Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

03 жовтня 2017 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (було змінено назву на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС») до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої в результаті ДТП в порядку регресу, яка була розподілена судді Рибаку М.А. У зв`язку із закінченням п`ятирічних повноважень судді Рибака М.А. на підставі розпорядження керівника апарату суду від 03.12.2018 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2018 року, справа надійшла в провадження судді Притули Н.Г. Під час слухання справи як третю особу було залучено [PERSON] . В позовних вимогах з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 01.10.2020 року позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача 61 537,31 грн. Вимоги обгрунтовані тим, що між позивачем та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту за яким був застрахований автомобіль «Volkswagen», державний номер [NUMBER] . 30.06.2016 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобілем «Ford», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено обидва автомобілі. Вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «Volkswagen», державний номер [NUMBER] склала 65 077,50 грн. Згідно із страховим актом за пошкоджений автомобіль «Volkswagen», державний номер [NUMBER] виплати склали 65 077,50 грн., що були перераховані на рахунок станції технічного обслуговування. Постановою Шевченківського районного суду м.Києва винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП визнано відповідача. А тому на підставі положень статей 993, 1166, 1191 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування», позивач просить стягнути з відповідача сплачене страхове відшкодування. 16.07.2018 року до суду надійшов відзив відповідача на заявлені вимоги в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що відповідач винен лише в пошкодженні задньої частини автомобіля «Volkswagen», державний номер [NUMBER] та має відшкодувати відновлювальний ремонт саме задньої частини автомобіля. З калькуляції вбачається, що відновлювальний ремонт був проведений шляхом заміни окремих частин транспортного засобу, проте жодним експертним дослідженням не встановлено необхідності проводити відновлювальний ремонт саме шляхом заміни деталей, а не відновлення. Тому представник відповідача зазначає, що СТО були проведені ремонтні роботи, характер та обсяг яких не обгрунтовані. Крім того, не встановлено факт необхідності застосування коефіцієнта фізичного зносу. Оскільки позивач не надав акт виконаних робіт, представник відповідача має сумніви щодо обсягу проведених робіт. Додані позивачем до позовної заяви докази не можна вважати достатніми та достовірними з огляду на те, що цими доказами не підтверджується розмір завданої відповідачем шкоди. Відповідь на відзив до суду не надходила. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог в сумі 24 979,41 грн., згідно з консультацією про визначення вартості матеріального збитку автомобіля «Volkswagen», державний номер [NUMBER] , складеного 08.10.2019 року «ПП [PERSON] ». Третя особа в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила, пояснення на заявлені вимоги не направила. На підставі положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальше слухання справи у відсутність третьої особи. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Нормами статті 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Згідно зі статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. Таким законом, зокрема, є норми статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Натомість регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою. Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється частиною першою статті 1191 ЦК України. Як встановлено в судовому засіданні, автомобіль «Volkswagen», державний номер [NUMBER] в період часу з 10.10.2015 року по 09.10.2016 року був застрахований за Договором №26060а5ка добровільного страхування наземного транспорту. 30.06.2016 року в м. Києві по вул. Жилянській трапилась дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «Volkswagen», державний номер [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] та під його керуванням, автомобіля марки «Ford», державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Opel», державний номер [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] та під його керуванням. Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 21.10.2016 року (справа №761/35958/16-п) провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності. В той же час винність [PERSON] у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення встановлена постановою суду. Постановою суду встановлено, що 30 червня 2016 року, о 8 годині 15 хвилин, [PERSON] , керуючи автомобілем Форд (державний номер [NUMBER] ) по вул. Жилянській в м. Києві, всупереч п. 13.1 ПДР України, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Фольцваген» (державний номер [NUMBER] ), що призвело до пошкодження транспортних засобів. В постанові суду зазначено, що [PERSON] в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав. Постанова суду набрала законної сили. Як вбачається з копії заяви про настання страхового випадку від 01.07.2016 року [PERSON] , як власник автомобіля «Volkswagen», державний номер [NUMBER] , звернувся до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП. На підставі страхового акту №АХА2123097 від 27.07.2016 року, рахунку №СА-00064568 від 04.07.2016 року та розрахунку страхового відшкодування до вказаного акту, платіжним дорученням №257365 від 28.07.2016 року 65 077,50 грн. страхового відшкодування перераховано на рахунок ТОВ Світ-Авто. Водночас, як вбачається з матеріалів справи [PERSON] було направлено претензію від 08.02.2017 року на суму 65 077,50 грн., яка залишилась без відповіді. За клопотанням представника позивача, ухвалою суду від 23.10.2019 року було призначено автотоварознавчу експертизу для вирішення питання вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «Volkswagen», державний номер [NUMBER] , за вирахуванням пошкоджень передньої частини зазначеного автомобіля. Висновком експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 27.03.2020 року №3637/20-54 встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Вольксваген Поло» державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок ДТП, що сталася 30.06.2016 року, за вирахуванням пошкоджень передньої частини вищевказаного транспортного засобу, а саме: тріщини решітки переднього бамперу, згідно п. 14 акту огляду, тріщини пошкодження рефлектора радіатора, згідно п. 15 акту огляду, деформації радіатора охолодження двигуна, згідно п. 16 акту огляду, подряпин на передньому бампері, згідно п. 20 акту огляду, тріщини панелі радіатора, згідно п. 21 акту огляду складала 61 537,31 грн. Представник відповідача в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги згідно з консультацією про визначення вартості матеріального збитку автомобіля «Volkswagen», державний номер [NUMBER] , складеного 08.10.2019 року «ПП [PERSON] ». Однак суд не може взяти до уваги як належний доказ зазначену консультацію, так як вона надана з порушенням вимог ст.106 ЦПК України. Інших належних та допустимих доказів на спростування висновку експерта представник відповідача суду не надав. Доказів того, що відповідачем відшкодовано на користь позивача понесені матеріальні збитки, суду не надано. Крім того, представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що цивільна відповідальність відповідача як власника автомобіля «Ford», державний номер [NUMBER] на день дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Отже, з врахуванням встановленого в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 61 537 гривень 31 копійка, згідно висновку експерта. У відповідності до положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved