Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

05 травня 2016 року позивач - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» ( надалі Банк) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на суму 38128,25 грн. В обґрунтування позову позивач послався на ті обставини, що 02.08.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №б/н (надалі Договір) на підставі якого він отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 5000,00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом . ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» є правонаступником прав та обов*язків Закритого Акціонерного Товариства «ПриватБанк» у зв*язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з Закритого Акціонерного Товариства «ПриватБанк» на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» ( надалі Банк ) про що зазначено у п.п.1.1 Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк». Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити ( зменшити або збільшити ) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і бузумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту , встановленого Банком, відповідно до п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладено на банківському сайті http:privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п.5.5, п.5.5.1 та п 5.5.2 за користування кредитом Банк нараховує проценти в розмірі, встановленом тарифами банку, із розрахунку 360 календарних днів на рік. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в останній операційний день місяця за кожний календарний день за фактично витрачені в рахунок кредиту коштів, з дня списання суми з карточного рахунку. За несвоєчасне виконання боргових зобов*язань ( користування простроченим кредитом і овердрафтом) держатель сплачує проценти за завищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри яких визначаються тарифами. На думку позивача, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач, напроти, свої зобов'язання за Договором не виконав: не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, [PERSON] станом на 31.03.2016 року має заборгованість у сумі 38 128,25 грн.(тридцять вісім тисяч сто двадцять вісім гривень 25 копійок) і яка складається із: - заборгованості за кредитом 8448,50 грн., - заборгованості по процентам за користування кредитом 25 538,68 грн.; - заборгованості за пенею та комісією 2087,34 грн.; - штрафу (фіксованої частини) 250,00грн.; - штрафу ( процентної складової ) 1 803,73 грн., яку і просить стягнути з відповідача на свою користь. Під час розгляду справи в суді позивач надав уточнення до позовної заяви, просив суд стягнути з відповідача по справі [PERSON] заборгованість за кредитним договором , яка станом на 31.03.2016 року складає 38 128,25 грн.(тридцять вісім тисяч сто двадцять вісім гривень 25 копійок) і яка складається із: - заборгованості за кредитом 8448,50 грн., - заборгованості по процентам за користування кредитом 25 538,68 грн.; - заборгованості за пенею 2087,34 грн.; - штрафу (фіксованої частини) 250,00грн.; - штрафу ( процентної складової ) 1 803,73 грн., яку і просить стягнути з відповідача на свою користь. В судовому засіданні представник позивача позов, з урахуванням останніх уточнень до нього, підтримав, в його обґрунтування послався на ті ж підстави і просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про день та час розгляду справи належним чином сповіщений, про причини неявки суд не повідомив ( а.с. 52,54,60,62,68,72,94,102). Представник відповідача [PERSON], діючий на підставі довіреності, яка посвідчена секретарем Дівненської сільської ради Приазовського району Запорізької області від 01 червня 2016 року та зареєстрованої в реєстрі за №6 ( а.с.55) , проти позову заперечував, посилаючись на те, що отримання грошових коштів у кредит на платіжну картку не є формою кредитного договору. Із наявних у справі матеріалів не вбачається, що його довіритель ознайомлений з Умовами і Правилами надання банківських послуг, розрахунок суми боргу викладено незрозуміло, до того ж, на думку представника відповідача Банк пропустив строк позовної давності для звернення до суду з вказаним позовом, а тому наполягав на його застосуванні. Клопотання щодо застосування строку позовної давності виклав письмово ( а.с.81-83). Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи встановив наступні фактичні обставини: 02.08.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір №б/н ( надалі Договір) про надання банківських послуг на підставі якого він отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом у розмірі 22,80% на рік з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки ( а.с. 18-31 ). ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» є правонаступником прав та обов*язків Закритого Акціонерного Товариства «ПриватБанк» у зв*язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з Закритого Акціонерного Товариства «ПриватБанк» на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» ( надалі Банк ) про що зазначено у п.п.1.1 Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк» ( а.с.40). Відповідно до розрахунку (а.с.9-17) сума боргу [PERSON] перед Банком на 31.03.2016 року становить 38 128,25 грн.(тридцять вісім тисяч сто двадцять вісім гривень 25 копійок) і яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 8 448,50 грн. ( вісім тисяч чотириста сорок вісім гривень 50 копійок), заборгованості по процентам за користування кредитом 25 538,68 грн. ( двадцять п*ять тисяч п*ятсот тридцять вісім гривень 68 копійок); заборгованості за пенею 2 087,34 грн. ( дві тисячі вісімдесят сім гривень 34 копійки); штраф (фіксована частина) 250,00грн. ( двісті п*ятдесят гривень 00 копійок); штраф ( процентна складова ) 1 803,73 грн.( одна тисяча вісімсот три гривні 73 копійки). Наведені фактичні обставини свідчать про укладення між сторонами договору про надання банківських послуг шляхом написання заяви разом з Умовами і правилами надання банківських послуг. Відповідно до умов договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 5.000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 22.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вказаний договір складається з заяви позичальника та Умов і правил надання банківських послуг. Погашення заборгованості здійснюється щомісячними платежами як шляхом внесення коштів на картку клієнта так і шляхом списання Банком з інших рахунків клієнта ( а.с. 30). На підставі п.3.1 Умов і правил надання банківських послуг, Банк відкриває клієнту картрахунки, видає клієнтові карти, їх вид та строк визначений у заяві та Пам*ятці клієнта, підписанням якого клієнт і Банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата відкриття рахунку, зазначена в розділі заяви «Відмітки Банку». Згідно з п.3.4 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт або його довірена особа використовують платіжні карти в розмірі платіжного ліміту відповідного картрахунку, як засіб для безготівкових розрахунків за товари ( послуги) , для перерахування коштів з картрахунків на рахунки інших осіб, а також як засіб для отримання готівки в касах банку, фінансових установах, через банкомати і здійснення інших операцій, передбачених угодою сторін та діючим законодавством України. Пунктом 3.5 Умов і правил надання банківських послуг порядок, здійснення платіжних операцій з використанням платіжних карт, а також порядок отримання кредиту, регулюються діючим законодавством України та тарифами Банку. Згідно п.6.5 Умов і правил надання банківських послуг, клієнт зобов*язаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, за перевитрачання платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. На підставі п.6.6 Умов і правил надання банківських послуг, клієнт зобов*язаний у випадках невиконання зобов*язань по договору, на вимогу Банку виконувати зобов*язання по поверненню кредиту та овердрафту, сплаті винагороди Банку. Згідно п.8.6 Умов і правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобов*язань, передбачених договором, більш ніж на 120 днів , клієнт зобов*язаний заплатити Банку штраф у розмірі 500 гривень + 5% від суми позову. На виконання умов вищевказаного договору, відповідач отримав картку [NUMBER] ( а.с. 19 ). Картку /рахунок № [NUMBER] було відкрито Банком позичальнику 20.04.2007 року , строк дії картки 12.2012 рік. При оформлені кредитної картки відповідач [PERSON] був ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, про що свідчить його підпис у заяві та погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами ( а.с. 18-19). Крім того, до позовної заяви Банк надав розрахунок, в якому відображається рух коштів п картрахунку ( а.с. 97,104-117). У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором, [PERSON] станом на 31.03.2016 року має заборгованість у сумі 38 128,25 грн.(тридцять вісім тисяч сто двадцять вісім гривень 25 копійок) з яких : заборгованість за кредитом 8448,50 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 25 538,68 грн.; заборгованість за пенею 2087,34 грн.; штраф (фіксована частина) 250,00грн.; штраф ( процентна складова ) 1 803,73 грн. ( а.с. 9-17). Згідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - договору та вимог - відповідно до звичаїв, ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов*язковим для виконання сторонами відповідно до статті 629 ЦК України. Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов*язків. Згідно ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються правила параграфа 1 розділу 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути кредиторові заїм (грошові кошти в тій же сумі) в строк і в порядку, встановлених договором. А згідно з частиною 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. А згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув всю суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму і відсотки, розмір і порядок яких встановлюється договором (ст.1048 ЦК України). Відповідно до ст.ст.610,612 ЦК України , порушенням зобов*язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов*язання (неналежне виконання ). Боржник вважається таким, що прострочив виконання,якщо не виконав його в строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов*язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.1 статті 1050 ЦК України,якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов*язаний сплатити грошову суму відповідно до ст..625 ЦК України , на підставі ч.2 якої боржник , який прострочив виконання грошового зобові*язання, на вимогу кредитора зобов*язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми,якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобові*язання. Згідно з Умовами і правилами надання банківських послуг, мінімальний обов*язковий платіж - це розмір боргових зобов*язаннь позичальника, які щомісячно підлягають сплаті позичальником на протязі строку дії картки. Відповідно до п.9.12 Умов і правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору , він пролонгується на такий саме термін. В п. 3.1.1 Правил користування платіжною карткою зазначено, що строк дії картки вказаний на лицевій стороні картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Згідно п. 3.1.3 цих Правил, після закінчення строку дії картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії картки) не поступало письмової заяви держателя про закриття картрахунку. У п. 3.1.5 Правил зазначено, що заказані клієнтом картки, в тому числі продовжені з новим строком дії, але не отримані, зберігаються в банку для видачі клієнту по кредитній схемі - 6 місяців. (а.с.29 ). Згідно з п.9.4 Умов і правил надання Банківських послуг у разі наявності перевитрати платіжного ліміту по картці та непогашення його клієнтом на протязі шести місяців, картка закривається. Із заяви від 20.08.2007 року , яка є невід*ємною частиною договору, укладеного між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] вбачається , що строк дії картки, виданої [PERSON] у квітні 2007 року ( а.с.19) , становить п*ять років , тобто до грудня 2012 року ( а.с.118). Під час розгляду справи ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав суду документи на підтвердження видачі відповідачу картки з новим строком дії, яка була перевидана у травні 2012 року ( а.с. 98) . Із наданого позивачем витягу із особового рахунку позичальника [PERSON].(а.с.97,104-117) вбачається, що позичальник продовжував нею користуватися, останнє поповнення рахунку [PERSON] здійснив 20.06.2014 року шляхом внесення готівки в терміналі самообслуговування у смт. Приазовське. На думку суду, виписка банку по картрахунку є належним доказом , оскільки саме в ній відображено, коли, в якому відділені, касі або банкоматі здійснено зняття коштів з рахунку або внесено кошти на погашення кредиту, відсотків, прострочення, нарахування відсотків. З цієї виписки по вказаному рахунку вбачається , що [PERSON] активно користувався кредитним лімітом з часу отримання картки і вийшов на прострочення у липні місяці 2014 року. Таким чином, здійснюючи майже щомісячні поповнення картрахунку на погашення кредиту протягом періоду з часу отримання картки по липень місяць 2014 року, відповідач переривав позовну давність своїми діями протягом цього періоду. У постанові Верховного суду України від 22 жовтня 2014 року по справі №6-127цс14, зазначено, що аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти до висновку, що за договором про надання банківських послуг ( при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності ( стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту ( стаття 261 ЦК України). ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовною заявою про захист свого порушеного права 05.05.2016 року ( а.с. 1), а останній платіж відповідач здійснив 20.06.2014 року. Тому трирічний строк позовної давності щодо тіла кредиту, процентів, штрафних санкцій позивач не пропустив, що узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, викладеною у постанові від 22 жовтня 2014 року по справі №6-127цс14, з правовою позицією Верховного суду України, викладеною у постанові від 19 березня 2014 року по справі № 6-14 цс 14), яка згідно ч.2 ст. 214, 360-7 ЦПК України є обов'язковою до застосування. Нарахування штрафу передбачено п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, Банк нарахував на момент подання позову - станом на 31.03.2016 року за формулою, яка вказана у заяві 20.06.2014 року( а.с. 19 ) і на застосуванні якої представник позивача наполягав у судовому засіданні, тому стосовно цих вимог не мається порушення строків позовної давності. Тому, з урахуванням викладеного, з урахуванням останнього платежу щодо погашення, який було здійснено 20.06.2014 року ( а.с.16, 97,104-117), доводи представника відповідача про пропуск строку позовної давності, є неприйнятними. В Умовах та правилах надання банківських послуг стягнення пені не передбачено, в заяві позичальника зазначено, що при порушені позичальником строків платежів за будь - яким із грошових зобов*язань, передбачених даним договором більш чим на 20 днів , у зв*язку з чим Банк змушений звернутися до суду, позичальник зобовов*язаний сплатити Банку штраф в розмірі 250грн. +5% від суми позову. Відповідно до частини 1 статті 60, частини 3 статті 10 ЦПК України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Доказування не може ґрунтуватися на припущенні. Однак позивач , всупереч вимогам статей 10,60 ЦПК України , які зобов*язують його на засадах змагальності доводити свої позовні вимоги переконливими, належними та припустимими доказами , на підтвердження умов договору про сплату пені та правові підстави її нарахування, не надав. А відтак суд позбавлений можливості перевірити не тільки розрахунок пені, але і перевірити чи не є застосування пені , в даному випадку, видом відповідальності за одне й те саме правопорушення. З урахуванням викладеного , позов підлягає частковому задоволенню на суму 35936,54грн. , виходячи із розрахунку 8448,50 грн. (тіло кредиту) + 25538,68грн. (відсотки за користуванням кредитом)=33.987,18грн. та штрафу - фіксованої частини 250 грн. та процентної складової на суму 1699,36 грн. із розрахунку 33.987,18грн.х 5% :100=1.699,36грн. А всього на суму 35936,54грн., виходячи із розрахунку 8448,50 грн. (тіло кредиту) + 25538,68грн. (відсотки за користуванням кредитом) + 250,00грн. (штраф фіксована частина) + 1699,36 грн. ( штраф процентна складова) = 35936,54грн.( тридцять п*ять тисяч дев*ятсот тридцять шість гривень 54 копійки), яку слід стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Доводи представника відповідача про недоведеність ознайомлення позичальника [PERSON] з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, спростовуються наданими позивачем заявою щодо надання банківських послуг, яку [PERSON] власноруч підписав і тим самим погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами ( а.с. 18-19, розрахунком, в якому відображається рух коштів п картрахунку ( а.с. 97, 104-117). Суд також не приймає доводи представника відповідача, що між сторонами не існують кредитні договірні відносини, виходячи з наступного: так, згідно з ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Згідно ст. 3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є свобода договору. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до п. 1.27 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в України" платіжна картка - спеціальний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Згідно з п.п. 15.2 та п.п. 15.3 ст. 15 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в України" платіжна картка є власністю емітента і надається ним клієнту відповідно до умов договору. Згідно п. 1.1 Умов і правил надання банківських послуг належним чином заповнена заява підписується клієнтом ПАТ КБ "ПриватБанк" і таким чином клієнт виражає свою згоду, що заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг і Тарифами являє собою укладений договір про надання банківських послуг( а.с.20). Відповідно до п. 3.1 Умов і правил надання банківських послуг для надання послуг банк відкриває клієнту карткові рахунки, видає карти, їх вид і строк дії визначений у заяві, в пам'ятці клієнта, підписанням яких клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата відкриття рахунку, зазначена у розділі заяви "відмітки банку"(а.с.22). На підтвердження умов укладеного кредитного договору банк надав заяву, Умови і правила надання банківських послуг (а.с. 18-19,20-31). У пункті 22 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 ( з доповненнями до нього) зазначено, що договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами ( траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов*язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії. Відповідно до положень статті 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст..10 ЦПК України , цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів,їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з*ясуванню обставин справи: роз*ясніє особам, які беруть участь у справі, їх права та обов*язкі, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов*язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1,3 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позов задоволено частково на 94,25% із розрахунку 35936,54грн. : 38128,25 х 100=94,25%. Отже до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» підлягає до стягнення судовий збір на суму 1298,76грн. із розрахунку 1378,00 грн. х 94,25% :100=1298,76грн. ( одна тисяча двісті дев*яносто вісім гривень 76 копійок).. На підставі викладеного,

Outcome: partial