Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

У березні 2020 року позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] , в якому просила позбавити відповідача - [PERSON] , [INFO] , за ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно виховання своєї доньки - [PERSON] , [INFO] , батьківських прав, призначити [PERSON] , [INFO] , опікуном малолітньої [PERSON] , [INFO] , змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] , на користь [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня пред`явлення заяви та до досягнення дитиною повноліття, тобто з [INFO] до [INFO] , надалі стягувати з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , на користь опікуна [PERSON] , у розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття з дня набрання даним рішенням законної сили. Свій позов обґрунтовує тим, що із серпня 2013 року [PERSON] та [PERSON] почали проживати у цивільному шлюбі. Від зареєстрованого шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилась донька - [PERSON] , [INFO] . З осені 2014 року відповідач почав проживати окремо від дружини та дитини, не займається вихованням дитини, не цікавиться її життям, станом здоров`я, фізичним, духовним розвитком та не забезпечує матеріально. Мати дитини [PERSON] , рідна сестра позивача, померла [INFO] від гострої серцевої недостатності. Донька [PERSON] постійно проживає в сім`ї позивача, із рідних людей дитина має лише рідну бабу [PERSON] , [INFO] , та позивача - рідну тітку по матері. Згідно акту обстеження умов проживання встановлено, що умови проживання дитини задовільні, дитина забезпечена всім необхідним для розвитку, стосунки у родині доброзичливі. Наказом служби у справах дітей Броварської міської ради від 03.03.2020 року, наказано тимчасово влаштувати малолітню [PERSON] , [INFO] , яка залишилась без батьківського піклування, в сім`ю громадянки [PERSON] , до прийняття рішення про постійне влаштування дитини. Наказом Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2020 року, із [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищенаведені обставини позивач змушена була звернутись до суду із вказаними вимогами, та просити задовольнити позовні вимоги. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київській області Радзівіл А.Г. від 07 квітня 2020 року провадження у вказаній справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київській області Радзівіл А.Г. від 07 липня 2020 року клопотання відповідача задоволено, призначено судово-медичну експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київській області Радзівіл А.Г. від 12 липня 2020 року поновлено підготовче провадження. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київській області Радзівіл А.Г. від 28 січня 2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, надали до суду заяви в яких зазначено, що позов підтримують в повному обсязі, просили його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з 'явився, надав до суду заву в якій зазначив, що позовні вимоги щодо позбавлення його батьківських прав визнає в повному обсязі, просив задовольнити позовні вимоги. Представник третьої особи у судове засідання не з'явилась, надали до суду заяву в якій зазначили, що позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав просять задовольнити, в іншій частині позову просять відмовити. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 485, зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, батьком зазначений - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с. 15). Згідно із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 257 та довідки про причину смерті № 123 від 24 лютого 2020 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , у віці 26 років від „Гострої серцевої недостатності. Гостра ішемічна хвороба серця". Відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання осіб та акту обстеження умов проживання № 111 від 02 березня 2020 року, складеного головними спеціалістами служби у справах дітей Броварської міської ради [PERSON] та [PERSON] , встановлено, що малолітня [PERSON] проживає в приватному будинку разом із позивачем - [PERSON] , бабусею - [PERSON] , чоловіком позивача - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Для дитини створені належні умови проживання, дитина має окрему кімнату, все необхідне для навчання та розвитку. Згідно із наказом служби у справах дітей Броварської міської ради Київської області № 95/01-10 від 03.03.2020 року, відомо, що [PERSON] [INFO] , тимчасово влаштовано як дитину яка залишилась без батьківського піклування в сім`ю гр. [PERSON] , до прийняття рішення про постійне влаштування дитини (а.с. 19). Відповідно до довідки з місця роботи № 11/01 від 27 лютого 2020 року, встановлено, що [PERSON] працює в ТОВ „Компанія „Полісся" з 01 листопада 2007р. та займає посаду головний технолог. Дохід за період із 01 серпня 2019 року по 31 січня 2020 року склав 60 000 грн. (а.с. 23). Судовим наказом Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2020 року, стягнуто із [PERSON] аліменти на утримання доньки, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 грудня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 24). Згідно із висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 24 березня 2020 року, за № 04-22/239, вбачається, що Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , по відношенню до його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що батько нехтує покладеними на нього обов`язками щодо піклування та вихованню дитини (а.с. 52-54). Відповідно до висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 103-196-2020, встановлено, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,9%, за вимогами Другого Міжнародного Симпозіуму з Ідентифікації людини - біологічне батьківство вважається доведеним. (а.с. 82-85). Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У справі "Мамчур проти України" (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Згідно Положень, зазначених в Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, ч.1 ст. 3 під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМУ № 866 від 24.09.2008р. в п.8 зазначається, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. На підставі рішення … виконавчого органу міської, районної у місті ради служба у справах дітей разом з уповноваженим підрозділом органів Національної поліції, представниками закладу охорони здоров`я вживають заходів до відібрання дитини у батьків та тимчасово влаштовують її відповідно до пункту 31 цього Порядку. Якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. Під час розгляду справи судом із наданих доказів позивачем встановлено, що дійсно [PERSON] належним чином не здійснював своїх батьківських обов`язків по вихованню доньки, не дбав про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавився навчанням дитини, не здійснював підготовку до самостійного життя. При цьому судом також враховано частину першу статті 3 Конвенції про права дитини, відповідно до якої першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини та відповідно до ч.2 ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Суд, дійшов про обґрунтованість висновку позивача та позовних вимог про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] - [INFO] по відношенню до доньки [PERSON] - [INFO] . Відповідно ч.1 ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно ч.1 ст. 61 ЦК України орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, крім випадків, встановлених частинами першою та другою статті 60 цього Кодексу. Так, зокрема до суду не наданий висновок органу опіки та піклування про доцільність призначення [PERSON] опікуном малолітньої [PERSON] , таке питання не виносилось комісією на розгляд, а тому вказані вимоги є необґрунтованими та передчасними. Частиною 2 ст. 166 Сімейного кодексу України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття. Батьки зобов`язані забезпечити своїм дітям достатній рівень життя та несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законодавства України. Відповідно до п. 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як вбачається, із судового наказу Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2020 року, стягнуто із [PERSON] аліменти на утримання доньки, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 грудня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття на користь матері [PERSON] , а тому зважаючи, що [PERSON] на час розгляду справи не набула статусу опікуна та не є стягувачем аліментів, тому в цій частині в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial