Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позов до Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Рахівська державна нотаріальна контора Закарпатської області, реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області про визнання права власності у порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті громадянина [PERSON], [INFO] року, залишилося як спадкове майно - житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами [ADDRESS]. З метою отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно, вона, як спадкоємець першої черги спадкування за законом, звернулася до нотаріальної контори з метою видачі їй свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі такого нотаріусом їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок, про що видано відповідну постанову. Вона, як спадкоємець за законом, прийняла на себе всі права та обов'язки щодо спадкового будинку. У зв'язку з наведеним, просить суд визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок [ADDRESS]. Позивачка [PERSON], та її представник [PERSON], в судове засідання не з'явилися. Представник позивачки, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - Ясінянської селищної ради в судове засідання не з'явився. Сільський голова [PERSON] надав заяву, якою просить справу розглядати без участі представників ради. Позовні вимоги підтримують. Представник третьої особи без самостійних вимог, Рахівської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явився. Однак завідуюча нотаріальною конторою, [PERSON], надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримують. Представник третьої особи без самостійних вимог, реєстраційної служби Рахівського РУЮ, в судове засідання не з'явився. Начальник служби, [PERSON], надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі їх представника, позовні вимоги залишають на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Згідно ст.ст.1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Встановлено, що позивачка [PERSON], являється спадкоємцем першої черги спадкування за законом громадянина [PERSON], померлого [INFO] року, що стверджується свідоцтвом про смерть. Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в її користь. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об'єкт самочинного будівництва. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд [ADDRESS], виданої КП "БТІ" Рахівської районної ради спадковий будинок побудований у 1985 році. Про факт належності спадкового будинку нині померлому [PERSON] свідчить будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, рішенням виконкому Рахівської районної ради народних депутатів від 25 березня 1985 року, дозволом на право виконання будівельних робіт, а отже його не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви. Судом встановлено, що позивачка прийняла спадщину, оскільки постійно проживала із спадкодавцем [PERSON] по день його смерті. Таким чином, враховуючи, що позивачка по справі належить до спадкоємців за законом, спадщину прийняла, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання відшкодування судових витрат позивачкою не ставилось.

Outcome: approved