Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивач 10.05.2017 року звернувся до суду з даним позовом мотивуючи тим, що відповідно до договору № 200770284 від 16.02.2011 року відповідач зобов'язаний надавати йому послуги по постачанню електроенергії до його приватного будинку [ADDRESS] а він зобов'язаний своєчасно оплачувати надані послуги. На протязі всього часу на підставі укладеного договору він своєчасно і в повному обсязі оплачував надані відповідачем послуги по постачанню електроенергії. У 2016 році він виявив, що встановлений відповідачем лічильник електроенергії зламався і у зв'язку з цим звернувся до Кагарлицького районного підрозділу відповідача з усною заявою про це. Йому пообіцяли, що лічильник буде змінено, в зв'язку з тим, що лічильник не було замінено, він ще двічі звертався з аналогічною заявою до відповідача. 02.11.2016 року зламаний лічильник було знято, а 30.11.2016 року відповідач встановив новий лічильник, згідно показів якого він сплачує за спожиту електроенергію. У січні 2017 року відповідач надіслав йому рахунок за грудень 2016 року на суму 5498,49 грн. Звернувшись до працівників відповідача, він дізнався, що це начебто вартість спожитої електроенергії за час, коли у 2016 році був несправний лічильник. Тоді він звернувся особисто до начальника Кагарлицького районного підрозділу ПАТ «Київобленерго» і він погодився, що така сума значно завищена і на цьому рахунку написав, що йому до сплати належить лише 656,35 грн. 17.01.2017 року він сплатив цю суму. Незважаючи на рішення керівника і на те, що він сплатив названу суму, у березні 2017 року йому надійшов рахунок на ще більшу суму - 5567,74 грн. Він знову прийшов до працівників абонентського відділу відповідача і попросив надати йому розрахунок нарахованої суми, тобто, за якими критеріями було здійснено нарахування. Йому було в цьому відмовлено, в зв'язку з цим, він самостійно відповідно до п. 33 ПКЕЕН, затверджених постановою КМУ від 26.07.1999 року № 1357, здійснив середньомісячний розрахунок спожитої електроенергії за попередній 2015 рік і на підставі цього показника розрахував кількість і вартість спожитої електроенергії за час, коли лічильник був несправний. 11.04.2017 року він сплатив відповідачу 1269,81 грн. Проте, незважаючи на сплату ним заборгованості, відповідач без попередження 03.05.2017 року припинив енергопостачання його будинку шляхом відключення клем на лічильнику. Він вважає такі дії відповідача неправомірними. Також, протиправним відключенням електроенергії відповідач завдав йому моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях як його, так і його батьків-пенсіонерів, людей похилого віку, які проживають в його будинку. Душевні страждання викликані тим, що відповідач демонстративно використовує своє становище монополіста ігнорує його права і виходить, що він безсилий перед ними. Також душевні страждання полягають в тому, що внаслідок відключення електроенергії не працює холодильник, зіпсувалися продукти харчування, тепер не має можливості закупити продукти харчування з обмеженим терміном зберігання, ввечері вони сидять без освітлення, неможливо нагріти воду, моральну шкоду він оцінює в розмірі 25000 грн. В добровільному порядку вирішити спір не можливо, в зв'язку з цим позивач просить в судовому порядку визнати протиправними дії відповідача по припиненню постачання йому електроенергії, зобов'язати відповідача за власний рахунок поновити постачання електроенергії в його будинок [ADDRESS], стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 25000 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Представник позивача, за довіреністю у справі, [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача, за довіреністю у справі, [PERSON] позовні вимоги не визнала в повному обсязі, просила в позові відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 11 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідно до договору дарування житлового будинку від 29.05.2009 року (а.с. 36) [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. 16.02.2011 року було укладено договір № 200770284, про користування електричною енергією (а.с. 3-4), між [PERSON] та ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго», за адресою: [ADDRESS] Відповідно до даного договору Енергопостачальник взяв на себе зобов'язання надійно постачати Споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до дозволеної потужності 15,00, з гарантованим рівнем надійності, безпеки та якості, а споживач взяв на себе обов'язок оплачувати одержану електричну енергію за встановленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені договором. Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» виступає повним правонаступником ПАТ «Київобленерго», ПАТ«Київобленерго» було правонаступником ПАТ «А.ЕС. Київобленерго», яке було правонаступником ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго», метою діяльності товариства є задоволення суспільних потреб в його продукції, роботах, послугах, задоволення потреб споживачів електричної енергії в умовах функціонування єдиної енергетичної системи України, що стверджується випискою зі Статуту ПАТ «Київобленерго» (нова редакція), затвердженого загальними зборами акціонерів товариства (протокол від 31.03.2016 року). У 2016 році позивач виявив, що встановлений відповідачем лічильник електроенергії зламався і у зв'язку з цим звернувся до Кагарлицького районного підрозділу відповідача з усною заявою про несправність лічильника, позивачу пообіцяли, що лічильник буде змінено, в зв'язку з тим, що лічильник не було замінено, позивач ще двічі звертався з аналогічною заявою до відповідача. Відповідно до акта № 246911 від 02.11.2016 року складеного працівниками ПАТ «Київобленерго», було виявлено несправність лічильника встановленого за адресою: [ADDRESS] Відповідно до акту № 176972 від 30.11.2016 року відповідачем було встановлено новий лічильник та передано на відповідальне збереження приладу обліку та пломб встановлених на ньому (а.с. 6 та а.с. 6 з зворотного боку). 17.01.2017 року на адресу позивача надійшла квитанція в якій зазначено, що за грудень 2016 року позивачу нараховано до сплати 4842 грн. 14 коп. та пропонований плановий платіж з ПДВ 656 грн. 35 коп., що підтверджується матеріалами справи ( а.с. 5). Відповідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до ст. 24 закону України «Про електроенергетику», електропередавальні організації зобов'язані забезпечувати належний технічний стан та організацію експлуатації об'єктів електроенергетики відповідно до вимог нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, нормативних документів з питань технічної експлуатації електричних станцій і мереж та енергетичного обладнання, надійне та якісне постачання (транспортування) енергії згідно з умовами ліцензій та договорів. Відповідно до ст. 25 Закону України, «Про електроенергетику», споживачі електричної енергії мають право на: приєднання та підключення до електричної мережі, за умови виконання правил приєднання електроустановок до електричних мереж; вибір постачальника електричної енергії; отримання інформації щодо якості електричної енергії, цін, порядку оплати, умов та режимів її споживання; отримання електричної енергії, якісні характеристики якої визначені державними стандартами; відшкодування збитків, заподіяних внаслідок порушення його прав, згідно з законодавством. Захист прав споживачів електричної енергії, а також механізм реалізації захисту цих прав регулюються цим Законом, законами України "Про захист прав споживачів", "Про захист економічної конкуренції", "Про енергозбереження", іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до абзацу 1 п. 27 ПКЕЕН, у разі несплати або неповної оплати за спожиту електричну енергію у строки, визначені пунктом 20 цих Правил, електропостачальник на 30 день надсилає побутовому споживачу поштою або вручає особисто під підпис попередження про відключення електричної енергії. Відповідно до абзацу 2 п. 27 ПКЕЕН, у попередженні про відключення електричної енергії електропостачальник зазначає: останні покази засобу обліку, які були зняті працівниками електропостачальника, суму заборгованості за спожиту електричну енергію, період, за який ця заборгованість виникла, обсяг спожитої електричної енергії у зазначений період (з розбивкою обсягів електричної енергії, спожитої в кожному розрахунковому періоді), тарифи (у тому числі блочні, які діяли у відповідному періоді), дату відключення електроустановок об'єкта споживача від електропостачання у разі несплати цієї заборгованості, прізвище, ім'я, по батькові, підпис відповідальної особи і дату. З листа ПАТ «Київобленерго» направленого на адресу [PERSON] 28.04.2017 року,вбачається, що позивачу було нараховано борг по несправному лічильнику в розмірі 4869,52 грн., те що показники знімались з несправного лічильника підтверджується матеріалами справи та поясненнями сторін (а.