимог просили суд відмовити. Суд, заслухавши пояснення представників, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням 32-ої сесії 6-го скликання Полтавської міської ради від 17 липня 2013 року "Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності» дозволено строком на 1 рік розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території земель, які належать на праві комунальної власності територіальній громаді м. Полтави, зокрема, відповідачу [PERSON], в тому числі і за адресами, які знаходяться в межах судового розгляду: - площею 30 кв.м. кадастровий номер 5310136400:11:004:0316 ([ADDRESS]); - площею 30 кв.м. [ADDRESS]; - площею 30 кв.м. [ADDRESS]. Пунктами 2. 3, 5 даного рішення міська рада вирішила: замовнику ([PERSON]) виготовити технічну документацію щодо встановлення меж земельних ділянок, з метою формування земельних ділянок комунальної власності територіальної громади м. Полтава в особі Полтавської міської ради, укласти договори особистого строкового земельного сервітуту та оформити паспорти прив'язки тимчасових споруд. Також встановлено, що рішенням 33 сесії 6 скликання Полтавської міської ради від 05 вересня 2013 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок натурі та встановлено земельний сервітут з оформленням відповідного договору у встановленому порядку. Земельними ділянками, щодо який прийнято рішення, є в тому числі і зазначені вище земельні ділянки. Відповідно до рішення 34 сесії 6 скликання Полтавської міської ради від 24 жовтня 2013 року «Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності» відповідачу [PERSON] дозволено розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності на земельній ділянці площею 40 кв.м. по [ADDRESS], зобов'язано розробити технічну документацію із землеустрою та оформити паспорти. Таким чином, зазначеними рішеннями відповідач Полтавська міська рада, надала відповідачу [PERSON] право земельного сервітуту користування землями територіальної громади місті Полтави. Право земельного сервітуту відповідно до статті 98 ЗК України - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Види права земельного сервітуту визначає стаття 99 Земельного кодексу України. Зазначена стаття визначає конкретних суб'єктів, між якими виникають відносини щодо сервітуту. Вимагати встановлення земельних сервітутів можуть власники або землекористувачі земельних ділянок. Ініціатором встановлення земельного сервітуту може бути власник або користувач земельної ділянки, у яких є потреба у використанні суміжної (сусідньої) земельної ділянки, щоб усунути недоліки своєї ділянки, зумовлені її місцем розташування або природним станом. Згідно з правилами статті 401 Цивільного кодексу України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Судом встановлено та не оспорювалося Полтавською міською радою, що відповідач [PERSON] станом на час прийняття Полтавською міською радою оспорюваних рішень не був ні власником, ні землекористувачем земельних ділянок. Жодні підстави вважати, що потреби [PERSON] а саме потреби в розміщенні тимчасових споруд, не могли бути задоволені іншим способом, відсутні. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Згідно зі ст. 12 Земельного кодексу України, п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" міська рада здійснює передачу у власність або надання у користування земельних ділянок виключно відповідно до закону та в порядку, передбаченому Земельним кодексом України. Статтями 123, 124, 134, 135 Земельного кодексу України визначено порядок передачі в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній чи комунальній власності, права на які підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах). Оскільки [PERSON] не є ні власником ні користувачем земельних ділянок, він в силу норм ст. ст. 98, 99, 100 Земельного кодексу України не є суб'єктом, який мав порушувати питання щодо встановлення йому земельних сервітутів за адресами: [ADDRESS], площею 30 кв.м. кадастровий номер 5310136400:11:004:0316; [ADDRESS], торгівельний павільйон [ADDRESS] площею 40 кв.м. (торговельний павільйон), а дії Полтавської міської ради щодо встановлення таких сервітутів є такими, що суперечать встановленому чинним законодавством порядку. При цьому Полтавська міська рада мала можливість розпорядитися вказаними земельними ділянками іншим шляхом з дотриманням вимог законодавства, в тому числі і шляхом передачі їх в оренду за умови, якщо така передача можлива з дотриманням норм щодо обмежень (червоні лінії і т.д. ). В той же час дослідженими в справі доказами встановлено, що при прийнятті оскаржуваних рішень Полтавська міська рада діяла з порушенням зазначених норм чинного законодавства та всупереч інтересам територіальної громади. З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання недійсними та скасування рішень Полтавської міської ради. Тому необхідно визнати недійсними і скасувати п.п. 1, 2, 3, 5 рішення Полтавської міської ради від 12.07.2013 «Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності» в частині надання дозволу [PERSON] на розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території земельних ділянок: площею 30 кв.м. кадастровий номер 5310136400:11:004:0316 ([ADDRESS]); площею 30 кв.м. [ADDRESS]; площею 30 кв.м. [ADDRESS]; зобов'язання [PERSON] виготовити технічну документацію щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), укласти з Полтавською міською радою договори особистого строкового земельного сервітуту та оформити паспорти прив'язки тимчасових споруд. Також необхідно визнати недійсним і скасувати п. 7 рішення Полтавської міської ради від 05.09.2013 «Про надання земельних ділянок, передачу в оренду земельних ділянок, продовження права користування земельними ділянками» в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж зазначених земельних ділянок та встановлення [PERSON] земельних сервітутів з оформленням відповідних договорів відповідно до додатку №4 даного рішення. Необхідно визнати недійсним і скасувати п.