Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду, який в ході судового розгляду збільшив та просить суд зобов'язати Київську митницю Міндоходів здійснити виплату належних йому коштів, відповідно до ст.116 КЗпП України за період роботи з 22.03.2013 р. по 07.06.2013 р. в сумі 10784,13 грн. та зобов'язати Київську митницю Міндоходів здійснити виплату належних йому коштів, відповідно до ст.117 КЗпП України середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні по момент фактичного розрахунку в сумі 10018,80 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що наказом Державної митної служби України від 16 січня 2013 року №191-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», згідно з вимогами ст.ст. 21, 22, п. 6 ст. 23, п.1 ст. 26, п. 4 ст. 28 Дисциплінарного статуту митної служби України, за перевищення службових обов'язків та здійснення повноважень, не передбачених законом, його було звільнено з митних органів з 18 січня 2013 року. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва, зобов'язано Державну митну службу України поновити його на посаді головного інспектора митного поста "Східний термінал" Київської обласної митниці з 19 січня 2013 року. Київську обласну митницю зобов'язано нарахувати та виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19 січня 2013 року по 21 березня 2013 включно. Наказом Державної митної служби України № 858-к від 01.06.2013 р. «По добовому складу митних органів», скасовано наказ Державної митної служби країни № 191-к від 16.01.2013 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» та поновлено його на посаді головного інспектора митного поста «Східний термінал» Київської обласної митниці з 19.01.2013 р. Наказом Київської обласної митниці № 367-к від 06.06.2013 р. його було звільнено з посади головного інспектора митного поста «Східний термінал», 07.06.2013 р., відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України, у зв'язку з реорганізацією та скороченням штатної чисельності Київської обласної митниці. Йому фактично були виплачені кошти лише за один місяць вимушеного прогулу в розмірі 4313,65 гривень, компенсація за невикористану відпустку в розмірі 2187,15 гривень, вихідна допомога в розмірі 4313,65 гривень. В судовому засіданні позовні вимоги підтримав та вважає свої права порушеними і просить їх захистити в судовому порядку. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала з тих підстав, що відповідачем було проведено повний розрахунок з позивачем на підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.03.2013 р. та поновлено на роботі. На день розгляду даної справи заборгованості перед позивачем у відповідача відсутня, що підтверджується довідкою про відсутність заборгованості та реєстром перерахування середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу. Вважає, що вини відповідача у винесенні наказу №365-к від 06.06.2013 р. щодо поновлення позивача на роботі від вказаної дати, хоча рахується поновленим з 19.01.2013 р., не має, так як відповідач є структурним підрозділом Державної митної служби України, а тому вказаний наказ було винесено після отримання наказу №858-к від 01.06.2013 р. Державною митною службою України про поновлення на роботі позивача з 19.01.2013 р. Суд заслухав учасників процесу, дослідив та проаналізував всі докази в їх сукупності та прийшов до переконання про відмову в задоволенні позову з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.3,15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних,житлових,земельних, сімейних, трудових відносин. Дані правовідносини являються виключно трудовими і стосуються лише стягнення коштів, а тому підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а не в порядку адміністративного судочинства, на яке вказувала представник відповідача у своєму клопотанні. В ході судового розгляду судом сторонам було роз'яснено вимоги ст.ст.10,60 ЦПК України. Судом встановлено, що позивач був звільнений відповідачем з роботи. Непогоджуючись з вказаним рішенням, позивач оскаржив його в Окружний адміністративний суд м.Києва. Відповідно до постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.03.2013 (а.с.26-32), залишеного без змін Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду (а.с.33-35), позов [PERSON] задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Державної митної служби України №191-к від 16.01.2013р. Зобов'язано Державну митну службу України поновити [PERSON] на посаді головного інспектора митного поста "Східний термінал" Київської обласної митниці з 19 січня 2013 року. Зобов'язано Київську обласну митницю нарахувати та виплатити [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19 січня 2013 року по 21 березня 2013 року включно. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Постанова суду в частині зобов'язання Державної митної служби України поновити [PERSON] на посаді головного інспектора митного поста "Східний термінал" Київської обласної митниці з 19 січня 2013 року, а також в частині зобов'язання Київської обласної митниці нарахувати та виплатити [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі заробітку за один місяць звернута до негайного виконання. Таким чином вказаним рішенням відновлено порушені права позивача. Відповідно до ч.1 ст.116 Кодексу законів про працю України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Частиною 2 даної статті передбачено, що в разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. Відповідно до ч. 2 ст.117 КЗпП України, при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум, власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Згідно наказу №858-к від 01.06.2013 р. Державної митної служби України, [PERSON] був поновлений на роботі з 19.01.2013 р. (а.с.40). Згідно даного наказу було винесено наказу Київської обласної митниці від 06.06.13 №365-к (а.с.39), відповідно до якого вважати [PERSON] таким, що став до роботи з 06.06.2013 р. Зобов'язано провести виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі заробітку за один місяць. Підстава: постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.03.2013 р. Відповідно до довідки поданої представником відповідача, станом на 10.02.2014 р., заборгованість перед [PERSON] , відповідно до виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.03.2013 р., відсутня (а.с.45). Відповідно до реєстру перерахування середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу (а.с.46), [PERSON] нараховано до виплати 3776,12 коп. Таким чином, відповідачем постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.03.2013 р. виконана в повному обсязі. Відповідно до наказу Київської обласної митниці від 06.06.13 №367-к [PERSON] звільнено 07.06.13р. та проведено з ним повний розрахунок (а.с.9-10). Наказ №858-к від 01.06.2013 р. Державної митної служби України та наказ Київської обласної митниці від 06.06.13 №365-к, позивачем оскаржено не було щодо їх винесення в червні місяці, а тому відсутні підстави для задоволення позову. На підставі ст.ст. 3,10, 11, 60, 61,88, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

Outcome: dismissed