Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання\~таким,\~що втратив\~право користування\~житловим приміщенням-кв. [ADDRESS] . Позов обгрунтований тим, що позивач є власником даної квартири, відповідач є її сином, який з лютого 1992 року за вищевказаною адресою не проживає, реєстрація відповідача порушує право позивача, як власника квартири. Відповідач не бере участі в утриманні квартири, не сплачує комунальні послуги. Перешкоди відповідачу у користуванні квартирою відсутні. Просить позов задовольнити. Згідно ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідно до заяви від 23 червня 2020 року представник позивача адвокат Дорошенко Г.М. позов підтримує, просить розглянути справу за відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідно до повідомлення відділу квартирного обліку приватизації житла та ведення реєстру територіальної громади Ніжинської міської ради від 15 липня 2020 року [PERSON] , [INFO] , має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Положеннями\~ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"\~визначено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Ухвала про відкриття провадження у справі вручена сторонам, відповідачу вручена ухвала про відкриття провадження у справі в порядку ч.ч.6, 7, 8\~ст.128 ЦПК України\~шляхом надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою реєстрації та згідно позовної заяви,\~\~відповідачем не подано: заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного\~\~провадження,\~\~відзиву,\~\~заперечення,\~\~повідомлення іншої адреси свого проживання. Інформація про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження розміщена також на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України. За таких обставин, враховуючи сповіщення відповідача про розгляд справи в суді, відсутність його заперечення щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, положення\~ст.279 ЦПК України\~щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, положення\~ст.281 ЦПК України\~щодо заочного розгляду справи за правилами загального чи спрощеного позовного провадження,- наявні підстави в порядку ст.ст.280,\~281 ЦПК України\~для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2\~ст.247 ЦПК України\~не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Позивач [PERSON] , [INFO] , є власником кв. [ADDRESS] , що підтверджується копією дубліката реєстраційного посвідчення Ніжинського міжміського бюро технічної інвентаризації, який видано на підставі довідки ЖБК №10 від 20 листопада 1991 року, з записом в реєстрову книгу №46 за реєстровим №8895 від 01 грудня 1991 року, копією довідки КП "Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації" Чернігівської обласної ради від 16 червня 2020 року. Докази на спростування даних відомостей суду не надані. Спірні правовідносини сторін виникли з приводу визнання відповідача [PERSON] , який є сином позивача [PERSON] , про що заперечення сторін відсутні, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, у якому має зареєстроване місце проживання. Відповідно до\~ст.9\~ЖК\~України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Реєстрація місця проживання є похідним правом від права користування житлом, а тому зняти особу з реєстрації за місцем проживання можна лише за умови втрати нею права користування цим житлом чи у зв`язку з її виселенням (добровільно чи у примусовому порядку). Частиною 1\~ст.383\~ЦК\~України та\~ст.150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які\~\~мають у приватній власності\~\~будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. За порівняльним аналізом ст.ст.383,\~391,\~405 ЦК України\~та ст.ст.150,\~156\~у поєднанні зі\~ст.64 ЖК України\~слід дійти до висновку що положення ст.ст.383,\~391 ЦК України\~передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення ст.405 ЦК України, ст.ст.150,\~156 ЖК України\~регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до\~ст.405\~ЦК\~України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом. За змістом ч.4 ст.156 ЖК України\~припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені\~ст.162 цього Кодексу. Відповідач [PERSON] , який має зареєстроване місце проживання у даній квартирі, не проживає у ній з лютого місяця 1992 року, що підтверджується актом про фактичне проживання від 01 червня 2020 року за підписом керівника ОКЖБК №10 "Восход" Іваненко К.Є., довідкою ОКЖБК №10 "Восход" від 01 червня 2020 року. Положеннями ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які набрали чинності для України з 11 вересня 1997 року та є частиною національного законодавства відповідно до вимог ст.9 Конституції України, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.ст.319, 321 ЦК України власник не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у цьому праві. Частиною 1 ст.317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право члена сім`ї власника на користування житлом є сервітутним правом, у зв`язку з чим припинення цього права повинно відбуватися відповідно до вимог ст.ст.405, 406 ЦК України. Зокрема, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність без поважних причин члена сім`ї понад один рік у спірному житловому приміщенні, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Із врахуванням\~викладеного та\~непроживання відповідача\~у вищезазначеній квартирі понад\~один рік,\~відсутності перешкод\~останньому у\~цьому,\~що відповідачем у встановленому\~порядку не\~спростовано,\~відсутності домовленостей\~відповідача з\~позивачем,\~як власником\~квартири,\~відсутності юридично\~визначених у\~встановленому порядку\~правомочностей відповідача\~щодо володіння\~та користування\~нею,\~що також\~у встановленому\~порядку не\~спростовано,\~наявні підстави\~для визнання\~відповідача таким,\~що втратив\~право користування\~житловим примішенням,-кв. [ADDRESS] . Позивач [PERSON] , як особа з інвалідністю 2 групи, звільненна від сплати судового збору відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", у зв"язку з чим 840 грн. 80 коп судового збору підлягають стягненню із відповідача [PERSON] в дохід держави. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved