Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Кредитна спілка "Партнер" звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] та [PERSON], про стягнення заборгованості за договором кредиту. Позовні вимоги мотивовані тим, що Кредитна спілка "Партнер", як фінансова установа, яка згідно Закону України «Про кредитні спілки» від 20.12.2001 року, відповідно до Статуту вправі провадити господарську діяльність з надання кредитів серед власних членів, на підставі укладеного договору кредиту №0072 від 20.03.2015 року надала члену кредитної спілки [PERSON] кредит на споживчі цілі в розмірі 9 480 грн. на підставі укладеного договору кредиту № 0055 від 13.03.2017 року, надала [PERSON] кредит в розмірі 9 670 грн. [PERSON] дані суми коштів видано через касу згідно видаткового касового ордера №150 від 20.03.2015 року та розписки про отримання коштів № 5927 від 13.03.2017 року. З метою забезпечення виконання умов кредитного договору № 0055 від 13.03.2017 року, прийнято договір поруки № 0055-П від 13.03.2017 року, укладеного між позивачем і [PERSON], яка взяла на себе обов'язок відповідати за зобов'язання [PERSON], що випливають із кредитного договору. 29.11.2017 року [PERSON] - померла, її спадкоємцем, відповідно до заяви про прийняття спадщини, став її син - [PERSON] Позивач зазначає, що оскільки умови взятого Боржником за життя зобов'язання на день звернення до суду із даним позовом не виконані, відповідачі зобов'язані погасити борг [PERSON] Всього заборгованість станом на 12.11.2018 року по договору кредиту № 0072 від 20.03.2015 року становить 32 299 грн. 98 коп., з яких: 9 465,95 грн. - залишок суми кредиту, 498, 39 грн. - відсотки за користування кредитом, 22 335,64 грн. відсотки за несвоєчасну сплату кредиту. Однак, позивач зазначає, що сума позовних вимог за кредитним договором № 0072 від 20.03.2015 року становить 14 946 грн., з яких: 9 465.95 грн. - залишок суми кредиту, 498,39 грн. - відсотки за користування кредитом, 4 981,66 грн. відсотки за несвоєчасну сплату кредиту. Заборгованість станом на 12.11.2018 року по договору кредиту № 0055 від 13.03.2017 року становить 17 181 грн. 65 коп., з яких: 9 625,45 грн. залишок суми кредиту, 337,11 грн. відсотки за користування, 7 219,09 грн. відсотки за несвоєчасну сплату кредиту. Однак сума позовних вимог по договору кредиту №0055 від 13.03.2017 року становить 14 940, 00 грн. з яких: 9 625,45 грн. залишок суми кредиту, 337,11 грн. - відсотки за користування кредитом, 4 977,44 грн. - відсотки за несвоєчасну сплату кредиту. 26.02.2019 року ухвалою суду, за клопотанням представника позивача, судом прийнято відмову позивача від частини позовних вимог, а саме щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 0055 від 13 березня 2017 року, оскільки вона погасила заборгованість по кредиту. У зв'язку із викладеним представник позивача просив стягнути з [PERSON] заборгованість за договорами кредиту № 0072 від 20.03.2015 року та № 0055 від 13.03.2017 року у розмірі 19 923,44 грн. та стягнути судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву в якій просив справу розглянути в його відсутності, заявлені та уточнені вимоги підтримав в повному обсязі за обставин, викладених у заявах та просив їх задовольнити. В разі неявки відповідача не заперечив проти винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням приписів статей 223, 280 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки відповідач не з'явився в судове засідання без повідомлення причин, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не подав до суду відзив та позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. За таких обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність сторін. Дослідивши матеріали справи та надавши їм юридичну оцінку суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи, 20.03.2015 року між Кредитною спілкою "Партнер" з однієї сторони та членом кредитної спілки [PERSON] з іншої сторони було укладено Договір кредиту №КСНП-0072, відповідно до п. 1.1. якого кредитодавець (позивач) зобов'язався надати позичальнику (відповідачу) кредит у розмірі 9 480 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов'язалася повернути отриманий кредит та сплатити відсотки, які відповідно до п. 4.2. даного Договору становлять 70 % річних та згідно з п. 4.2.2 Договору сплачуються щомісячними платежами згідно графіку погашення кредиту. (а.с.7-9). На виконання вказаного договору кредиту позивач видав, а відповідач [PERSON] отримала кредит в сумі 9 480 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 20.03.2015 року. (а.с.13). Згідно кредитного договору №КСНП-0055 від 13.03.2017 року позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 9 670 грн., а позичальник зобов'язалася повернути отриманий кредит та сплатити відсотки, які відповідно до п. 4.2 даного Договору становлять 70 % річних та згідно з п. 4.2.2 Договору сплачуються щомісячними платежами згідно графіку погашення кредиту (а.с.9-10). Як вбачається із Договору поруки № 0055-П від 13.03.2017 року, [PERSON], взяла на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями [PERSON], що випливають із договору кредиту № КСНП-)%% від 13.03.2017 року між Кредитодавцем та Позичальником. Розпискою №5927 від 13.03.2017 року підтверджується, що [PERSON] отримала кошти в розмірі 9 670 грн. (а.с.14). Відповідно до п. 4.1 Договорів кредиту №КСНП-0072 від 20.03.2015 року та №КСНП-0055 від 13.03.2017 року сторони домовились, що погашення кредитів та відсотків за користування кредитами здійснюватиметься в терміни не рідше та у сумах не менших, ніж вказано в таблиці №1 Додатку до цих Договорів, що є його невід'ємною частиною. Таким чином позивач свої зобов'язання за Договорами кредиту виконав, надавши [PERSON] грошові кошти у розмірі 19 150 грн., однак як вбачається з таблиці розрахунку боргу, [PERSON] та [PERSON], свої зобов'язання згідно Договорів кредиту в частині повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування коштами належним чином не виконували. Оскільки позивачу стало відомо, що [PERSON] померла 29.11.2017 року то він звернувся до Першої Вінницької державної нотаріальної контори із вимогою про обов'язок спадкодавця від 13.12.2017 року за № 492, яка отримана та зареєстрована у книзі реєстрації спадкових справ за № 319 (а.с. 19). Із довідки Першої Вінницької державної нотаріальної контори від 10.08.2018 року за №3403/02-17 вбачається, що, із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернувся син померлої - [PERSON] (а.с.20). Згідно п. 7.4 договору кредиту у випадку смерті позичальника, або визнання його померлим чи безвісті відсутнім, всі права і обов'язки переходять до спадкоємців позичальника у порядку, визначеному чинним законодавством України. Згідно ст. 1218 ЦК Україну до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1282 ЦК України на спадкоємців покладений обов'язок задовольнити вимоги кредитора. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтями 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Таким чином, оскільки відповідач належним чином не виконує зобов'язання згідно Договорів кредиту в частині повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування коштами, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення 19 923,44 грн. залишку суми кредиту обґрунтованими, доведеними належними доказами та такими, що підлягають задоволенню. Згідно зі саттею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що у зв'язку із невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договорами кредиту права позивача є порушеними та підлягають захисту, а відтак позов підлягає задоволенню. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Таким чином, оскільки позовні вимоги задоволено, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1762,00 грн. витрат пов'язаних зі сплатою судового збору та 881, 00 грн. витрат понесених позивачем по забезпеченню доказів. На підставі викладеного та

Outcome: approved