Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, за уточненими позовними вимогами просив стягнути з Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» на користь ТОВ «Одеська юридична компанія» суму страхового відшкодування у розмірі 31 072,27 гривень, пеню у розмірі 1 248,62 гривень, з [PERSON] - стягнути відшкодування завданої майнової шкоди в розмірі 10,0 гривень, з Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» на користь ТОВ «Одеська юридична компанія» - стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 4 413,10 гривень та стягнути з Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» на користь ТОВ «Одеська юридична компанія» витрати на сплаті судового збору у розмірі 333,21 гривень, посилаючись на таке. 14 січня 2013 року о 08 годині 15 хвилин відбулася дорожньо-транспортна пригода, відповідно до обставин якої [PERSON], керуючи автомобілем марки «Мерседес», д/н [NUMBER], у м. Одесі по вул. Різовській, рухаючись на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг по другорядній дорозі не надав дорогу автомобілю марки «Лексус», д/н [NUMBER], внаслідок чого допустив зіткнення з вказаним автомобілем. В результаті зіткнення, обидва автомобілі отримали технічні пошкодження. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, [PERSON] подав суду заяву, якою просив розглядати справу за його відсутності, інший відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, проте до суду не з'явився. Представник позивача надав суду заяву, якою просив задовольнити уточнені позовні вимоги від 15 серпня 2014 року, розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів, результатів експертизи. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2014 року по вказаній справі позовні вимоги позивача до [PERSON] та ПП «Смартком» - залишено без розгляду. Згідно з матеріалами цивільної справи, 14 січня 2013 року приблизно о 08 годині 15 хвилин відбулася дорожньо-транспортна пригода, відповідно до обставин якої [PERSON], керуючи автомобілем марки «Мерседес», д/н [NUMBER], у м. Одесі по вул. Різовській, рухаючись на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг по другорядній дорозі не надав дорогу автомобілю марки «Лексус», д/н [NUMBER], внаслідок чого допустив зіткнення з вказаним автомобілем. В результаті зіткнення, обидва автомобілі отримали технічні пошкодження. Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 лютого 2013 року [PERSON] визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді стягнення штрафу в розмірі 340 гривень. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На виконання вимог Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 №1961-IV, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у СТзДВ "Гарантія", що підтверджується страховим полісом, серії № АЕ/2112053 від 31 грудня 2012 року строком дії з 31 грудня 2012 року до 31 грудня 2013 року, тобто таким, що був дійсний на момент ДТП. [PERSON], водій автомобілю марки «Лексус», д/н [NUMBER], 14 січня 2013 року звернулася до СТзДВ "Гарантія" із заявою про настання страхового випадку за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до положень статті 6 Закону України "Про страхування", страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася із настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Представник власника пошкодженого транспортного засобу 29 квітня 2013 року звернувся до СТзДВ "Гарантія" із заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно звіту № 02300 розмір збитків, завданих власнику автомобіля марки «Лексус», д/н [NUMBER], відшкодуванню підлягають 32 072,27 гривень. Проте, суд критично ставиться до такого звіту, оскільки на підтвердження повноважень оцінювача [PERSON], оскільки вказаний звіт не підписаний [PERSON] Висновком експертного автотоварознавчого дослідження судового експерта Міністерства юстиції України Федотовим Ф.В. № 4940 від 06 лютого 2013 року доводиться, що розмір збитків, завданих власнику автомобіля марки «Лексус», д/н [NUMBER], складає 24 990,11 гривень, який на момент розгляду цієї справи не відшкодовано. Суд приймає в якості належного доказу письмовий розрахунок розміру завданої шкоди, що вчинений у висновку судового експерта Міністерства юстиції України Федотова Ф.В. № 4940 від 06 лютого 2013 року, виходячи з оцінки наданих сторонами доказів на предмет їх законності та достовірності. Між позивачем 24 березня 2013 року було укладено договір поруки з ПП "СМАРТКОМ", відповідно до умов якого, поручитель поручається перед позивачем за виконання обов'язку Страхового товариства з додатковою відповідальністю "Гарантія" щодо виконання усіх його зобов'язань за договором № АЕ/2112053 від 31 грудня 2012 року. Судом було встановлено, що [PERSON] помер (винуватець вказаної ДТП) [INFO] у віці 62 років, про що свідчить свідоцтво про смерть, видане [INFO] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області. Також судом встановлено, що між ПП «Смартком» укладено договір про переведення боргу № 1ц з [PERSON], згідно з умовами якого ПП «Смартком» (первісний боржник) відступлено право вимоги за договором № 1Ю від 24.03.2014 року, укладеним між ТОВ «Одеська юридична компанія» та первісним боржником, а [PERSON] (новий боржник) прийняв на себе зобов'язання за основним договором. Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частини 2 статті 36 Закону України № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до положень п. 36.5 ст. 36 Закону України № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Згідно з постановою НБУ від 09.08.2013 р. № 315 облікова ставка НБУ (2013) з 09.08.2013 року та станом на час розгляду цієї справи є чинною облікова ставка у розмірі 6,5%. З моменту невиплати минуло 84 дні; таким чином, пеня складає 1 248,62 грн. Пунктом 3 ч.2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є завдання майнової (матеріальної) шкоди. Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода завдана одній особі з вини іншої особи внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Як вбачається з ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно із статтями 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений строк згідно умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Стосовно прав особи позивача у зобов'язанні з відшкодування шкоди. Між [PERSON], з однієї сторони, та ТОВ "Одеська юридична компанія", в особі Черняк Світлани В’ячеславівни, з іншої, укладено договір відступлення права вимоги (цесії) від 22 березня 2014 року, за яким позивач набував право вимагати від боржників належного виконання наступних зобов'язань: а) вимагати від винних в ДТП відшкодування шкоди, завданої [PERSON] дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 14.01.2013 року, за участю транспортного засобу марки «Мерседес», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON]; б) вимагати від страхової компанії СТзДВ "Гарантія", відшкодування шкоди, завданої [PERSON] дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 14 січня 2013 року, за участю транспортного засобу марки «Мерседес», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Таким чином, позивач є належною стороною, вправі вимагати відшкодування шкоди у зв'язку з набуттям права вимоги за вказаним договором з постраждалою у ДТП особою. Стосовно обґрунтованості вимог до відповідача [PERSON] Як вже встановлено судом, між позивачем 24 березня 2013 року було укладено договір поруки з ПП "СМАРТКОМ", згідно якого, поручитель поручився перед позивачем за виконання обов'язку Страхового товариства з додатковою відповідальністю "Гарантія" щодо виконання усіх його зобов'язань за договором № АЕ/2112053 від 31 грудня 2012 року. Надалі, між ПП «Смартком» укладено договір про переведення боргу № 1ц з [PERSON], відповідно до умов якого ПП «Смартком» (первісний боржник) відступило право вимоги (борг) за договором № 1Ю від 24.03.2014 року, укладеним між ТОВ «Одеська Юридична компанія» та первісним боржником, а [PERSON] (новий боржник) прийняв на себе зобов'язання за основним договором. Відповідно до умов вказаного договору у разі порушення боржником обов'язку за основним зобов'язанням обсяг відповідальності поручителя перед кредитором складає 10,00 грн. Відповідно до постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", оскільки у спорах, що виникають із відносин відшкодування шкоди, сторонами є як юридичні, так і фізичні особи, а також з урахуванням вимог статей 15 - 16, частини другої статті 118 ЦПК при визначенні судової юрисдикції суди мають виходити з того, що такі справи підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у разі, якщо однією зі сторін є фізична особа. Відповідно до вимог п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "Одеська юридична компанія" підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового боргу та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно з положеннями ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Також судом враховано, що позивачем в особі Черняк С.В. укладений договір з Адвокатським бюро "[PERSON]" про надання правової допомоги від 26.03.2014 року №26/03/2014-3ц. Таким чином, враховуючи витрати позивача на правову допомогу, що понесені ним під час розгляду справи в силу неправомірних дій саме відповідача, підлягає задоволенню й вимога про стягнення коштів на правову допомогу у розмірі 4 413,10 гривень. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів, пропорційно до задоволених вимог, на користь позивача суму судових витрат, що складається з оплати судового збору у розмірі 306,61 гривень.

Outcome: partial