Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

Позивач Кредитна спілка "Наші люди" звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 21.12.2017 між Кредитною Спілкою "Наші люди" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1566-Л, на виконання якого відповідач отримала кредит у розмірі 1 000 000 грн. зі сплатою 48% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов`язалася погашати заборгованість за кредитом та відсотками за його користування. В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між Кредитною спілкою "Наші люди", з однієї сторони, та [PERSON] і [PERSON] , з іншої сторони, було укладено договір поруки №1612-Л від 23.04.2018, відповідно до умов якого останні поручилися перед позивачем за виконання позичальником [PERSON] зобов`язань, що випливають із укладеного між ним та Кредитною Спілкою кредитного договору. Позивач вказує на те, що протягом дії кредитного договору відповідачі взяті на себе зобов`язання за вищевказаним договором належним чином не виконували, в результаті чого станом на 06.10.2020 виникла заборгованість за кредитним договором № 1566-Л від 21.12.2017 на суму 1 081 997, 68 грн., до складу якої входить: заборгованість за основною сумою кредиту в розмірі 974 537,15 грн. та заборгованість по відсотках за користування кредитом в розмірі 107 440, 53 грн. 02.09.2020 позичальнику та поручителям було направлено листи-вимоги з приводу погашення простроченої заборгованості, проте, заборгованість в добровільному порядку не погашена. Посилаючись на зазначені обставини та невиконання відповідачами зобов`язань за кредитним договором № 1566-Л від 21.12.2017 та договором поруки №1612-Л від 23.04.2018, позивач просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь Кредитної спілки "Наші люди" заборгованість згідно кредитного договору № 1566-Л від 21.12.2017 у розмірі 1 081 977,68 грн та судові витрати по справі. Представник позивача Ільїн О.П. в судове засідання не з`явився, не дивлячись на своєчасне та належне його повідомлення про розгляд справи, в матеріалах справи є його письмове клопотання про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , будучи своєчасно та належним чином повідомленими про розгляд справи, в судове засідання з розгляду справи по суті не з`явилися, причини неявки суду не вказали, заяви про відкладення розгляду справи та заперечення до суду від них не надходило. На стадії підготовчого провадження визнали факт наявності заборгованості за кредитним договором № 1566-Л від 21.12.2017 у зазначеному позивачем розмірі та надали суду копії квитанцій про часткове погашення вказаної заборгованості за кредитним договором № 1566-Л від 21.12.2017 на суму 10 000 грн. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, врахувавши заяву представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі в їх сукупності,вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 ЦК України, визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За вимог ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частинами 1 та 2 ст. 639 ЦК України, визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. З урахуванням наведених законодавчих норм судом встановлено, що 21.12.2017 між Кредитною спілкою "Наші люди" та [PERSON] було укладено кредитний договір №1566-Л (а.с.4-7), відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 1 000 000,00 грн. Факт передання коштів Кредитною спілкою "Наші люди" за цим Договором та отримання їх [PERSON] підтверджується копіями видаткових касових ордерів від 21.12.2017 (а.с.6-12). Відповідно до умов вищевказаного договору сторони погодили строк кредитування, порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту та сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків. Так, згідно п.2.1 Договору кредит надавався строком з 21.12.2017 по 25.11.2021. Згідно п.2.2 Договору позичальник зобов`язувався повністю повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного п.2.1. цього Договору. Згідно п.3.1. Договору плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою і становить 48% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п.3.4 Договору позичальник зобов`язувався сплачувати суму нарахованих згідно п.3.1 Договору процентів за кожен період не пізніше 25-го числа цього періоду. Якщо фактична сплата процентів за період відбувається в наступних періодах, то позичальник сплачує проценти по день фактичної оплати. Пунктом 5.4.3 кредитного договору сторони погодили право позичальника вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за весь фактичний строк користування кредитом у випадку, зокрема, за затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць. Відповідно до п.5.7 кредитного договору якщо кредитодавець на основі п.5.4.3 цього Договору вимагає повернення споживчого кредиту, повернення споживчого кредиту може бути здійснено позичальником протягом тридцяти календарних днів. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Приписами ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між Кредитною спілкою "Наші люди", з однієї сторони, та [PERSON] і [PERSON] , з іншої сторони, було укладено договір поруки №1612-Л від 23.04.2018 (а.с.15), відповідно до умов якого останні поручилися перед позивачем за виконання позичальником [PERSON] зобов`язань, що випливають із укладеного між ним та Кредитною Спілкою кредитного договору. З наведеного слідує, що спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі вчинення кредитного договору № 1566-Л від 21.12.2017 та договору поруки №1612-Л від 23.04.2018, укладених у письмовій формі. Відповідно до п.1.2 укладеного сторонами договору поруки поручителі відповідають за зобов`язаннями позичальника перед спілкою у обсязі 100 % від суми зобов`язань, тобто за погашення кредиту у сумі 1000 000 грн., процентів за користування кредитом за ставкою 48% річних, а також за сплату штрафних санкцій та за відшкодування збитків, завданих спілці невиконанням або неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору. Пунктами 2.1 та 2.2 договору поруки визначено, що поручителі несуть солідарну з позичальником відповідальність перед спілкою та відповідають за зобов`язання позичальника всім належним йому майном. Відповідальність поручителя настає у випадку, коли позичальник не виконує або неналежним чином виконує свої зобов`язання перед спілкою за кредитним договором. Відповідно до п.2.3 договору поруки право звернення спілкою стягнення на кошти та майно поручителів виникає у день невиконання позичальником зобов`язань щодо сплати кредиту в цілому, невчасного і неповного виконання останнім хоча б одного з планових платежів за кредитним договором, а також інших зобов`язань, передбачених кредитним договором. Згідно п.2.4 договору поруки поручителі зобов`язані протягом п`яти банківських днів з дня отримання від спілки повідомлення про заборгованість, сплатити спілці вказані у повідомленні грошові суми. Пунктом 4.1 договору поруки встановлено, що спори за договорами будуть вирішуватись сторонами шляхом переговорів, а якщо не буде досягнуто згоди, то в суді у відповідності з законодавством України. Згідно із ч.1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. З аналізу даних приписів закону, що регулює спірні правовідносини, слід виходити з того, що моментом настання у поручителя обов`язку вважається отримання ним повідомлення про наявність у боржника (позичальника) невиконаного грошового зобов`язання, забезпеченого порукою, з вимогою виконати зобов`язання замість позичальника або разом з ним. Як вбачається з матеріалів справи, 02.09.2020, у зв`язку із неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору, позивачем на адресу відповідачів було направлено листи-вимоги, в яких він повідомив їх про наявну заборгованість по відсотках за користування кредитом станом на 13.08.2020 в розмірі 69 766,28 грн. та вимагав негайно її погасти, одночасно попередивши про звернення до суду у випадку невиконання даної вимоги (а.с. 22-24). Вказані листи - вимоги були отримані відповідачами 15.08.2020 (а.с.22 зворот, 23 зворот,24 зворот). Судом встановлено, що в добровільному порядку погашення вищевказаної заборгованості не відбулося, у зв`язку із чим у кредитора з`явились підстави для судового захисту порушеного права на отримання виконання простроченого зобов`язання від позичальника та поручителів. З наданого позивачем в обгрунтування позовних вимог розрахунку заборгованості за кредитним договором №1566-Л від 21.12.2017 встановлено, що станом на 06.10.2020 у позичальника за забезпеченим порукою договором кредиту виникла заборгованість в розмірі 1 081 997, 68 грн., до складу якої входить: заборгованість за основною сумою кредиту в розмірі 974 537,15 грн. та заборгованість по відсотках за користування кредитом в розмірі 107 440, 53 грн (а.с.14). Одночасно, встановлено, що на стадії підготовчого провадження у даній справі відповідачі частково погасили заборгованість за кредитом, а саме на суму 10 000 грн, що підтверджується копіями квитанцій від 20.11.2020 та 24.11.2020, які містяться в матеріалах справи (а.с.43). За таких обставин, суд приходить до висновку, що станом на час розгляду справи розмір заборгованості по кредитному договору №1566-Л від 21.12.2017, з урахуванням часткового погашення суми боргу відповідачами, становить 1 071 977,68 грн. Відтак, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, суд, приймаючи до уваги те, що відповідач [PERSON] не виконує у визначені умовами договору строки й обсяги взятих на себе зобов`язань за кредитним договором №1566-Л від 21.12.2017, й відповідно відповідачами [PERSON] та [PERSON] не надано суду доказів своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за наявності згідно договору поруки №1612-Л від 23.04.2018 їх солідарного обов`язку відповідати перед кредитором боржника за виконання нею взятого на себе зобов`язання, приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідачів є обґрунтованими і з урахуванням часткового погашення заборгованості, є такими, що підлягають до часткового задоволення - зі стягненням суми заборгованості в розмірі 1 071 977,68 грн. в солідарному порядку з боржника і кожного поручителя окремо. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що сума заборгованості, заявленої до стягнення позивачем, зменшилася з причини її часткової сплати відповідачами вже під час розгляду справи по суті, коли позивач вже втратив право подання заяви про зменшення розміру позовних вимог, суд вважає доцільним на виконання приписів ч.1 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у повному їх розмірі, оскільки при наведених вище обставинах вважається, що позовні вимоги задовольняються повністю. Згідно ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки в судове засідання, призначене на 12-00 год. 22.03.2021 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України) 29.03.2021, то датою ухвалення даного судового рішення є 29.03.2021. На підстав наведеного,

Outcome: partial