Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа - Хорольська районна державна адміністрація Полтавської області, центр соціальних служб для сім"ї , дітей та молоді про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивував тим, що з травня 2002 року він [PERSON] і [PERSON] проживали однією сім'єю, але не перебували у шлюбі між собою. Від сумісного проживання у сторін народилась донька [PERSON] [INFO]. Фактично шлюбні стосунки було припинено з осені 2014 року, позивач з відповідачкою проживають окремо, донька проживає із позивачем. Спорів стосовно міста проживання дитини не було, відповідачка не заперечувала, що дитина буде проживати разом із позивачем. Весь цей час відповідачка життям доньки не цікавилась, не телефонувала, не виявляла бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. На сьогоднішній день дитині вже дев'ять років, вона погано пам'ятає матір та немає до неї ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу її не бачила. Також в спілкуванні із позивачем ніколи про неї не питала та не цікавилась. З осені 2014 року позивач з донькою проживають з його батьків в приватному будинку [ADDRESS] . Дитина забезпечена гідними умовами проживання та гармонійною атмосферою оточення. Між позивачем , дитиною і батьками склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Дитині вчасно проведені профілактичні щеплення, проводились регулярні амбулаторні огляди, стан здоров'я задовільний. Нагляд за станом здоров'я дитини з моменту її народження і по сьогоднішній день здійснює батько, [PERSON], так як мати участі в цій сфері життя дитини не приймає. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Хорольської районної державної адміністрації від 06 липня 2016 року , про неналежне виконання батьківських обов'язків гр. [PERSON], [INFO] над малолітньою [PERSON] та у відповідності інтересам дитини комісія зробила висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] у відношенні малолітньої доньки [PERSON], [INFO] . З листопада 2014 року [PERSON], [INFO], проживає разом із позивачем за адресою: будинок [ADDRESS]. Він є сином [PERSON] та [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] Відповідачі не піклуються про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з сином та не надають йому доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприють засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до його внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ним освіти, що підтверджується письмовими доказами. Відповідно до висновку Опікунської ради при виконавчому комітеті Новоаврамівської сільської ради від 06.07.2016 року " Про позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] " вбачається, що [PERSON] та [PERSON] від спільного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюб між громадянами [PERSON] та [PERSON] досі не розірваний , але вже 12 років вони не проживають разом. Коли сину виповнилось 10 місяців, мама забрала його і виїхала з с.Попівка, з тих пір батько [PERSON] сина не бачив, участі у вихованні не приймав. 05.07.2016 року [PERSON] власноручно написав заяву про те, що дає згоду на позбавлення його батьківських прав по відношенню малолітнього сина [PERSON] Виходячи з вищевказаного, опікунська рада вирішила надати висновок наступного змісту: -вважати за доцільне позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON] [INFO]. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з"явилися, хоча вчасно та належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, але подали на адресу суду заяву про розгляд справи у їх відстуність. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] , не з"явилися, хоча вчасно та належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, про що свідчить поштові повідомлення, тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до ст. 224-226 ЦПК України. Представник третьої особи Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області, центру соціальних служб для сім"ї , дітей та молоді, не з"явився, хоча вчасно та належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, але подали на адресу суду заяву в якій просили справу розглядати без участі їх представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до повного задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір"ю малолітньої дитини доньки - [PERSON], [INFO]. Дана обставина стверджується копією свідоцтва про народження дитини. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини- [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 164 СК України, батько (мати) може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляється від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний та духовний, моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, згідно ч.1 ст. 152 СК України, діти мають право на належне батьківське виховання, згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину. Зібраними у справі доказами стверджується, що відповідачі не здійснюють належного батьківського піклування, не виконують своїх батьківських обов'язків, не займаються вихованням дитини та не дбають про здоров'я своєї дитини, не виявляють будь-якого інтересу до дітей 2014 року. Дані висновки суду базуються на матеріалах справи і стверджуються актом обстеження матеріально-побутових умов сім"ї, висновками про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав . Як вбачається із роз'яснень, даних в п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступ у до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись на дитину визначається судом. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідачка [PERSON] згідно свідоцтва про народження є матір"ю малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], такрім цього [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], матеріальної допомоги на утримання дітей не надають , чим порушують вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повнолітня, тому з відповідачів необхідно стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів їх доходів , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, а саме з 11.08.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей тим, що не цікавляться життям своїх дітей, не забезпечують належного догляду за ними, не піклуються про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що є підставою для позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів. На підставі викладеного та

Outcome: approved