Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

05 жовтня 2020 року представник позивача ПАТ «Харківенергозбут» Табарча Г.О., який діє на підставі довіреності, звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідачки на користь ПАТ «Харківенергозбут» заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.01.2019 по 01.08.2020 у розмірі 5 698 грн. 32 коп, та судовий збір у сумі 2102 грн. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначає,\~що ПАТ\~«Харківенергозбут» як\~постачальник універсальних\~послуг здійснює\~постачання електричної\~енергії з\~01.01.2019\~року.\~Згідно з\~ч.\~4\~ст.\~63\~Закону України\~«Про ринок\~електричної енергії»\~постачальник універсальних\~послуг здійснює\~постачання електричної\~енергії у\~порядку,\~визначеному правилами\~роздрібного ринку,\~та на\~умовах договору\~постачання універсальних\~послуг.\~Договір про\~постачання універсальних\~послуг є\~публічним договором\~приєднання та\~розробляється постачальником\~універсальної послуги\~на підставі\~типового договору,\~форма якого\~затверджується Регулятором.\~ [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , отже є побутовим споживачем електричної енергії за вказаною адресою. Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за вказаною адресою вважається укладеним з [PERSON] , дані про яку передані від попереднього постачальника АТ «Харківобленерго», на умовах типового договору та комерційної пропозиції, що розміщені на сайті zbutenergo.kharkov.ua. За період з 01.01.2019 по 01.08.2020 за вказаною адресою згідно з переданими у відповідності до вимог п. 11 Постанови № 312, п. 4.3 ПРРЕЕ, п.1.1 Розділу IX Кодексу комерційного обліку від оператора системи розподілу АТ «Харківобленерго» показаннями приладу обліку проведено нарахування за електричну енергію у розмірі 5 698 грн. 32 коп. Проте вказану суму боргу за виставленими рахунками відповідачка не сплатила. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 червня 2020 року відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з [PERSON] , заборгованості за спожиту електроенергію, оскільки остання не зареєстрована за вищевказаною адресою. Проте [PERSON] є власником квартири, розташованої за вказаною адресою. Несплата боржником вартості використаної електроенергії шкодить інтересам товариства. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 жовтня 2020 року справу передано в провадження суді Червонозаводського районного суду м. Харкова Шелест І.М. 02.11.2020 ухвалою суду по справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін 25.01.2021 від представника позивача до суду надійшла заява про виправлення описки, відповідно до якої представник позивача просить вважати правильним відповідачем замість [PERSON] - [PERSON] . 12.02.2021 ухвалою суду було замінено первісного відповідача [PERSON] на нового відповідача [PERSON] . 01.09.2021 ухвалою суду було здійснено перехід до розгляду справи з повідомленням сторін. Представник позивача до суду не з`явився, електронною поштою направив заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного порядку розгляду справи не заперечував. На даний час відзиву на позов клопотань чи заяв від відповідача [PERSON] до суду не надходило, рекомендоване повідомлення повернулося до суду з відміткою «за закінченням строків зберігання». Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленої про дату, час та місце судового засідання відповідачки, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України одним із видів діяльності ПАТ «Харківенергозбут» є торгівля електроенергією. З довідки про розрахунок за спожиту електроенергію абонента [PERSON] за особовим рахунком № [NUMBER] вбачається, що станом на 01 серпня 2020 року заборгованість за спожиту електричну енергію за адресою: [ADDRESS] за період з 01 січня 2019 року по 01 серпня 2020 року складає 5698 грн. 32 коп. Відповідно до\~довідки абонента\~ [PERSON] ,\~особовий рахунок\~№ [NUMBER] ,\~за адресою:\~ [ADDRESS] , фактично було спожито електричну енергію у період з 01 січня 2019 року по 01 серпня 2020 року про, що свідчать зняті показання з приладу обліку. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 28.04.2020 [PERSON] з 10.07.2013 на підставі договору купівлі-продажу є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8-10). За інформацією з Реєстру територіальної громади міста Харкова [PERSON] не зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 25). Проте, за даною адресою зареєстрований відповідач [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою (а.с. 22). Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відносини між побутовими споживачами та енергопостачальниками регулюються «Правилами роздрібного ринку електричної енергії», затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312, а також Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 № 2019-VІІІ. Згідно з ч. 4 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті. Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача на отримання вчасно та відповідної якості житло-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо кореспондує визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 5\~Закону\~України\~«Про житлово\~комунальні\~послуги» передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать: 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Позивач надає послуги з електропостачання згідно з положеннями Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та «Правилами роздрібного ринку електричної енергії», затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312, а також Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 № 2019-VІІІ, що регулюють відносини між виконавцем послуг (ПАТ «Харківенергозбут») та споживачами, які отримують ці послуги. Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Положеннями ч.1 ст. 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Приписами ст. 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 87 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за користування електричною енергією у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , обґрунтовуючи свою вимогу тим, що власником вказаного домоволодіння є [PERSON] , яка не зареєстрована у даній квартирі. На підтвердження своїх вимог позивач посилається на договір купівлі-продажу від 10 липня 2013 року, відповідно до якого [PERSON] передав [PERSON] у власність квартиру за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі досліджених судом доказів встановлено, що відповідач [PERSON] не є власником житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , хоча, за вказаною адресою зареєстрований. Питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування в справі та має істотне значення для її правильного вирішення. Такий висновок зробив Верховний Суд в постанові від 26 вересня 2018 року у справі №750/12850/16-ц. Враховуючи викладене, суд вважає що позовні вимоги ПАТ «Харківенергозбут» задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено факт споживання [PERSON] , як користувачем або як власником житла за адресою: [ADDRESS] , послуг ПАТ "Харківенергозбут" з постачання електроенергії за період часу з 01.01.2019 по 01.08.2020. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст.141 ЦПК України, згідно з якими у разі відмови в задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed