Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про захист прав споживача визнання правочину недійсним та застосування наслідків його недійсності. На підтримку своїх вимог посилається на наступне. 31.03.2014 року в мережі Інтернету на сайті Лізингової компанії АвтоФінанс він побачив обяву з вигідною пропозицією продажу в лізинг або розстрочку автомобілів та с/г техніки. На сайті були вказані контактні телефони компанії: [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]. Подзвонивши за телефоном [NUMBER], він поспілкувався з представником, яка представилась [PERSON]. Представник розповіла йому про умови продажу їхньою компанією автомобілів в лізинг та розстрочку, а також відмінності між даними пропозиціями. Оскільки умови розстрочки були вигідними, його зацікавила дана пропозиція і вони домовились зустрітись в офісі компанії, яка розташована за адресою: м.Запоріжжя, площа Профсоюзна, 2. В той же день, тобто 31.03.2014 року він приїхав з м.Нікополя Дніпропетровської області за вказаною адресою у м.Запоріжжя. На вході до офісу та в самому офісі були розміщені рекламоносії з пропозицією придбання автомобілів та сільгосптехніки на вигідних умовах лізингу та розстрочки. Його зустріли в офісі представники [PERSON] та [PERSON], які почали більш детально йому розясняти умови придбання ним автомобіля у розстрочку. Умови, які пропонувала йому представник [PERSON], передбачали: одноразову сплату комісії у сумі 10 % від вартості автомобіля; сплату першочергового внеску у сумі на його розсуд, але не менше, ніж 10 % від вартості автомобіля; отримання ним автомобіля строком до 07.04.2014 року (реєстрація автомобіля за його рахунок). А також зазначила, що її компанія сплатить автосалону залишкову частину вартості автомобіля, а йому буде потрібно сплачувати щомісяця визначену у договорі суму та 7 % річних за надану послугу. Також пояснила, що, оскільки договором розстрочки буде передбачено страхування автомобіля, то страховка на перший рік буде сплачена їхньою компанією як подарунок. Все це представник розяснила йому усно. Після усного розяснення умов щодо придбання ним автомобіля у розстрочку, за якими він мав придбати автомобіль та які мали бути визначені в договорі, представник [PERSON] почала заповнювати бланк (Додаток № 1 до Договору № 000900). При цьому самого Договору він ще не бачив. У Додатку № 1 до Договору № 000900 було заповнено наступні графи: його паспортні дані; марка та модель автомобіля, який він намагався придбати у розстрочку GEELY EMGRAND X7; вартість автомобіля, яка складала 140 000 (сто сорок тисяч) гривень (а враховуючи, що він замовляв автомобіль із встановленим на ньому газобалонним устаткуванням, вартістю 8 800 (вісім тисяч вісімсот) гривень, вартість товару склала 148 800 (сто сорок вісім тисяч вісімсот) гривень); була прописана сума періодичних платежів та щомісячна винагорода. Під час заповнення даного документу представник [PERSON], поспілкувавшись із кимось по мобільному телефону, повідомила його про те, що вартість автомобіля зросла на 20 000 (двадцять тисяч) гривень та оскільки вони вже домовились про ціну автомобіля і у них є можливість придбати автомобіль для нього за старою ціною, запропонувала йому швидше сплатити першочергові платежі, пояснивши, що до закриття банків залишалось не так багато часу, а вже наступного дня вона не зможе йому нічим допомогти. При заповненні реквізитів для оплати першочергових платежів, [PERSON] запитала у нього про суму, яку він хотів би сплатити як авансовий платіж. Маючи при собі 3 400 (три тисячі чотириста) доларів США, ним помилково було їй повідомлено, що він при собі має 3 700 (три тисячі сімсот) доларів США, тож остання розрахувала за курсом близько 11 гривень за 1 долар США та зазначила у платіжних реквізитах наступні суми необхідні для термінової оплати: 14 880,00 грн. (винагорода за послуги, повязані з включенням договору до Програми „АвтоФінанс, згідно Договору № 000900), що складає 10 % від ціни автомобіля; 26 010,00грн. (авансовий внесок). Він пішов до банку ПАТ „Перший Український міжнародний банк, де, відповідно до квитанції № 2804411 від 31.03.2014 року, о 17:14:01 год. здійснив валютно - обмінну операцію, обмінявши 3 400 (три тисячі чотириста) доларів США на гривні по діючому на той час курсу 10,90 грн. за 1 долар США. Після чого касир банку розподілила суму 37\~060 грн. на два платежі: 14 880,00 грн. (винагорода за послуги, повязані з включенням договору до Програми „АвтоФінанс, згідно Договору № 000900); 22 120,00 грн. (авансовий внесок). Повернувшись до офісу компанії близько о 17:40 год. та надавши представнику [PERSON] копії квитанцій, отримав від неї для підпису Договір № 000900 про надання фінансової послуги з Додатками № 1 та № 2 (умови діяльності Програми „Автофінанс). Наданий йому на підпис Договір був договором про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок обєднаних періодичних платежів учасників програми „АвтоФінанс, організованої Фінансовою установою ТОВ „Авто експерт, що для нього стало несподіванкою, адже він намагався придбати автомобіль на підставі укладання договору розстрочки з Лізинговою компанією „АвтоФінанс. Враховуючи, що представник ТОВ „Авто експерт [PERSON] запевняла його, що у строк до 07.04.2014 року він вже отримає автомобіль GEELY EMGRAND X7, а також те, що ним вже були здійснені платежі, він був змушений підписати вказаний вище Договір. Підписуючи Договір, представник [PERSON] запропонувала йому вказати дату укладання Договору „17.03.2014 рік та пояснила, що тільки у тому разі, якщо він вкаже дату „17.03.2014 рік, вартість автомобіля, який він намагався придбати, не зміниться у бік зростання його вартості. Особисто ним була проставлена дата „17.03.2014 р. на пятому аркуші Додатку № 2 до Договору № 000900 (два підписи та дві дати у Згоді субєкта персональних даних на обробку персональних даних, згідно з Законом України „Про захист персональних даних та один підпис і дата „17.03.2014 р. під змістом „Довідки про ознайомлення Клієнта Програми з внутрішніми правилами). На всіх інших аркушах Договору та Додатків дату „17.03.2014 р. проставляла особисто [PERSON] Таким чином. 31.03.2014 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю „Авто експерт в особі представника [PERSON], було укладено Договір про надання фінансової послуги № 000900 з Додатками № 1 та № 2 (умови діяльності програми „Автофінанс), в якому дата укладання Договору була зазначена 17.03.2014 року. В обіцяний представником [PERSON] строк 07.04.2014 року він автомобіль не отримав. Починаючи з наступного дня після укладання Договору, тобто з 01.04.2014 року, він майже кожного дня телефонував [PERSON], яка завіряла його, що автомобіль вже проходить передпродажну підготовку, запитувала його навіть куди доставляти автомобіль. Проте зателефонувавши черговий раз, вже інший представник [PERSON] повідомила його про необхідність здійснити платіж у сумі 50 000 гривень і що тільки тоді він зможе забрати автомобіль. Оскільки таких грошей у нього не було та усвідомлюючи, що представники ТОВ „Авто експерт ввели його в оману, він повідомив представника про свій намір розірвати Договір, як це передбачено п.9.1. ст.9 Додатку № 2 та п. 5.1.„б ст.5 Договору про надання фінансової послуги. Оскільки умови Договору не передбачають, що заяву про розірвання Договору необхідно подавати до центрального офісу Фінансової установи, ним 11.04.2014 року до офісу ТОВ „Авто експерт у м.Запоріжжі (офіс, де було укладено Договір про надання фінансової послуги), було подано заяву про розірвання Договору. Заяву про розірвання Договору отримала представник ТОВ „Авто експерт [PERSON] Про отримання заяви свідчить її особистий підпис на копії зави та проставлена нею дата її отримання. Представник [PERSON] під час отримання заяви про розірвання Договору не заперечувала факт укладання Договору саме 31.03.2014 року, натомість намагалась далі переконати його, що розривати Договір непотрібно та що він скоро отримає автомобіль. Відповідно до п.9.1. ст.9 Додатку № 2 до Договору про надання фінансової послуги № 000900 „Фінансова установа зобовязується повернути сплачені Клієнтом Програми кошти протягом 30 (тридцяти) банківських днів з моменту отримання заяви від клієнта Програми про розірвання цього Договору. Кошти мають бути повернуті за реквізитами, що вказані в заяві про розірвання Договору. Станом на 20.05.2014 року ТОВ „Авто експерт сплачені ним кошти не повернуло, внаслідок чого він був змушений звернутись до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг із скаргою про порушення ТОВ „Авто експерт законодавства у сфері регулювання ринків фінансових послуг. Згідно відповіді на скаргу (вих.№ 9539/16-12 від 04.09.2014 року), Нацкомфінпослуг повідомило, що на їхній запит до ТОВ „Авто експерт, останні, листом від 11.08.2014 року № 133, повідомили, що його заява про розірвання договору та повернення сплачених коштів, яка була вручена особисто представнику 11.04.2014 року, в Товаристві відсутня. За таких умов та враховуючи вищезазначене вважає, що ТОВ „Авто експерт, укладаючи з ним Договір про надання фінансової послуги № 000900 з Додатками № 1 та № 2 (умови діяльності програми „Автофінанс), шляхом введення його в оману та отримавши від нього на свої рахунки кошти, взагалі не мали наміру виконувати умови Договору. В свою чергу Нацкомфінпослуг через поверхневу перевірку за його скаргою або через зловмисну домовленість із ТОВ „Авто експерт не виявили наявні та очевидні порушення діяльності даного товариства. Такі висновки підтверджуються наступним. Відповідно до пункту 5.1 розділу 5 Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах (надалі - Ліцензійні умови), затверджених Розпорядженням Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг 09.10.2012 року № 1676, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 29.10.2012 року за № 1805/22117, „...Ліцензіат протягом строку дії ліцензії зобов'язаний дотримуватися вимог Законів України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму", "Про захист прав споживачів", інших нормативно-правових актів у сфері регулювання ринків фінансових послуг, у тому числі цих Ліцензійних умов, та внутрішніх правил. Щодо порушення ліцензійних умов діяльності товариством з обмеженою відповідальністю „Авто експерт, звертає увагу суду на те, що, згідно п.5.9 Ліцензійних умов, діяльність з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах повинна бути виключним видом діяльності ліцензіата. Ліцензіату забороняється здійснювати іншу діяльність, не передбачену цими Ліцензійними умовами. Як зазначалося ним вище, 31.03.2014 року він на сайті Лізингової компанії АвтоФінанс побачив вигідну пропозицію з пропозицією продажу в лізинг або розстрочку автомобілів. Дана компанія знаходиться за адресою: м.Запоріжжя площа Профсоюзна, 2. На сайті були контактні телефони компанії: [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]. Спілкуючись з представником компанії по телефону [NUMBER], йому були надані всі розяснення про відмінності даних пропозицій. Прибувши за адресою: м.Запоріжжя, площа Профсоюзна, 2 та отримуючи усно інформацію про умови придбання ним автомобіля у розстрочку, він був переконаний у тому, що спілкується з представником Лізингової компанії АвтоФінанс та що саме із цією компанією буде укладати договір придбання автомобіля у розстрочку. Представник [PERSON], яка знаходилася у приміщенні за даною адресою та яка надавала йому розяснення і пропонувала придбати автомобіль у розстрочку, після сплати ним першочергових платежів, виявилась представником ТОВ „Авто експерт, яка діяла на підставі доручення № 61 від 13.02.2014 року, про що зазначено в укладеному Договорі. ТОВ „Авто експерт, відповідно до рішення Нацкомфінпослуг № 645 від 26.02.2013 року отримало Ліцензію серії АЕ № 198422 на провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. Відповідно до п.5.8. Ліцензійних умов, Ліцензіат має право здійснювати діяльність з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах через свої відокремлені підрозділи на підставі отриманої ним ліцензії за умови виконання таких вимог: 1) інформація про такі відокремлені підрозділи має бути внесена до Реєстру; 2) повноваження щодо провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах мають бути передбачені в положеннях про відповідні відокремлені підрозділи ліцензіата; 3) дотримання відокремленими підрозділами вимог цих Ліцензійних умов. Відокремлений підрозділ у своїй діяльності керується положенням про відокремлений підрозділ та внутрішніми правилами. Відокремлений підрозділ ТОВ „Авто експерт у м.Запоріжжі, відомості про який містяться на сайті Інтернету, знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, площа Профсоюзна, 2. На сайті містяться контактні телефони відокремленого підрозділу ТОВ „Авто експерт у м.Запоріжжі: [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]. Саме ці номери телефонів вказані і на сайті Лізингової компанії Автофінанс, яка поширює інформацію про вигідну пропозицію продажу автомобілів та сільгосптехніки в лізинг та розстрочку. Саме ця адреса: м.Запоріжжя, площа Профсоюзна, 2 вказана й на сайті ТОВ „Авто експерт і на сайті Лізингової компанії Автофінанс. Розташування відокремленого підрозділу ТОВ „Авто експерт у м.Запоріжжі за однією адресою із Лізинговою компанією Автофінанс та використання одних і тих самих номерів телефонів дозволяє відокремленому підрозділу ТОВ „Авто експерт поширювати неправдиву інформацію про можливість укладання із споживачами договорів лізингу та розстрочки, на що у ТОВ „Авто експерт відсутній дозвіл на провадження даної діяльності та є порушенням п.5.5. Ліцензійних умов, оскільки „...Ліцензіат повинен мати у власності або в користуванні приміщення, яке повністю відокремлене від приміщень інших юридичних осіб за місцезнаходженням, зазначеним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та ліцензії. Приміщення вважається повністю відокремленим у разі, якщо воно не використовується іншими особами і це підтверджується документами, які передбачені підпунктом 10 пункту 3.2 розділу III цих Ліцензійних умов. Для забезпечення провадження діяльності відокремленим підрозділом ліцензіата ліцензіат повинен мати у власності або в користуванні приміщення площею, не менше 10 кв.м. за місцезнаходженням такого підрозділу ліцензіата.... Ще одним доказом розповсюдження неправдивої інформації ТОВ „Авто експерт про можливість їхньою компанією укладати із споживачами договорів розстрочки та лізингу є надана йому візитна картка з контактними телефонами представника ТОВ „Авто експерт [PERSON], якими ТОВ „Авто експерт розповсюджує неправдиву інформацію про можливість придбання автомобілів та с/г техніки на підставі укладання з їхньою компанією договорів лізингу та розстрочки, на що у ТОВ „Авто експерт відсутній дозвіл на провадження даної діяльності, що є також порушенням ст.11 ЗУ „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг, згідно якої фінансовим установам забороняється поширення у будь-якій формі реклами та іншої інформації, що містить неправдиві відомості про їх діяльність у сфері фінансових послуг. Крім цього, укладаючи з ним договір про надання фінансової послуги 31.03.2014 року, [PERSON] у самому договорі зазначила, що вона діє на підставі доручення № 61 від 13.02.2014 року і є представником ТОВ „Авто експерт (свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК № 387, видане Нацкомфінпослуг 19.02.2013 року; Ліцензія серії АЕ № 198422, видана Нацкомфінпослуг 07.03.2013 року, строк дії Ліцензії з 26.02.2013 року по 26.02.2018 року). Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 601 від 04.03.2014 року було визнано недійсною ліцензію на провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах серії АЕ № 198422 від 07.03.2013, видану Товариству з обмеженою відповідальністю „Авто експерт (код за ЄДРПОУ 38544153), у звязку з її переоформленням на підставі зміни місцезнаходження фінансової установи на: 01010, м. Київ, вул. Аніщенка, буд. 3-А, оф. 308. 04.03.2014 року ТОВ „Авто експерт отримало ліцензію на провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах серії АЕ № 198431, про що не могла не знати представник фінансової установи [PERSON] і тим більше не могли не знати працівники Нацкомфінпослуг при розгляді його скарги про порушення ТОВ „Авто експерт законодавства у сфері регулювання ринків фінансових послуг. Натомість [PERSON] зазначила у договорі вже недійсну ліцензію серії АЕ № 198422 від 07.03.2013 року, що тільки підтверджує про намір [PERSON] як представника ТОВ „Авто експерт, не виконувати умови договору. Про намір представника ТОВ „Авто експерт [PERSON] не виконувати умови договору свідчить також пропонування нею та у подальшому зазначення у Договорі про надання фінансової послуги № 000900 з Додатками № 1 та № 2 (умови діяльності програми „Автофінанс) дати укладання договору. Так, відповідно до п.9.1 ст.9 Додатку № 2, якою визначено порядок розірвання Договору, зазначено: „...Якщо Клієнт Програми виявить бажання розірвати Договір протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту його підписання, такому Клієнту повертається сума внесених ним на рахунок фінансової установи коштів. Протягом зазначених чотирнадцяти днів Клієнт Програми зобовязаний письмово повідомити про відмову від Договору шляхом подання заяви до офісу Фінансової установи. В зазначеній заяві Клієнт програми має чітко повідомити про прийняте рішення односторонньої відмови від договору та вказати банківські реквізити рахунку, відкритого на його імя, для здійснення повернення коштів. Разом із заявою клієнт надає копію підписаного примірника Договору разом з додатками, а також власний ІНН. Фінансова установа зобовязується повернути сплачені Клієнтом Програми кошти протягом 30 (тридцяти) банківських днів з моменту отримання заяви від Клієнта Програми про розірвання цього Договору, Кошти мають бути повернуті за реквізитами, що вказані в заяві про розірвання Договору.... Згідно п.9.2 ст.9 Додатку № 2 передбачено: „...Якщо Клієнт Програми, який ще не отримав товар, виявить бажання розірвати Договір після встановленого п.9.1 терміну, то Фінансова установа і цей Клієнт Програми звільняється від своїх зобовязань за цим Договором. В такому разі Фінансова установа не відшкодовує Клієнту Програми сплачену ним Винагороду за послуги, повязані з включенням Договору до Програми „Автофінанс та формуванням корпорації клієнтів програми „Автофінанс, компенсуючи витрати, які вона зазнала. Такому Клієнту Програми повертаються всі сплачені ним суми періодичних платежів за вирахуванням відступного, що становить суму двох періодичних платежів. Повернення коштів Клієнту Програми відбувається не пізніше, ніж через два роки з дня отримання відповідної заяви, або не пізніше 30 банківських днів після закриття Корпорації (якщо закриття корпорації відбулось раніше).... Отже, виходячи з даних положень Договору, запропонована та зазначена у договорі дата його укладання 17.03.2014 р., була розрахована представником ТОВ „Авто експерт [PERSON] не для того, щоб допомогти придбати автомобіль за запропонованою нею ціною, а з тією метою, щоб навіть звернення ним із заявою про розірвання договору 01.04.2014 року (на наступний день після укладання Договору) позбавляло б його можливості отримати сплачені кошти, відповідно до п.9.1. Оскільки Договір укладався 31.03.2014 року, що не заперечувала представник ТОВ „Авто експерт [PERSON], ним 11.04.2014 року (в межах чотирнадцяти днів), як це передбачено п.9.1 Додатку № 2, до офісу ТОВ „Авто експерт у м.Запоріжжі (офіс, де й було укладено Договір про надання фінансової послуги), було подано заяву про розірвання Договору. Заяву про розірвання Договору отримала особисто представник ТОВ „Авто експерт [PERSON] Але, про те, що ним була подана заява про розірвання договору, представник ТОВ „Авто експерт [PERSON] своє керівництво не повідомила. Доказом того, що Договір укладався саме 31.03.2014 року є наступні обставини. Звернувшись до Лізингової компанії Автофінанс за адресою: м.Запоріжжя, площа Профсоюзна, 2 і спілкуючись із представниками компанії, які знаходились у приміщенні за даною адресою та які у подальшому виявилися представниками ТОВ „Авто експерт, ним було повідомлено, що він при собі має 3 700 (три тисячі сімсот) доларів США, які був готовий сплатити як першочерговий внесок та одноразову комісію, яка становила 10 % від вартості автомобіля. Особисто [PERSON] було розраховано за курсом близько 11 гривень за 1 (один) долар США та зазначено у платіжних реквізитах наступні суми, необхідні для оплати: 14 880,00 грн. (винагорода за послуги, повязані з включенням договору до Програми „АвтоФінанс згідно Договору № 000900), що складає 10 % від ціни автомобіля; 26 010,00 грн. (авансовий внесок). Отже, якщо скласти суму даних платежів отримають: 26 010,00 грн. + 14 880,00 грн. = 40 890,00 грн. сума, яка була поділена на платежі після переведення [PERSON] 3 700 доларів США в гривню. Якщо суму 40 890,00 грн. поділити на 3 700 доларів США отримують курс долара США по відношенню до гривні, розрахований [PERSON], що дорівнює 11,05 грн. за 1 долар США. Проте представник ТОВ „Авто експерт [PERSON] не врахувала, що станом на 17.03.2014 року (дата, яка була зазначена у Договорі) курс гривні до долара США, згідно офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України, складав 9 грн. 60 коп. за 1 долар США. Отже, якби договір укладався 17.03.2014 р. то винагорода за послуги, повязані з включенням договору до Програми „АвтоФінанс та Авансовий внесок були б розраховані представником за курсом 9,60 грн. за 1 долар США та становили б 14 880,00 грн. (винагорода за послуги, повязані з включенням договору до Програми „АвтоФінанс, згідно Договору № 000900), що складає 10 % від ціни автомобіля; 20 640,00 грн. (авансовий внесок). Крім вищезазначених розрахунків, які підтверджують укладення Договору 31.03.2014 р., а не 17.03.2014 р. свідчить також наступне. Статтею 1 (Додатку № 2 до Договору № 000900 від 17.03.2014 року) Умови діяльності Програми „Автофінанс визначено, що Винагорода Фінансової установи грошові кошти, що сплачуються Клієнтом Програми та є оплатою послуг, наданих Фінансовою установою. До винагороди фінансової установи відносяться: винагорода за послуги, повязані з включенням договору до Програми „Автофінанс та формуванням корпорації клієнтів програми „Автофінанс (дана винагорода вказана в додатку № 1 до цього Договору та складає 10 відсотків від поточної ціни товару, дійсної на день підписання Договору. Клієнт Програми зобовязаний сплатити вказану винагороду після отримання від Фінансової установи письмового повідомлення про дату створення Корпорації Клієнтів Програми „Автофінанс); Щомісячна винагорода (оплата послуг Фінансової установи, яку Клієнт Програми сплачує щомісячно разом з періодичним платежем відповідно до графіка внесків. Розмір щомісячної винагороди складає 0,583 відсотки від Поточної ціни товару та зазначений в додатку № 1 до Договору про надання фінансової послуги). Поточна ціна товару ціна товару, що встановлюється постачальником відповідно до договору поставки та є основою для розрахунку розміру періодичних платежів та винагороди товариства обумовлених умовами договору. Постачальник субєкт господарювання, з яким Фінансова установа уклала договір на постачання товарів Клієнтам Програми за рахунок обєднаних грошових коштів Корпорації Клієнтів Програми та який передає товари у власність Клієнтам програми, які набули статус Отримувача товару. З вищенаведених термінів випливає, що для того, щоб вказувати ціну товару у Додатку № 1 до Договору № 000900 та відповідно до ціни товару вказати розрахований розмір періодичних платежів і винагороди фінансової установи, представник відокремленого підрозділу ТОВ „Авто експерт у місті Запоріжжі (у даному випадку [PERSON]В.), як це передбачено п.7.2.2. Внутрішніх правил надання послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групі в Товаристві з обмеженою відповідальністю „Авто експерт, затверджених Протоколом Загальних зборів учасників ТОВ „Авто експерт № 9 від 17.02.2014 року, повинна була укласти або мати в наявності договір поставки з постачальником, у якого в наявності був для продажу автомобіль GEELY EMGRAND X7, 2014 року випуску, у комплектації - 2,0 BASIC, сріблястого кольору, за ціною 140 000 (сто сорок тисяч) гривень. Оскільки він замовляв автомобіль із встановленим на ньому газобалонним устаткуванням, вартістю 8 800 гривень, а ця вартість також була включена до вартості автомобіля і лягла в основу для розрахунку розміру періодичних платежів та винагороди товариства то представник ТОВ „Авто експерт, [PERSON] також повинна була мати договір із субєктом господарювання про придбання та послуги щодо встановлення газобалонного устаткування на автомобіль GEELY EMGRAND X7, вартість якої б складала 8 800 гривень. До сплати ним 31.03.2014 року двох платежів: винагороди за послуги, повязані з включенням договору до Програми „АвтоФінанс та авансового внеску, ніякого письмового повідомлення від ТОВ „Авто експерт про дату створення Корпорації Клієнтів Програми „Автофінанс він не отримував, оскільки 31.03.2014 року уперше відбулось із даною фінансовою установою їх „знайомство. Про вартість газобалонного устаткування та встановлення його на автомобіль було повідомлено [PERSON] ним, оскільки саме за такою ціною пропонувалось придбання та встановлення обладнання автосалонами GEELY на дату 31.03.2014 року, інформація про що містилась на офіційному сайті імпортера автомобілів GEELY в Україні. Саме ж пропозиція ТОВ „Авто експерт продажу йому автомобіля за вже встановленою ціною 140 000 (сто сорок тисяч) грн., тобто у будь-якому випадку ще до укладання договору поставки, і стало для нього вигідною пропозицією, оскільки станом на 31.03.2014 року вартість автомобіля GEELY EMGRAND X7, 2014 року випуску, у комплектації - 2,0 BASIC, на офіційному сайті імпортера автомобілів GEELY в Україні складала більше ніж 160 000 (сто шістдесят тисяч) грн. Щодо порушення товариством з обмеженою відповідальністю „Авто експерт Закону України „Про захист прав споживачів, пояснює наступне. Відповідно до ч.1 ст.19 Закону, нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає в себе: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Частиною другою статті 19 Закону передбачено, що якщо підприємницька практика спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, така практика вводить в оману. Розповсюджуючи неправдиву інформацію про можливість придбання автомобілів та с/г техніки на підставі укладання з ТОВ „Авто експерт договорів лізингу та розстрочки, на що у ТОВ „Авто експерт відсутній дозвіл на провадження даної діяльності, представниками відокремленого підрозділу ТОВ „Авто експерт у м.Запоріжжі було введено його в оману стосовно ціни або способу розрахунку ціни чи наявності знижок або інших цінових переваг п.3 ч.2 ст.19 Закону; характеру, атрибутів та прав продавця або його агента, зокрема інформації про його особу та активи, кваліфікацію, статус, наявність ліцензії, афілійованість та права інтелектуальної або промислової власності, його відзнаки та нагороди п.5 ч.2. ст.19 Закону. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Згідно ч.3 ст.19 Закону, забороняються як такі, що вводять в оману: розповсюдження інформації та пропонування продажу автомобіля в лізинг та розстрочку ТОВ „Авто експерт за ціною 140 000 грн. у той час, коли на офіційному сайті імпортера автомобілів GEELY в Україні та автосалонах України ціна на автомобіль GEELY EMGRAND X7, 2014 року випуску, у комплектації - 2,0 BASIC станом на 31.03.2014 року складала більше, ніж 160 000 (сто шістдесят тисяч) грн., при цьому не маючи даного автомобіля у себе в наявності, є таким, що вводить споживача в оману - п.1 ч.3 ст.19 Закону (пропонування для реалізації продукції за визначеною ціною, якщо існують підстави вважати, що продавець або виконавець не зможе надати таку продукцію за такою ціною або у таких обсягах, що можна передбачити з огляду на пропоновану ціну та характеристики продукції). Укладання 31.03.2014 року Договору № 000900 та надання йому гарантій представником ТОВ „Авто експерт [PERSON] про те, що автомобіль він отримає строком до 07.04.2014 року, при цьому не виконавши свою обіцянку, є таким, що вводить споживача в оману - п.3 ч.3 ст.19 Закону (відмова від пред'явлення споживачу товару, що пропонується, та прийняття замовлення або ненадання товару протягом розумного строку чи демонстрування дефектного зразку товару). Пропонування терміново сплатити винагороду за послуги, повязані з включенням договору до Програми „АвтоФінанс та авансового внеску до підписання Договору № 000900, при цьому інформуючи, що тільки у такому випадку йому буде надана можливість придбати автомобіль за ціною 140 000 грн., а у разі несплати визначених представником сум 31.03.2014 року він буде позбавлений такої можливості, є таким, що вводить споживача в оману п.4 ч.3 ст.19 Закону (недостовірне повідомлення про наявність обмеженої кількості товарів або з метою спонукання споживачів до прийняття швидкого рішення позбавлення їх достатнього періоду часу для прийняття свідомого рішення). Відповідно до ч.6 ст.19 Закону, правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Суб'єкти господарювання, їх працівники несуть відповідальність за нечесну підприємницьку практику згідно із законодавством. Відповідно до ч.1 ст.230 ЦК України, обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Згідно п.20 постанови Пленуму ВССУ № 9 від 06.11.2009 року „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними, правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Відповідно до статті 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Будучи введеним в оману представником ТОВ „Авто експерт [PERSON], для виконання зобовязання йому довелось здійснити валютно - обмінну операцію у банку ПАТ „Перший Український міжнародний банк, де він обміняв 3 400 (три тисячі чотириста) доларів США на гривні та у подальшому на рахунки, зазначені представником ТОВ „Авто експерт [PERSON], сплатив два платежі: 14 880,00 грн. (винагорода за послуги, повязані з включенням договору до Програми „АвтоФінанс, згідно Договору № 000900); 22 120,00 грн. (авансовий внесок), а також було сплачено два платежі за обслуговування банком. Таким чином вважає, що наслідком вчинення зазначеного правочину під впливом омани з боку представника ТОВ „Авто експерт [PERSON] йому було завдано збитків на суму 3 400 (три тисячі чотириста) доларів США, які відповідач повинен йому повернути у гривнях в еквіваленті за офіційним курсом валюти по відношенню до гривні на дату повернення. Частиною другою статті 230 ЦК України передбачено, що сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину. Відповідно до ч.2 ст.22 ЗУ „Про захист прав споживачів, при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Тому звернувся до суду і просить визнати таким, що був укладений шляхом введення в оману, та визнати недійсним Договір про надання фінансової послуги № 000900 з Додатками № 1 та № 2 (умови діяльності програми „Автофінанс), укладеного 31.03.2014 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю „Авто експерт в особі представника відокремленого підрозділу ТОВ „Авто експерт у м.Запоріжжі [PERSON], яка діяла на підставі доручення № 61 від 13.02.2014 року. Та стягнути з відповідача подвійний розмір завданих йому збитків , який дорівнює 6 800 (шість тисяч вісімсот) доларів США: 3 400 + 3 400 = 6\~800 доларів США. Станом на 02.07.2015 року офіційний курс гривні до іноземної валюти, встановлений Національним Банком України, складає 21 грн. 00 коп. за 1 долар США. Таким чином, відповідач зобовязаний відшкодувати йому збитки у сумі 142\~800 грн. (6\~800 доларів США х 21,00 гривню = 142\~800 грн.). Однак, враховуючи, що 22.05.2015 року відповідачем було перераховано на його платіжну картку суму в 13\~805, 89 грн., вважає, що сума, яка підлягає стягненню з відповідача на його користь повинна складати 128\~994, 11 грн. (142\~800 грн. 13\~805, 89 грн.). В судове засідання позивач не прибув, надав заяву про розгляд справи у свою відсутність. На задоволенні уточнених позовних вимог наполягав і просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув. Про день та час розгляду справи по суті був тричі повідомлений належним чином судовими повістками з поштовими повідомленнями, які отримували представники відповідача. Однак, судові засідання проігнорував, про причини неявки до суду не повідомив, заперечень на позов не надав. Тому суд вважає за можливе слухати справу у відсутність сторін, згідно із вимогами ст.169 ЦПК України. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.230 ЦК України, якщо одна із сторін право чину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий право чин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Згідно п.20 постанови Пленуму ВССУ № 9 від 06.11.2009 року „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними, правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Відповідно до статті 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Як встановлено в судовому засіданні, 31.03.2014 року між сторонами було укладено договір про надання фінансової послуги № 000900 з Додатками № 1 та № 2 (умови діяльності програми „Автофінанс), в якому дата укладання Договору була зазначена 17.03.2014 року (а.с.11-16). Дана невідповідність в даті укладеного договору відбулась через те, що представник відповідача [PERSON] вмовила позивача поставити дату, яка не відповідає дійсній даті укладеного договору щоб нібито отримати автомобіль за більш вигідної для позивача ціною. При цьому [PERSON] не було розяснено позивачу умови договору, згідно з якими відповідно до п.9.1 ст.9 Додатку № 2, (якою визначено порядок розірвання Договору) зазначено: „...Якщо Клієнт Програми виявить бажання розірвати Договір протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту його підписання, такому Клієнту повертається сума внесених ним на рахунок фінансової установи коштів. Протягом зазначених чотирнадцяти днів Клієнт Програми зобовязаний письмово повідомити про відмову від Договору шляхом подання заяви до офісу Фінансової установи. В зазначеній заяві Клієнт програми має чітко повідомити про прийняте рішення односторонньої відмови від договору та вказати банківські реквізити рахунку, відкритого на його імя, для здійснення повернення коштів. Разом із заявою клієнт надає копію підписаного примірника Договору разом з додатками, а також власний ІНН. Фінансова установа зобовязується повернути сплачені Клієнтом Програми кошти протягом 30 (тридцяти) банківських днів з моменту отримання заяви від Клієнта Програми про розірвання цього Договору, Кошти мають бути повернуті за реквізитами, що вказані в заяві про розірвання Договору.... Згідно п.9.2 ст.9 Додатку № 2 передбачено: „...Якщо Клієнт Програми, який ще не отримав товар, виявить бажання розірвати Договір після встановленого п.9.1 терміну, то Фінансова установа і цей Клієнт Програми звільняється від своїх зобовязань за цим Договором. В такому разі Фінансова установа не відшкодовує Клієнту Програми сплачену ним Винагороду за послуги, повязані з включенням Договору до Програми „Автофінанс та формуванням корпорації клієнтів програми „Автофінанс, компенсуючи витрати, які вона зазнала. Такому Клієнту Програми повертаються всі сплачені ним суми періодичних платежів за вирахуванням відступного, що становить суму двох періодичних платежів. Повернення коштів Клієнту Програми відбувається не пізніше, ніж через два роки з дня отримання відповідної заяви, або не пізніше 30 банківських днів після закриття Корпорації (якщо закриття корпорації відбулось раніше).... Отже, виходячи з даних положень Договору, суд погоджується з твердженням позивача про те, що запропонована та зазначена у договорі дата його укладання 17.03.2014 року, була розрахована представником ТОВ „Авто експерт [PERSON] не для того, щоб допомогти придбати позивачу автомобіль за більш вигідною ціною, а з тією метою, щоб звернення позивача із заявою про розірвання договору 01.04.2014 року (на наступний день після укладання Договору) позбавляло його можливості отримати сплачені кошти, відповідно до п.9.1. Крім того, остання розрахувала платежі для сплати за курсом близько 11 гривень за 1 долар США та зазначила у платіжних реквізитах наступні суми необхідні для термінової оплати: 14 880,00 грн. (винагорода за послуги, повязані з включенням договору до Програми „АвтоФінанс, згідно Договору № 000900), що складає 10 % від ціни автомобіля; 26 010,00грн. (авансовий внесок). Однак, даний курс долара становив вищезазначений еквівалент до гривні саме на 31.03.2014 року, а не на день, що зазначений в договорі. Однак, позивачем 31.03.2014 року було сплачено зазначену [PERSON] суму з обміном валюти в гривню (а.с.20-23). Відповідно до пункту 5.1 розділу 5 Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, затверджених Розпорядженням Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг 09.10.2012 року № 1676, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 29.10.2012 року за № 1805/22117, ліцензіат протягом строку дії ліцензії зобов'язаний дотримуватися вимог Законів України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму", "Про захист прав споживачів", інших нормативно-правових актів у сфері регулювання ринків фінансових послуг, у тому числі цих Ліцензійних умов, та внутрішніх правил. Згідно п.5.9 Ліцензійних умов, діяльність з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах повинна бути виключним видом діяльності ліцензіата. Ліцензіату забороняється здійснювати іншу діяльність, не передбачену цими Ліцензійними умовами. Як встановлено в судовому засіданні, спілкуючись з представником компанії відповідача за телефоном, вказаним на сайті [NUMBER], та отримуючи усно інформацію про умови придбання автомобіля у розстрочку, позивач був переконаний у тому, що спілкується саме з представником Лізингової компанії АвтоФінанс та що саме із цією компанією буде укладати договір придбання автомобіля у розстрочку. Однак, представник [PERSON], яка знаходилась у приміщенні за даною адресою та яка надавала позивачу розяснення і пропонувала придбати автомобіль у розстрочку, після сплати позивачем першочергових платежів, виявилась представником ТОВ „Авто експерт, яка діяла на підставі доручення № 61 від 13.02.2014 року, про що зазначено в укладеному Договорі. ТОВ „Авто експерт, відповідно до рішення Нацкомфінпослуг № 645 від 26.02.2013 року отримало Ліцензію серії АЕ № 198422 лише на провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. Відповідно до п.5.8. Ліцензійних умов, ліцензіат має право здійснювати діяльність з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах через свої відокремлені підрозділи на підставі отриманої ним ліцензії за умови виконання таких вимог: 1) інформація про такі відокремлені підрозділи має бути внесена до Реєстру; 2) повноваження щодо провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах мають бути передбачені в положеннях про відповідні відокремлені підрозділи ліцензіата; 3) дотримання відокремленими підрозділами вимог цих Ліцензійних умов. Ліцензіат повинен мати у власності або в користуванні приміщення, яке повністю відокремлене від приміщень інших юридичних осіб за місцезнаходженням, зазначеним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та ліцензії. Приміщення вважається повністю відокремленим у разі, якщо воно не використовується іншими особами і це підтверджується документами, які передбачені підпунктом 10 пункту 3.2 розділу III цих Ліцензійних умов. Для забезпечення провадження діяльності відокремленим підрозділом ліцензіата ліцензіат повинен мати у власності або в користуванні приміщення площею, не менше 10 кв.м. за місцезнаходженням такого підрозділу ліцензіата. Відокремлений підрозділ у своїй діяльності керується положенням про відокремлений підрозділ та внутрішніми правилами. Як встановлено в судовому засіданні, відокремлений підрозділ ТОВ „Авто експерт у м.Запоріжжі, відомості про який містяться на сайті Інтернету, знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, площа Профсоюзна, 2. На сайті містяться контактні телефони відокремленого підрозділу ТОВ „Авто експерт у м.Запоріжжі: [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]. Саме ці номери телефонів вказані і на сайті Лізингової компанії Автофінанс, яка поширює інформацію про вигідну пропозицію продажу автомобілів та сільгосптехніки в лізинг та розстрочку. Саме ця адреса: м.Запоріжжя, площа Профсоюзна, 2 вказана й на сайті ТОВ „Авто експерт і на сайті Лізингової компанії Автофінанс. Розташування відокремленого підрозділу ТОВ „Авто експерт у м.Запоріжжі за однією адресою із Лізинговою компанією Автофінанс та використання одних і тих самих номерів телефонів дозволяє відокремленому підрозділу ТОВ „Авто експерт поширювати неправдиву інформацію про можливість укладання із споживачами договорів лізингу та розстрочки, на що у ТОВ „Авто експерт відсутній дозвіл на провадження даної діяльності та є порушенням п.5.5 Ліцензійних умов. Ще одним доказом розповсюдження неправдивої інформації ТОВ „Авто експерт про можливість їхньою компанією укладати із споживачами договорів розстрочки та лізингу є надана йому візитна картка з контактними телефонами представника ТОВ „Авто експерт [PERSON], якими ТОВ „Авто експерт розповсюджує неправдиву інформацію про можливість придбання автомобілів та с/г техніки на підставі укладання з їхньою компанією договорів лізингу та розстрочки, на що у ТОВ „Авто експерт відсутній дозвіл на провадження даної діяльності, що є також порушенням ст.11 ЗУ „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг, згідно якої фінансовим установам забороняється поширення у будь-якій формі реклами та іншої інформації, що містить неправдиві відомості про їх діяльність у сфері фінансових послуг. Крім цього, укладаючи з ним договір про надання фінансової послуги 31.03.2014 року, [PERSON] у самому договорі зазначила, що вона діє на підставі доручення № 61 від 13.02.2014 року і є представником ТОВ „Авто експерт (свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК № 387, видане Нацкомфінпослуг 19.02.2013 року; Ліцензія серії АЕ № 198422, видана Нацкомфінпослуг 07.03.2013 року, строк дії Ліцензії з 26.02.2013 року по 26.02.2018 року). Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 601 від 04.03.2014 року було визнано недійсною ліцензію на провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах серії АЕ № 198422 від 07.03.2013, видану Товариству з обмеженою відповідальністю „Авто експерт (код за ЄДРПОУ 38544153), у звязку з її переоформленням на підставі зміни місцезнаходження фінансової установи на: 01010, м. Київ, вул. Аніщенка, буд. 3-А, оф. 308. 04.03.2014 року ТОВ „Авто експерт отримало ліцензію на провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах серії АЕ № 198431, про що не могла не знати представник фінансової установи [PERSON] Натомість [PERSON] зазначила у договорі вже недійсну ліцензію серії АЕ № 198422 від 07.03.2013 року, що тільки підтверджує про намір [PERSON] як представника ТОВ „Авто експерт не виконувати умови договору. ТОВ „Авто експерт дозволу на провадження вказаної вище діяльності не має (свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК № 387, видане Нацкомфінпослуг 19.02.2013 року; ліцензія серії АЕ № 198422, видана Нацкомфінпослуг 07.03.2013 року, строк дії ліцензії з 26.02.2013 року по 26.02.2018 року). Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України „Про захист прав споживачів, нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає в себе: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Частиною другою статті 19 Закону України „Про захист прав споживачів передбачено, що якщо підприємницька практика спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, така практика вводить в оману. Як встановлено в судовому засіданні, розповсюджуючи неправдиву інформацію про можливість придбання автомобілів та с/г техніки на підставі укладання з ТОВ „Авто експерт договорів лізингу та розстрочки, на що у ТОВ „Авто експерт відсутній дозвіл на провадження даної діяльності, представниками відокремленого підрозділу ТОВ „Авто експерт у м.Запоріжжі було введено позивача в оману стосовно ціни або способу розрахунку ціни чи наявності знижок або інших цінових переваг. Згідно з п.1 ч.3 ст.19 Закону України „Про захист прав споживачів, забороняється як такі, що вводять в оману споживача, пропонування для реалізації продукції за визначеною ціною, якщо існують підстави вважати, що продавець або виконавець не зможе надати таку продукцію за такою ціною або у таких обсягах, що можна передбачити з огляду на пропоновану ціну та характеристики продукції. Однак, представник відповідача ТОВ „Авто експерт пропонувала позивачу продаж автомобіля в лізинг та розстрочку за ціною 140 000 грн., у той час, коли на офіційному сайті імпортера автомобілів GEELY в Україні та автосалонах України ціна на автомобіль GEELY EMGRAND X7, 2014 року випуску, у комплектації - 2,0 BASIC станом на 31.03.2014 року складала більше, ніж 160 000 грн., при цьому не маючи даного автомобіля у себе в наявності. Пропонування терміново сплатити винагороду за послуги, повязані з включенням договору до Програми „АвтоФінанс та авансового внеску до підписання Договору № 000900, при цьому інформуючи, що тільки у такому випадку позивачу буде надана можливість придбати автомобіль за ціною 140 000 грн., а у разі несплати визначених представником сум 31.03.2014 року позивач буде позбавлений такої можливості, є таким, що вводить споживача в оману. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача і суму судових витрат в 1 289 грн. 94 коп. На підставі викладеного, ст. 3-10, 30, 57-60, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд,

Outcome: approved