Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON] товариства "ДОМІНАНТА", [PERSON] та просить: - стягнути з [PERSON] товариства "ДОМІНАНТА" на його користь 48200,07 грн. борг по виплаті страхового відшкодування, 13179,07 грн. пені за прострочення виплати страхового відшкодування, 626,60 грн. індексації за час прострочення грошового зобов'язання та 166,38 грн. 3% річних від простроченої суми боргу, а всього 62172,12 грн.; - стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 5000 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок пошкодження в ДТП належного йому автомобіля [NUMBER]; - стягнути пропорційно з відповідачів на його користь усі понесені ним судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 22 жовтня 2016 року на автодорозі Дубровиця-Любиковичі-Сарни 4 км. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки "ВАЗ 2106" з номерним знаком 23625 КН під керуванням [PERSON], відповідальність якого, згідно договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів було застраховано в [PERSON] товаристві "ДОМІНАНТА" та належного йому транспортного засобу марки "Volkswagen Golf", з номерним знаком. ВК 3870 АІ, яким керував він. Постановою Дубровицького районного суду від 11.11.2016 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Після отримання вказаної постанови суду, він, як потерпілий від ДТП, надіслав до СТ "ДОМІНАНТА" письмове повідомлення про ДТП. Вартість матеріального збитку завданого йому в результаті ДТП визначено в розмірі 48200,07 грн. Проте, до даного часу, всупереч вимогам Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", СТ "ДОМІНАНТА" не здійснило виплату йому страхового відшкодування, хоча передбачений граничний строк виплати в 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування закінчився 03.05.2017 року. Тому, СТ "ДОМІНАНТА", крім основної суми боргу по виплаті страхового відшкодування, зобов'язане виплатити йому пеню за прострочення виплати, витрати на інфляцію за час прострочення та 3% річних від простроченої суми. Крім того, незаконними діями [PERSON] внаслідок ДТП, йому також було завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що він переніс моральні переживання, як власник, за пошкоджений автомобіль та неможливість протягом восьми місяців його використання у роботі та для потреб його сім'ї. Йому прийшлося пережити немало моральних страждань через те, що він тривалий час не мав коштів, необхідних для ремонту автомобіля, а при цьому особа, винна у заподіянні йому матеріальних збитків, не вжила жодних заходів до того, щоб пришвидшити отримання ним страхового відшкодування або у добровільному порядку відшкодувати ці збитки хоча б частково. Усі зазначені обставини потягли за собою вимушені зміни у його житті, необхідності відшукування додаткових зусиль для організації життя, порушення нормальних життєвих зв'язків, змінився звичний для нього спосіб життя. Постійні переживання за те, що він залишиться ні з чим, вплинули на його психологічний стан, він став роздратований, перестав нормально харчуватися та спати, що відображується на його відносинах з рідними, друзями, колегами по роботі. 15.08.2017 року позивач подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення з відповідача СТ "ДОМІНАНТА", оскільки в позовній заяві було допущено арифметичну помилку у розрахунку пені за прострочення виплати страхового відшкодування, а також за тієї обставини, що незважаючи на його звернення до суду з вищевказаним позовом, жоден з відповідачів так і не відшкодував завдану йому внаслідок ДТП шкоду, тому за період з 04.05.2017 року по 16.08.2017 року просить стягнути з СТ "ДОМІНАНТА" 48200,07 грн. боргу по виплаті страхового відшкодування, 3496,81 грн. пені за прострочення виплати страхового відшкодування, 1494,20 грн. індексації за час прострочення грошового зобов'язання та 412,01 грн. 3% річних від простроченої суми боргу, а всього 53603,09 грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] товариства "ДОМІНАНТА" у судове засідання не з'явився, однак надав суду письмові пояснення в яких зазначив, що 02.02.2017 року позивач звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування, яка отримана 13.02.2017 року за вх. №0516. Положення п.36.2 ст.36 Закону україни "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлюють, що страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення щодо виплати або відмови у виплаті страхового відшкодування. Таким чином, строк в 90 днів для прийняття ними рішення стосовно виплати страхового відшкодування закінчився 14 травня 2017 року. Однак, позивач невірно визначив кінцеву дату прийняття рішення стосовно виплати страхового відшкодування, а тому невірно застосував формулу для підрахунку розміру пені, інфляційних збитків та 3% річних. Відповідач [PERSON] позов не визнав. Пояснив, що за вчинене правопорушення він уже поніс покарання. Крім того, у результаті ДТП його автомобіль теж зазнав пошкоджень. Також зазначив, що він не може вплинути на [PERSON] товариство "ДОМІНАНТА" для пришвидшення виплати позивачу. Вислухавши сторони, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Постановою Дубровицького районного суду Рівненської області від 11.11.2016 року встановлено, що 22.10.2016 року о 10:30 год. на а/д Дубровиця-Любиковичі-Сарни 4 км [PERSON] керував автомобілем марки "ВАЗ 2106", з державним номерним знаком 23625 КН, під час здійснення розвороту не впевнившись чи не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем марки "Volkswagen Golf", з державним номерним знаком ВК 3870 АІ, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до вищевказаної постанови [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КупАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Цивільно-правова відповідальність була застрахована відповідачем [PERSON] у [PERSON] товаристві "ДОМІНАНТА", про що свідчить поліс №АК/0981753 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.8) Судом встановлено, що позивачем, як потерпілим в результаті ДТП, було надіслано до [PERSON] товариства "ДОМІНАНТА" письмове повідомлення про ДТП та необхідні документи. В подальшому, позивач звернувся до [PERSON] товариства "ДОМІНАНТА" із заявою, датованою 02.02.2017 року, про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 22.10.2016 року (а.