с. 6, 28). Представник позивача в судовому засіданні в підтвердження позовних вимог посилається також на те, що позивача не було повідомлено під підпис про відключення електричної енергії за 30 днів, а надане відповідачем повідомлення не відповідає вимогам абз. 2 п. 27 ПКЕЕН. Так, представником відповідача до суду надано копію попередження № [NUMBER] ( а.с. 21) з якого вбачається, що [PERSON], повідомлено про суму заборгованості в розмірі 4797,13 грн. за адресою: [ADDRESS] зазначено показники приладу обліку на дату вручення попередження: Т2-001748, Т3-000886, вручено попередження 25.03.2017 року та зазначено дату відключення - 25.04.2017 року. У заяві [PERSON] до Керівника Кагарлицького РП ПАТ «Київобленерго» від 31.03.2017 року ( а.с. 27) позивач зазначив, що він отримав письмове попередження про припинення енергопостачання в якому вказано заборгованість в розмірі 4797,13 грн. Таким чином, твердження представника позивача щодо не повідомлення відповідачем про відключення електричної енергії за 30 днів спростовуються самим позивачем, однак у вказаному попередженні відсутні відомості щодо періоду, за який виникла заборгованість, обсяг спожитої електричної енергії у зазначений період (з розбивкою обсягів електричної енергії, спожитої в кожному розрахунковому періоді), тарифи (у тому числі блочні, які діяли у відповідному періоді), що не відповідає вимогам абз. 2 п. 27 ПКЕЕН. Відповідно до п. 33 ПКЕЕН, у разі користування електричною енергією без засобу обліку з дозволу енергопостачальника розрахунки із побутовим споживачем здійснюються відповідно до середньомісячного споживання. Величина середньомісячного споживання електроенергії визначається за попередні 12 місяців, або за фактичний період споживання, якщо він менший 12 місяців. Отже, в судовому засіданні не доведено підстав нарахування заборгованості позивачу по лічильнику який був несправний і це було зафіксовано працівниками відповідача. Також, в судовому засіданні встановлено, що між сторонами існує спір щодо заборгованості по сплаті послуг за електроенергію, тому у відповідності до абзацу 5 п. 27 ПКЕЕН, спірні питання щодо заборгованості вирішуються шляхом переговорів між електропостачальником та побутовим споживачем або в судовому порядку. До вирішення спірного питання між сторонами відключення об'єкта побутового споживача не здійснюється. З квитанції № 18142371-1 від 11.04.2017 року ( а.с. 5) вбачається, що позивачем було частково сплачено суму заборгованості за спожиту електроенергію, однак відповідач 03.05.2017 року здійснив відключення постачання електроенергії до будинку [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів). Споживачі також мають інші права, встановлені законодавством про захист прав споживачів. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору. В судовому засіданні позивачем доведено, що відключення було проведено з порушенням його прав, як споживача, тому суд приходить до висновку про визнання дій відповідача щодо припинення постачання електроенергії до будинку [ADDRESS] протиправними та вважає за необхідне зобов'язати Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» за власний рахунок поновити постачання електроенергії до будинку [ADDRESS] Позивач також просив стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду в розмірі 25000 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. 2. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. 3. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 10 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Позивач обґрунтовував моральну шкоду тим, що протиправним відключенням електроенергії відповідач завдав йому моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях як його, так і його батьків-пенсіонерів, людей похилого віку, які проживають в його будинку. Душевні страждання викликані тим, що відповідач демонстративно використовує своє становище монополіста ігнорує його права і виходить, що він безсилий перед ними. Також душевні страждання полягають в тому, що внаслідок відключення електроенергії не працює холодильник, зіпсувалися продукти харчування, тепер не має можливості закупити продукти харчування з обмеженим терміном зберігання, ввечері вони сидять без освітлення, неможливо нагріти воду. Однак, позивачем жодного належного та допустимого доказу в підтвердження зазначених обставин до суду надано не було, крім того, як вбачається з матеріалів справи ( а.с. 23) 13.06.2017 року до будинку [ADDRESS] було проведено самовільне підключення постачання електроенергії, через 41 день після відключення, з порушенням п.48 ПКЕЕН, таким чином, суд приходить до висновку, що позов в частині відшкодування моральної шкоди не підлягає до задоволення.

Outcome: partial