п. 1, 2, 5 рішення Полтавської міської ради від 24.10.2013 «Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності» в частині надання дозволу [PERSON] на розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності на земельній ділянці площею 40,0 кв.м. по [ADDRESS]; зобов'язання [PERSON] виготовити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та оформити паспорти прив'язки тимчасових споруд чи внести відповідні зміни до них відповідно до додатку [ADDRESS] даного рішення. При вирішенні позовних вимог суд не приймає до уваги твердження представників Полтавської міської ради про прийняття оскаржуваних рішень в порядку, передбаченому Положенням про розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території м. Полтави, що затверджене рішенням 22 сесії 6 скликання Полтавської міської ради, оскільки зазначене Положення не є нормативно-правовим актом та може встановлювати порядок розміщення тимчасових споруд виключно в межах чинного законодавства. Судом також враховується та обставина, що [PERSON] згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не зареєстрований як фізична особа-підприємець, відповідно не є суб'єктом здійснення підприємницької діяльності. Тому надання йому дозволу на розміщення тимчасових споруд саме для здійснення підприємницької діяльності є містить правових підстав. Також встановлено, що на виконання рішень Полтавської міської ради між Полтавською міською радою та [PERSON] укладено договори особистого строкового земельного сервітуту на земельні ділянки для розміщення торгівельних павільйонів, зокрема, договір особистого строкового земельного сервітуту від 10.09.2013 року № 54-3с про надання в сервітутне землекористування земельну ділянку площею 30 кв.м., кадастровий номер 5310136400:11:004:0316 за адресою: [ADDRESS] Відповідно до розділу 1 договорів власник встановлює сервітутне землекористування (обмежене платне користування) на зазначені земельні ділянки для розміщення торговельних павільйонів. Договір укладено строком на 1 рік з 12 липня 2013 року по 12 липня 2014 року (п.3.1 договору). Зазначений договір укладений на виконання рішень Полтавської міської ради, які є недійсними та підлягають скасуванню, тому в силу вимог ст. ст. 203, 228 ЦК України є нікчемним. Також встановлено, що про затвердження землевпорядної документації на спірні земельні ділянки по [ADDRESS] та по [ADDRESS] рішення Полтавською міською радою не приймалися, договори про надання ділянок у користування не укладено. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами врегульовано розділом IV ЗК України. Зокрема, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених ЗК України. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Норми чинного законодавства забороняють користування земельними ділянками, що належать до комунальної власності без відповідного рішення органу місцевого самоврядування. За таких обставин, враховуючи, заборону користування земельними ділянками, що належать до комунальної власності без відповідного рішення органу місцевого самоврядування, позовні вимоги про зобов'язання [PERSON] звільнити земельні ділянки загальною площею 70 кв.м., розташовані у [ADDRESS], [ADDRESS], шляхом винесення тимчасових споруд за їх межі та повернути територіальній громаді міста в особі Полтавської міської ради; а також про зобов'язання [PERSON] повернути територіальній громаді земельні ділянки загальною площею 60 кв.м. розташовані у місті Полтаві по [ADDRESS] , [ADDRESS] є такими, що підлягають задоволенню. Твердження представників Полтавської міської ради про відсутність повноважень в прокурора на звернення з відповідним позовом не заслуговує на увагу. Відповідно до ч. 2 ст. 3 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Статтею 45 ЦПК України передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спільних відносинах. При зверненні до суду із зазначеним позовом в інтересах держави, першим заступником прокурора міста Полтави, у відповідності до вимог ст. ст. 3, 45 ЦПК України зазначено, що відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, а незаконна передача у користування спірних земельних ділянок порушує інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною земель, ефективного використання земельних ресурсів. Наявність протокольного рішення розширеного засідання Ради підприємців виконавчого комітету Полтавської міської ради від 04 квітня 2014 року про досягнення згоди з органами прокуратури щодо подальшого застосування механізму розміщення тимчасових споруд на умовах земельного сервітуту жодним чином не спростовує наявність у прокурора права на звернення до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом. Судову владу реалізовують професійні судді та, у визначених законом випадках, народні засідателі і присяжні шляхом здійснення правосуддя в рамках відповідних судових процедур. Рекомендації розширеного засідання ради підприємців м. Полтави, викладені в пункті 3 протоколу № 02 від 04 квітня 2014 року та адресовані до судової влади не можуть бути покладені в основу судового рішенні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач при зверненні до суду з відповідним позовом звільнений від сплати судового збору, тому такий судовий збір підлягає стягненню з відповідачів. Зокрема, прокурором було заявлено чотири вимоги немайнового характеру, тому загальна сума судового збору складає 974,40 грн. (243,60 грн.х4). З кожного з відповідачів підлягає стягненню по 487,20 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: approved