с.29). Із вказаної вище заяви позивача вбачається, що вона була отримана [PERSON] товариством "ДОМІНАНТА" 13.02.2017 року за вх. №0516. З матеріалів справи вбачається, що вартість матеріального збитку позивача становить 48200,07 грн., що підтверджується інформацією [PERSON] товариства "ДОМІНАНТА" від 10.03.2017 року зв вих. №0381 (а.с.12), звітом №40-D/27/1 від 10.03.2017 року (а.с.13) та звітом №03-R/30/9 від 10.03.2017 року (а.с.14). Зі змісту ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. У ст.526 ЦК України зазначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта. Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно п.36.2 ст.36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. У свою чергу ч.3 ст.549 ЦК України визначає пеню як неустойку, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно п.36.5 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Згідно ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з вимог Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки заява позивача про виплату страхового відшкодування на адресу страхової компанії надійшла 13.02.2017 року, то строк виплати страхового відшкодування позивачу закінчився 14.05.2017 року. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] товариство "ДОМІНАНТА" не виконала свої зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування, має місце прострочення грошового зобов'язання, а тому позивач має право на підставі ст.625 ЦК України на стягнення неустойки, інфляційних витрат та трьох відсотків річних за весь час прострочення грошового зобов'язання. Однак, суд не погоджується з наведеним розрахунком позивача про стягнення пені, інфляційних витрат та 3% річних, оскільки у зв'язку з невірним визначенням кінцевої дати прийняття рішення стосовно виплати страхового відшкодування, позивачем невірно здійсненим розрахунки зазначених сум. Тому, за період з 15.05.2017 року по 16.08.2017 року термін прострочення страхової вимоги позивачу складає 94 дні. Отже, сума пені за вказаний період становить 3117,82 грн., яка складається із слідуючого: Сума страхового відшкодування - 48200,07 грн. Облікова ставка НБУ з 15.05.2017 року по 25.05.2017 року (11 днів) - 13% та з 26.05.2017 року по 16.08.2017 року (83 дні) - 12,5%. 48200,07 * 11 * 13 * 2 / 100 / 365 = 377,68 грн. 48200,07 * 83 * 12,5 * 2 / 100 / 365 = 2740,14 грн. Сума витрат від інфляції за цей же період склала 1260,82 грн., що складається з наступних розрахунків. Отже, індекс інфляції у травні 2017 року складав 101,3%, у червні 2017 року - 101,6%, у липні 2017 року - 100,2%. Кількість днів щомісячно для розрахунку витрат від інфляції за період з 15.05.2017 року по 16.08.2017 року становить: з 15.05.2017 року по 31.05.2017 року - 17 днів, з 01.06.2017 року по 30.06.2017 року - 30 днів, з 01.08.2017 року по 16.08.2017 року - 47 днів. Тому витрати позивача від інфляції є: - травень: 48200,07 * 101,3% = 48826,67 грн. (48826,67 - 48200,07) / 31 * 17 = 343,62 грн.; - червень: 48200,07 * 101,6% = 48971,27 грн. 48971,27 - 48200,07 = 771,20 грн.; - липень-серпень: 48200,07 * 100,2% = 48296,47 грн. (48296,47 - 48200,07) / 31 * 47 = 146,15 грн. Сума 3% річних складає 372,40 грн., розрахунок якої слідуючий: 48200,07 * 94 * 3 / 100 / 365. У підсумку, сума боргу [PERSON] товариства "ДОМІНАНТА" становить 52951,11 грн. (48200,07 + 3117,82 + 1260,82 + 372,40). Згідно зі ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу у визначений ч.2 ст.16 ЦК України спосіб, зокрема, шляхом відшкодування майнової та немайнової (моральної) шкоди. Враховуючи роз'яснення Верховного Суду України, що містяться в постановах Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", суд вважає, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, розмір завданої шкоди. Згідно зіст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Із змісту ст.1166 ЦК України вбачається, що майнова шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно вимог вищевказаної статті ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном, або в інший спосіб. У статті 1167 ЦК України зазначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою яка її завдала за наявності її вини. Вина відповідача [PERSON] у спричиненні моральної шкоди позивачу, а також факти протиправної поведінки відповідача стверджуються, дослідженими судом доказами. Отже, обов'язок відшкодування моральної шкоди покладається на відповідача [PERSON], оскільки він, керуючи транспортним засобом, завдав позивачу моральну шкоду, у зв'язку із пошкодженням його майна та тривалістю його відновлення, що потягло зміну у способі життя позивача. Частиною 1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. У справі відсутні будь-які фактичні дані про те, що відповідач, не винен у спричиненні моральної шкоди позивачу і, відповідно, відповідач в порушення ст.60 ЦПК України не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростували цю обставину та стверджували протилежне. Однак, згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд, зважаючи на вищевикладене, вважає, що позивачем надано достатніх доказів, які свідчать про спричинення йому моральних страждань внаслідок дій відповідача [PERSON] Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню пропорційно задоволеним вимогам сплачений позивачем судовий збір. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди та для задоволення у повному обсязі вимог щодо відшкодування моральної шкоди.

Outcome: approved