Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернувся з позовом до державного підприємства «Кременецьке управління з постачання та реалізації газу» про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Вимоги мотивував тим, що наказом директора ДП «Кременецьке УПРГ» від 13 квітня 2020 року №12-к його було звільнено з посади контролера газового господарства служби з обліку і реалізації газу з 15 квітня 2020 року на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Вказане звільнення вважає незаконним, оскільки під час його звільнення директором не дотримано вимоги ч. 2 ст.49-2 КЗпП України, оскільки в порівнянні з працівниками, які залишені на роботі, він має найбільший безперервний стаж роботи на даному підприємстві та є учасником бойових дій (АТО). Крім того, просив поновити йому строк на звернення до суду за захистом порушенного права, посилаючись на те, що він пропустив визначений законом місячний строк для звернення до суду у зв`язку із запровадженням урядом України карантинних заходів через спалах у світі коронавірусної інфекції. 27 липня 2020 року від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов у якому відповідач просить відмовити позивачу в задоволенні позову, посилаючись на те, що з точки зору кваліфікації освітній рівень всіх контролерів газового господарства відповідає кваліфікаційним вимогам, жоден з них не мав випадків підвищення кваліфікації, виробничого навчання, а тому всі контролери господарства рівні. Однак, поряд з іншими контролерами, позивач не переважає їх за продуктивністю праці, оскільки мали місце факти порушення трудової дисципліни та неякісне виконання функціональних обов`язків, а наявність у позивача тривалого безперервного стажу роботи на даному підприємстві та того, що позивач є учасником бойових дій, не може бути взята до уваги, як така, що відповідно до ст.42 КЗпП України надає переважне право на залишення на роботі, оскільки ця обставина повинна враховуватися при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації. 05 серпня 2020 року від представника позивача адвоката Корфа П.К. надійшла відповідь на відзив на позовну заяву ДП «Кременецьке УПРГ» в якому представник вказує, що твердження відповідача щодо низької продуктивності праці [PERSON] є суб`єктивним. У порівняльній таблиці, яку склала тимчасова комісія, яка була створена для вивчення питання продуктивності праці та переважного права залишення на роботі працівників, посади яких підлягали скороченню, для порівняння продуктивності праці бралися показники лише за чотири місяці - з 01.09.2019 по 31.12.2019, хоча [PERSON] працював на вказаному підприємстві три роки. Інші працівники мали стаж роботи менший від нього. Доказів про проведення службових розслідувань відносно позивача адміністрацією ДП «Кременецьке УПРГ», а також про притягнення його до дисциплінарної відповідальності нема. 08 жовтня 2020 року від представника відповідача [PERSON] надійшло заперечення на відзив де представник зазначив, що правова позиція щодо визначення рівня кваліфікації та продуктивності праці висвітлена Міністерством соціальної політики України у листі Мі 80/06/187-12 від 21.05.2012 року «Про переважне право на залишення на роботі». В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Корф П.К. підтримали позов з підстав, наведених у ньому. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав та послався на доводи, викладені у відзиві на позов та запереченні на позов. Вислухавши вступне слово позивача, його представника адвоката Корфа П.К., представника відповідача [PERSON] , дослідивши представлені сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 05 квітня 2017 року був прийнятий на роботу в державне підприємство «Кременецьке УПРГ» слюсарем з експлуатації та ремонту газового устаткування третього розряду служби з обліку і реалізації газу, що стверджується записом № 31 від 05.04.2017 в його трудовій книжці серії [NUMBER] від 05.04.2017 року. 01 грудня 2017 року [PERSON] був переведений на тому ж підприємстві контролером газового господарства служби з обліку і реалізації газу згідно наказу № 35-к від 01.12.2017. Відповідно до наказу директора ДП «Кременецьке УПРГ» від 13.04.2020 [PERSON] , контролера газового господарства служби і обліку і реалізації газу, звільнено з роботи 15 квітня 2020 року у зв`язку зі скороченням на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги у відповідності до ст. 44 КЗпП України та п.2.3 Колективного договору ДП «Кременецьке УПРГ» на 2019-2020 роки (стаж роботи в газовій промисловості 3 роки 10 днів). Позивач має вищу освіту, закінчив Ленінградську Леніна лісотехнічну академію та йому присвоєно кваліфікацію "інженера-технолога", що стверджується копією диплома серії [NUMBER] . З 21 січня 2004 року по 28 травня 2004 року позивач навчався у Тернопільському обласному комунальному навчально-курсовому центрі з професії «слюсар з експлуатації та ремонту газового устаткування». Рішенням кваліфікаційної комісії (екзаменаційної) [PERSON] присвоєно третій розряд та допущено до обслуговування та ремонту газового устаткування. 14 жовтня 2011 року позивач закінчив Тернопільський навчально-курсовий центр з професії «оператор котельні». Рішенням кваліфікаційної комісії (екзаменаційної) [PERSON] присвоєна кваліфікація «оператор котельні» та допущено до обслуговування водогрійних і парових котлів з сумарною теплопродуктивністю до 3 Гкал/год, окремих водогрійних і парових котлів з теплопродуктивністю до 5 Гкал/год, які працюють на рідкому і газоподібному паливі. Відповідно до довідки начальника штабу-першого заступника командира ВЧ- польова пошта В2731 підполковника Лапатого І. №5081 від 26.06.2016 лейтенант [PERSON] в період з 15 березня 2015 року по 20 березня 2015 року, з 03 квітня 2015 року по 26 жовтня 2015 року, з 16 листопада 2015 по 27 лютого 2016 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. Указом Президента України від 17 лютого 2016 року №53/2016 [PERSON] нагороджений відзнакою Президента України «За участь в антитерористичній операції». Грамотою командира ВЧ-польової пошти В2731 підполковника [PERSON] молодший лейтенант [PERSON] нагороджений грамотою за мужність та героїзм, рішучість та незламну стійкість, проявлені під час виконання службово-бойових завдань з охорони територіальної цілісності і недоторканості нашої Батьківщини. Зі Статуту Державного підприємства «Кременецьке управління з постачання та реалізації газу», затвердженого наказом Міненерговугілля №51 від 11.02.2019 вбачається, що підприємство є юридичною особою публічного права. Підприємство набуває прав і обов`язків юридичної особи з дати включення його до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. З наказу №57-ю/к від 22.05.2018 Міністерства енергетики та вугільної промисловості України «Про призначення директора ДП «Кременецьке УПРГ» слідує, що з 23.05.2018 [PERSON] призначено на посаду директора Державного підприємства «Кременецьке управління з постачання та реалізації газу» на умовах укладеного з ним контракту. Згідно із наказом №06-к від 09.07.2018 Державного підприємства «Кременецьке управління з постачання та реалізації газу» «Про переведення [PERSON] » вбачається, що [PERSON] , юрисконсульта, переведено за його згодою, на посаду заступника директора з правового забезпечення з 09 липня 2018 року. З подання №150 від 25.02.2020 Державного підприємства «Кременецьке управління з постачання та реалізації газу» вбачається, що директор підприємства просить профспілковий комітет ДП «Кременецьке УПРГ» дати згоду на звільнення контролера газового господарства СОРГ [PERSON] за скороченням штату відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України. Як вбачається з протоколу №2 від 20 березня 2020 року засідання профспілкового комітету Державного підприємства «Кременецьке управління з постачання та реалізації газу» розглядалось подання директора ДП «Кременецьке управління з постачання та реалізації газу» [PERSON] щодо надання дозволу на звільнення [PERSON] - контролера газового господарства служби обліку та реалізації газу ДП «Кременецьке управління з постачання та реалізації газу» за скороченням штату відповідно до п.6 ст.36 чи п.1 ст.40 КЗпП України від 25.02.2020 №150. Вирішили надати згоду профспілки ДП «Кременецьке управління з постачання та реалізації газу» на звільнення [PERSON] - контролера газового господарства служби обліку та реалізації газу з 15.04.2020, за скороченням штату відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України. Згідно відповіді №131 від 18.02.2020 Державного підприємства «Кременецьке управління з постачання та реалізації газу» вбачається, що [PERSON] не відповідає виставленим кваліфікаційним та освітнім вимогам до претендента на посаду заступника з технічних питань, переміщення та обліку природного газу. З заяви від 17.02.2020 вбачається, що [PERSON] просить перевести його на посаду заступника з технічних питань, переміщення та обліку природного газу з 15.04.2020. З заяви від 24.02.2020 вбачається, що [PERSON] просить перевести його на посаду диспетчера газового господарства 1 категорії в аварійно-диспетчерській службі з 15.04.2020. Згідно відповіді №206 від 15.04.2020 Державного підприємства «Кременецьке управління з постачання та реалізації газу» вбачається, що [PERSON] повідомляли про вивільнення, а також були запропоновані вакантні посади - рівноцінні займаній, які відповідали рівню його освіти та кваліфікації, тому адміністрація ДП «Кременецьке управління з постачання та реалізації газу» вважає, що для [PERSON] було створено всі необхідні умови для подальшої роботи на підприємстві. Згідно наказу №15 від 29.01.2020 Державного підприємства «Кременецьке управління з постачання та реалізації газу» «Про створення комісії» створено тимчасову комісію з вивчення переважного права на залишення на роботі серед працівників, посади яких підлягають скорочення у відповідності до наказу ДП «Кременецьке УПРГ» від 15.01.2020 у складі: голова комісії - [PERSON] (майстер АДС, голова первинної профспілкової організації);Члени комісії - [PERSON] (заступник директора з правового забезпечення); - [PERSON] (механік АТГ); [PERSON] (майстер СЕМ, ГРП та ЕХЗ); [PERSON] (майстер СОРГ) секретар комісії - [PERSON] (юрисконсульт). Комісії в строк до 07.02.2020 представити директору підприємства список працівників, які мають найменшу перевагу на залишення на роботі та підлягають вивільненню у зв`язку із скороченням чисельності працівників на затвердження та подальшого подання на адресу первинної профспілкової організації щодо отримання згоди на звільнення працівників у зв`язку із скороченням чисельності або штату працівників (п.1 ст.40 КЗпП України). Згідно наказу №9 від 15.01.2020 Державного підприємства «Кременецьке управління з постачання та реалізації газу» «Про організацію праці та визначення чисельності окремих служб та працівників підприємства» ліквідовано службу внутрішньобудинкового газового обладнання ДП «Кременецьке УПРГ» та скорочено посаду контролера газового господарства служби з обліку та реалізації газу - 1 штатна одиниця. З інформації про заплановане масове вивільнення працівників у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці від 13 лютого 2020 року передбачено вивільнення 10 штатних працівників. З листа директора Державного підприємства «Кременецьке управління з постачання та реалізації газу» №15 від 15.01.2020 голові первинної профспілкової організації ДП Кременецьке УПРГ» вбачається, що відбудуться зміни штатної чисельності служби внутрішньобудинкового газового обладнання підприємства внаслідок повної її ліквідації. У зв`язку із цим з 15 квітня 2020 року може бути змінено умови праці в т.ч. розірвано трудовий договір із усіма працівниками служби внутрішньобудинкового газового обладнання, а також з головним інженером, інспектором з кадрів, бухгалтером 1-ї категорії, інженером з комп`ютерних систем (0,5 шт. од.), інженером служби з експлуатації Дереж, ГРП та ЕХЗ (0,5 шт.од.), контролером газового господарства служби з обліку та реалізації: газу, інженером служби з обліку та реалізації газу (0,5 шт.од.), та водієм автотранспортних засобів автотранспортного господарства. Згідно протоколу №1 від 07.02.2020 роботи тимчасової комісії з вивчення переважного права на залишення на роботі серед працівників, посади яких підлягають скороченню у відповідності до наказу ДП «Кременецьке УПРГ» від 15.01.2020 №12 визнано пріоритетне право на залишенні на роботі на посаді контролера газового господарства за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Станом на 01 лютого 2020 року у штатному розписі Державного підприємства «Кременецьке управління з постачання та реалізації газу» передбачено 5 посад контролера газового господарства. Як вбачається з попередження від 12.02.2020 [PERSON] попереджено про можливе розірвання з ним трудового договору з 15.04.2020 в зв`язку із скороченням займаної посади - контролера газового господарства СОРГ, а також запропоновано зайняти вакантну посаду, яка буде відповідати його освіті та кваліфікації. Згідно наказу №06-к від 03.04.2020 Державного підприємства «Кременецьке управління з постачання та реалізації газу» «Про переведення» [PERSON] , майстра аварійно-диспетчерської служби, переведено, за його згодою, на посаду диспетчера газового господарства І категорії аварійно-диспетчерської служби з 15 квітня 2020 року з оплатою праці згідно штатного розпису, ч. 1 ст.32 КЗпП України. Як вбачається з заяви від 24.02.2020 [PERSON] просить перевести його на посаду диспетчера газового господарства І категорії аварійно-диспетчерської служби з 15 квітня 2020 року. Відповідно до п.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У ст.2 КЗпП України передбачено право громадян на працю - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімально розміру, включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Відповідно до вимог ст. 5-1 КЗпПУ держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, в тому числі і правовий захист від незаконного звільнення. Статтею 43 Конституції України проголошено право кожної людини на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та закріплено гарантії реалізації права на працю, що включає право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижче від визначеної законом. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Імперативна норма законодавства про працю, а саме ст. 42 Кодексу законів про працю України, яка була застосована судом першої інстанції, встановлює переважне право на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці. Так, згідно з ч. 1 ст. 42 Кодексу законів про працю України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Разом з тим, при вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством, що чітко визначено в ч. 2 ст. 49-2 Кодексу законів про працю України. Вказані норми законодавства про працю були проігноровані відповідачем, внаслідок чого переважне право позивача залишитися на роботі було порушене. Для визначення переважного права на залишення на роботі і коректного, відповідно до норм законодавства, їх звільнення на підприємстві може бути створено спеціальну комісію або ці функції може бути покладено на постійно діючу комісію з укладення колективного договору. Беззаперечним є факт того, що при вивільненні працівників до уваги береться їх рівень кваліфікації, продуктивність праці, наявність певних пільг, належність до осіб певної категорії. Рівень кваліфікації вимірюється рівнем освіти працівника та здобутими навичками під час виконання робіт за певною спеціальністю. До уваги беруться стаж роботи працівника, якість виконання працівником своїх трудових обов`язків, наявність (відсутність) документально підтверджених фактів притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, інших документів, які характеризують роботу працівника (заохочень, нагороджень і т.д.). Зокрема, може враховуватися й думка колективу, в якому працює такий працівник. На підтвердження продуктивності працівників, відповідачем була надана довідка «Порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації працівників служби і реалізації газу ДП «Кременецьке УПРГ» станом на 28.01.2020 на підставі чого відповідачем зроблено висновок, що за аналізом якості та обсягу виконуваної роботи, [PERSON] мав нижчу продуктивність праці на відміну від [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. В судовому засіданні в сукупності належних і допустимих доказів було встановлено, що станом на момент звільнення позивача з посади контролера газового господарства служби з обліку і реалізації газу, тобто станом на 13 квітня 2020 року в ДР «Кременецьке УПРГ» існувало шість аналогічних посад, одну з яких займав позивач, а інші п`ять посад займали: [PERSON] , закінчив Тернопільський НКК, слюсар з експлуатації та ремонту газового устаткування, стаж роботи в галузі станом на 28.01.2020 - 3 роки 4 місяці; [PERSON] , освіта вища, закінчила Севастопольський приладобудівний інститут, інженер-механік, стаж -2 роки 7 місяців; [PERSON] , освіта середня, закінчила Тилявецьку середню школу, стаж - 2 роки 1 місяць; [PERSON] , професійно-технічна освіта, закінчила Кременецьке СПТУ №6, муляр-штукатур, стаж - 7 років 11 місяців; [PERSON] , освіта середня-спеціальна, закінчила Тернопільський кооперативний технікум, товарознавець, стаж роботи - 3 місяці, які станом на сьогодні працюють на займаних посадах, аналогічних скороченій посаді позивача. Позивач має вищу освіту, закінчив Ленінградську Леніна лісотехнічну академію та йому присвоєно кваліфікацію "інженера технолога", стаж роботи в галузі станом на 28.01.2020 - 2 роки 9 місяців. З врахування вищенаведеного, суд вважає, що доводи представника відповідача про те, що позивач має меншу продуктивність праці в порівнянні з іншими контролерами не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеними доказами. Суд погоджується з доводами представника відповідача про те, що з точки зору кваліфікації освітній рівень всіх контролерів газового господарства відповідає кваліфікаційним вимогам, жоден з них не мав випадків підвищення кваліфікації, виробничого навчання, а тому всі контролери господарства рівні. Уваги заслуговує також і той факт, що при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається тим працівникам, які мають більше (за своєю посадою чи професією) переваг, визначених у частині другій статті 42 Кодексу законів про працю України. Посада контролера газового господарства, яка підлягала виключенню зі штатного розпису, в ДП «Кременецьке УПРГ» не є єдиною, а навпаки, аж п`ять посад були передбачені штатним розписом. Разом з тим, оскільки згідно з п. 3, 5 ч. 2 ст. 42 Кодексу законів про працю України при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 5) учасникам бойових дій, особам з інвалідністю внаслідок війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус вереранів війни, гарантії їх соціального захисту». Саме [PERSON] мало бути залишено на посаді контролера газового господарства, оскільки останній, в розумінні п. 3, 5 ч. 2 ст. 42 КЗпП є працівником з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві та учасником бойових дій. На а.с. 37 міститься копія службової записки майстра СОРГ [PERSON] від 13.06.2019 про винесення догани [PERSON] за низький результат проведення обходів, на а.с .46, 47, 49 пояснення [PERSON] від 04.09.2018, 05.04.2019, 06.02.2019 про відсутність на роботі 05.02.2019, 12.04.2019, на а.с.48, 50 пояснення про низький результат проведення обходів. Однак, суд не приймає ці докази як доказ нижчої продуктивності праці позивача в порівнянні з іншими контролерами, оскільки до позивача дисциплінарні стягнення відповідачем не застосовувалися та пояснення відбиралися за порушення, які мали місце більш як за рік до скорочення. Відповідно до частин 1, 2 статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. З врахуванням вищенаведеного позов позивача в частині поновлення на роботі підлянає до задоволення. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи. Відповідно до довідки ДП «Кременецьке управління з постачання та реалізації газу» № 226 від 29.04.2020 року з урахуванням вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» середньоденна заробітна плата [PERSON] становила 423.96 грн. (зарплата за лютий 2020 року - 12236.34 грн + зарплата за березень 2020 року - 5146.10 грн. : 41р/день). Оскільки вимушений прогул починається з 15.04.2020 то заробітна плата за час вимушеного прогулу за 151 день (по день винесення рішення) складає 64017.96 грн. (151 х 423.96=64017.96). Як установлено в суді, та не заперечується сторонами, позивач, після звільнення з роботи був зареєстрований у Кременецькій районній філії Тернопільського обласного центру зайнятості з 15 травня 2020 року, набув статусу безробітного та отримав з Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття допомогу по безробіттю станом на 04 листопада 2020 року у сумі 23717.63 грн, що стверджується довідкою № 467 від 13.10.2020 Кременецької районної філії Тернопільського обласного центру зайнятості з та довідкою АТ КБ «Приватбанк» від 04.11.2020 року. Відповідно до положень п.32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" ( Із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України N 4 ( v0004700-94 ) від 01.04.94 р., N 18 ( v0018700-95 ) від 26.10.95 р. N 15 ( v0015700-98) від 25.05.98) при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час. Отже, з відповідача слід стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 40300.33 грн (64017.96 - 23717.63). За вимогами ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В судовому засіданні не встановлено обставин, що порушення законних прав [PERSON] призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому суд зважає на те, що самим по собі задоволенням позовних вимог про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 15 квітня 2020 року по день поновлення на роботі, позивач отримав достойну сатисфакцію щодо порушених прав у сфері трудових правовідносин. А тому у у стягненні моральної шкод, слід відмовити. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України як що позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволених вимог. Згідно ст. 73 ЦПК України, суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Пленум Верховного Суду України N 9 від 06.11.92 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснив, що встановлені статтями 228, 223 КЗпП у кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Відповідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. [PERSON] був звільнений з роботи 15.04.2020, з позовом до суду звернувся 08.07.2020. Пропустив визгачений законно місячний строк для звернення до суду за захистом свого порушенного права у зв`язку із запровадженням урядом України карантинних заходів. За таких обставин суд вважає, що слід поновити позивачу пропущений строк для звернення до суду, оскільки встановлено, що даний строк пропущений ним з поважних причин, що заслуговують на увагу суду.

Outcome: partial