Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Позивач в вересні 2020р. звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області, з позовною заявою до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" ( надалі АТ КБ «Приватбанк») в якій просить суд з урахуванням уточнених позовних вимог визнати неправомірними дії АТ КБ "Приватбанк" щодо нарахування будь-яких процентів у тому числі, але не виключно згідно ст.625 ЦК, пені, комісії, що утворилась внаслідок проведення шахрайських операцій 04.11.2011р. та скасувати відповідні нарахування; зобов`язати АТ КБ "Приватбанк" зупинити з 04.11.2019р. нарахування за її картковим рахунком в АТ КБ "Приватбанк" будь-яких процентів у тому числі, але не виключно згідно ст.625 ЦК, пені, комісії, що утворилась внаслідок проведення шахрайських операцій 04.11.2011р.; зобов`язати відновити залишок коштів на її картковому рахунку в АТ КБ "Приватбанк" станом на 09-00 год. 04.11.2019р. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно Анкети-заяви АТ КБ «Приватбанк» їй видано кредитну картку «Універсальна GOLD» № [NUMBER] із кредитним лімітом 26 000 грн. Протягом тривалого часу вона добросовісно користувалась вказаною карткою, Пін-код та іншу особову інформацію стосовно зазначеної кредитної картки нікому не передавала. 31 жовтня 2019 року нею повністю погашено заборгованість за вказаною карткою, внесено у загальній сумі 25 000 грн. 04 листопада 2019 року на її телефон, який є фінансовим номером у АТ КБ «Приватбанк» подзвонив чоловік, який представився співробітником служби безпеки AT КБ «Приватбанк», телефонував з номера [NUMBER] та повідомив про те, що на її картку намагаються перевести грошові кошти з рахунку юридичної особи. У зв`язку із вказаним , за його словами, її картку заблоковано та внесено до ризикових. Для з`ясування вказаної ситуації співробітником банку запропоновано мені пройти аутентифікацію. Позивач озвучила лише свої ПІБ та дату народження. Після цього він обіцяв розібратися та передзвонити. Згодом з`ясувалося , що її телефон було заблоковано протягом деякого часу. Одночасно у період блокування телефону, було зламано її аккаунт у додатку «Приват24», було надіслано від її імені електронний запит на збільшення кредитного ліміту (у чому банком відмовлено) та переведено з її рахунку грошові кошти кредитного ліміту у сумі 26000 грн. Про вказані факти їй стало відомо після того, як почали надходити повідомлення про те, що з її рахунку знято грошові кошти. Вона зателефонувала на номер клієнтської підтримки - 3700 та від оператора дізналась про шахрайські дії, у зв`язку з чим залишила відповідну заяву. 04.11.2019р. вона звернулась із заявою про вчинення кримінальної правопорушення до поліції. По даному факту Херсонським ВП ГУНП в Херсонські області розпочате кримінальне провадження №12019230040003645 за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст. 190 КК України. Постановою слідчого її визнано потерпілою. На даний час проводиться досудове розслідування. Між тим, відповідачем нараховуються штрафні санкції на вказану суму кредитного ліміту. Вона двічі зверталась із заявами до відповідача про припинення нарахування відсотків, пені та штрафів на суму заборгованості, що виникла через шахрайські дії третіх осіб та про відновлення кредитного ліміту станом на ранок 04.11.2019р. але відповідачем відмовлено у задоволенні заяв. Відмову відповідач обґрунтовує наявністю її вини у розголошенні пароля. Вважає вказану відмову протиправною, оскільки банк порушив взяті на себе зобов`язання в частині збереження коштів клієнта банку, тому просить зобов`язати відповідача списати (погасити) заборгованість кредитному ліміту її карткового рахунку щодо нарахування відсотків, пені штрафів, що виникла в результаті шахрайських дій. Крім того до її картки була підключена послуга додаткової гарантії захисту від шахрайських дій. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.09.2020 року відкрито провадження у справі за вищезазначеним позовом та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 17.03.2021р.закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі просила задовольнити. Представник відповідача в призначене по суті судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Правом на надання відзиву не скористався. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд установив наступні обставини. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що позивач є клієнтом АТ КБ «Приватбанк» . Підписанням заяви від 25.06.2007 року [PERSON] приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку. Таким чином було укладено договір б/н, відповідно до якого їй відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку Універсальна Gold. (а.с.75) 31.10.2019 року позивачем поповнено карту на загальну суму 25.000грн, що підтверджується квитанціями № 1764-2991-8883-0783 та № 1764-2986-6275-0588 (а.с.5) З виписки за договором б/н [PERSON] станом на 16.07.2020р. вбачається, що 31.10.2019р. картковий рахунок поповнено на 25000грн.Залишок після операції становить 900,26грн. 04.11.2019р. відбувся переказ з картки на суму 15 319,15грн та 10 351,50грн. Залишок після операції мінус 25 634,88грн.(а.с.76) Таким чином 04.11.2019р. невідомими особами без згоди та відома позивача була використана її кредитна картка. Невідомі позивачеві особи отримали доступ в систему «Приват-24» та від імені позивача перевели з карткового рахунку № [NUMBER] кошти позивача в сумі 25 670,65 грн. За заявою [PERSON] від 05.11.2019р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне провадження № 12019230040003645 за ознаками ч.1 ст. 190 КК України. На даний час, згідно довідки Херсонського відділу поліції ГУ НП в Херсонській області №36/Б-338 від 10.06.2020р., проводиться досудове розслідування. (а.с.11) 10.07.2020 року позивач звернулася з письмовою заявою до АТ КБ «Приватбанк» з приводу повідомлення про результати перевірки розгляду її заяви сформованої 04.11.2019р. у телефонному режимі за номером підтримки клієнтів, щодо вказаних шахрайських дій та зняття коштів з її банківської картки.(а.с.7) З листа АТ КБ «Приватбанк» від 29.04.2020р. надісланого позивачу, вбачається, що переказ коштів позивача був здійснений шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів Приват-24, вхід до якої здійснено під авторизацією клієнта і що можливо було здійснити лише за допомогою використання фінансового телефону та іншої особистої інформації. Банком відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про призупинення нарахування відсотків та списання заборгованості з підстав відсутності впевненості в наявності шахрайських дій щодо списання грошових коштів з рахунку останньої. (а.с.8) В свою чергу представник АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості. Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 04.11.2020р. з [PERSON] стягнуто заборгованість за договором б/н від 25.06.2007р. в розмірі 34 083,57грн. (а.с.51-53) Так з зазначеним рішенням встановлено, що станом на 14.07.2020р. , розмір заборгованості позивача разом з кредитною заборгованістю, заборгованістю по нарахованим відсоткам, комісіям, пенею та штрафом становить 34083,57 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.02.2021р. скасовано вказане заочне рішення, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах , установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Частиною першою статті 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Частиною 1 ст. 1071 ЦК України встановлено, що банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження. Частиною 2 згаданої статті встановлено, що грошові кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його розпорядження лише на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом. В судовому засіданні не доведено, що позивач вчиняв розрядження щодо списання/перерахунку коштів, та вчиняв будь-які інші дії, що могли б призвести до списання грошових коштів з його рахунків. Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Частиною 3 ст.1092 ЦК України передбачено, якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону. У відповідності до ст. 39 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» суб`єкти переказу зобов`язані виконувати встановлені законодавством України та правилами платіжних систем вимоги щодо захисту інформації, яка обробляється за допомогою цих платіжних систем. Еквайр та емітент повинні проводити моніторинг з метою ідентифікації помилкових та неналежних переказів. У відповідності до п. 32.3.2 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні у разі переказу з рахунка платника без законних підстав, за ініціативою неналежного стягувана, з порушенням умов доручення платника на здійснення договірного списання або внаслідок інших помилок банку повернення платнику цієї суми здійснюється у встановленому законом судовому порядку. При цьому банк, що списав кошти з рахунка платника без законних підстав, має сплатити платнику пеню у розмірі процентної ставки, що встановлена цим банком по короткострокових кредитах, за кожний день починаючи від дня переказу до дня повернення суми переказу на рахунок платника, якщо інша відповідальність не передбачена договором. Відповідно до Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» неналежний отримувач - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі. Згідно з Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» неналежний переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежний платник - особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів; Згідно зі ст. 7 та п. 38.1 і 38.4 ст. 38 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", режим обслуговування клієнта банків полягає у зберіганні коштів, здійсненні розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів та створенні системи захисту інформації, яка повинна забезпечувати безперервний захист інформації щодо переказу коштів на усіх етапах її формування, обробки, передачі та зберігання. Аналіз наведених вище норм вказує, що крім функцій розрахунково-касового обслуговування клієнта, банк також виконує й функцію зберігання його грошових коштів, які перебували на поточному рахунку, і несе відповідальність за безпеку власної платіжної системи, а значить і грошових коштів. Згідно зі ст.1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Відповідно до п. 18.3 статті 18 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", при прийманні електронних документів на переказ має бути дотримана відповідна процедура перевірки електронного цифрового підпису, що дає можливість пересвідчитися у цілісності та достовірності електронного документу. У разі недотримання зазначених вимог, банк або інша установа - член платіжної системи, несуть відповідальність за шкоду, заподіяну суб`єктам переказу. Згідно з п.39.2.3 ст. 39 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" відповідач не забезпечив дотримання вимог законодавства та не виконав зобов`язань перед позивачем, як володільцем банківського рахунку. Згідно із пунктом 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. Відповідно до пунктів 6 - 9 Положення № 705, користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів. Емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, встановлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН -коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН -коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, не можна стверджувати, що зняття коштів відбулось з вини клієнта банка. Відсутність обставин, які безспірно доводять, що відповідач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції вказує на відсутність вини позивача як підставу цивільно-правової відповідальності у знятті грошових коштів з її рахунка. Зазначений правовий висновок наведений у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року № 6-71цс15, та підтверджений постановою Верховного Суду від 21.02.2019 року №489/1649/17. Відповідно до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суду не надано доказів, які безспірно доводять, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжну операцію. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що грошові кошти , як кредитні кошти банку, були списані з рахунку позивача без її відома, а АТ КБ «ПриватБанк» не було вчинено жодних дій, спрямованих на встановлення фактичних обставин списання коштів з карткового рахунку позивача, в результаті чого відбулося несанкціоноване списання грошових коштів з рахунку позивача, суд приходить до висновку про відсутність вини [PERSON] та наявності підстав для задоволення позовних вимог шляхом відновлення залишку коштів на картковому рахунку позивача станом на дату такого списання 04.11.2019р. Оскільки проценти та штрафні санкції нараховувались на несанкціоновано списану суму грошових коштів, то вони підлягають списанню і їх подальше нарахування припиненню, а дії Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» визнанню неправомірними, оскільки позивач повідомляла банк про шахрайські дії та зверталася з заявою про встановлення причин зникнення грошових коштів з її картки та припинення нарахування відсотків, але заява залишилися без задоволення та відбувалося нарахування процентів та штрафних санкцій за використані кошти.

Outcome: approved