Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що вона [PERSON], яка народилася [INFO] року, за національністю є єврейка по лінії своєї матері - [PERSON]. Внести зміни до актового запису про народження № 187 від 12 серпня 1963 року, складеного Придніпровським міським РАЦС (Самарським ДРАЦС) Дніпропетровської області, виправити національність матері - [PERSON] з "росіянка" на "єврейка". Свої вимоги заявник мотивує тим, що вона народилась [INFO] року у м. Придніпровськ Дніпропетровської області. У свідоцтві про народження вказано: батько - [PERSON], національність - росіянин, мати - [PERSON] Георгієвна, національність - єврейка. Її батько, [PERSON] народився [INFO] року у м. Керч (Крим). Її мати, [PERSON] народилась [INFO] р. у с. Куліково Комуністичного району Московської області(Росія). Батько закінчив Тульський державний університет (Росія), за фахом - інженер -механік. Мати отримала вищу освіту у Казанському державному (Росія) університеті, за спеціальністю - вчитель історії. Наприкінці 50-х років батьки уклали шлюб у м. Богульма (Татарстан), а у 1960 році за призначенням прибули в Україну. У 1965 році батьки разом із заявником переїхали на постійне місце проживання у м. Черкаси. Батько працював головним механіком на Черкаьскій ТЕЦ, пізніше - головним механіком на Черкаському заводі телеграфної апаратури, звідки пішов на пенсію. Мати з 1966 року і до досягнення пенсійного віку працювала завучем з виховної роботи та вчителем історії Черкаської загальноосвітньої школи № 3. Оскільки батьки усе життя працювали на керівних посадах, вони приховували національність матері (єврейка) для уникнення можливих для того часу непорозумінь і утиску. У 1980 році заявник отримала паспорт за віком, навмисно вказавши національність по батькові - "росіянка" з причини неоднозначного ставлення у суспільстві до осіб єврейської національності. У 1982 році заявник уклала шлюб з [PERSON] та змінила дівоче прізвище з "[PERSON]" на "[PERSON]". Мати заявника [PERSON] померла [INFO] року, батько [PERSON] помер [INFO] року. За життя мати підтримувала зв'язок із єврейською общиною м. Черкаси ("Хесед Дорот"), відвідувала синагогу. Заявник вказує, що її сім'я завжди підтримувала єврейські національні традиції, не забувала та поважала мамине коріння. Після смерті матері заявник не втратила зв'язок із міською єврейською общиною, неодноразово відвідувала Ізраїль з метою вивчення національно-культурних традицій, звичаїв, обрядів та історії єврейськго народу. На даний час вона бажає відновити та зберегти своє етнічне єврейське походження. Її мати була єврейкою, тому вона бажає відновити і підтвердити свою національність. Для вирішення цього питання заявник звернулась до Черкаського міського відділу РАЦС, але отримала усну відмову, мотивовану тим, що у державному реєстрі актових записів про народження, національність її матері помилково вказано "росіянка". У судове засідання заявник не з'явилась, проте на адресу суду представником заявника подано заяву про слухання справи за її відсутності та відсутності заявника, вимоги заяви підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Самарського районний відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, проте на адресу суду надіслав клопотання про розгляд заяви за його відсутності, рішення просить винести відповідно до чинного законодавства. Представник заінтересованої особи Черкаського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області у судове засідання не з'явився, про час та дату слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про вручення. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, встановив наступне. Відповідно до паспорту громадянина України серія [NUMBER], виданим Черкаським РВ УМВС України у Черкаській області 02.03.2004 року, заявник народилась [INFO] року у м. Придніпровськ Дніпропетровської області. Відповідно до свідоцтва про народження від 12.08.1963 року серія [NUMBER], [PERSON] народилась [INFO] року, матір'ю зазначена [PERSON], національність - єврейка, батьком - [PERSON], національність - росіянин. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 09.04.1982 року, громадянин [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] 09.04.1982 року, внаслідок чого [PERSON] змінила прізвище на "[PERSON]". Згідно з свідоцтвом про смерть серії ? [NUMBER] від 22.10.2012 р. [PERSON] померла [INFO] року. у м. Черкаси. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02.12.2016 року [PERSON] помер [INFO] року у м. Черкаси. У архівній виписці із актового запису про народження від 19.12.1927 року № 1178 «Державного архіву республіки Крим" від 13.11.2017 року № К-39 за запитом [PERSON] зазначено, що [PERSON] народився [INFO] року у м. Керч, батьки - [PERSON] - єврей, мати - [PERSON] - росіянка. Відповідно до ст. 3 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин № 703/97-ВР від 09.12.1997 року кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі. Відповідно до ч. 2 ст. 300 ЦК України: фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно з нормами Закону України «Про національні меншини в Україні»: ст. 1 - Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини. ст. 3 - до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою ст. 13 - громадяни, які належать до національних меншин, вільні у виборі обсягу і форм здійснення прав, що надаються їм чинним законодавством, і реалізують їх особисто, а також через відповідні державні органи та створювані громадські об'єднання. Участь або неучасть громадянина України, який належить до національної меншини, у громадському об'єднанні національної меншини не може служити підставою для обмеження його прав. Ст. 15 - громадяни, які належать до національних меншин, національні громадські об'єднання мають право у встановленому в Україні порядку вільно встановлювати і підтримувати зв'язки з особами своєї національності та їх громадськими об'єднаннями за межами України, одержувати від них допомогу для задоволення мовних, культурних, духовних потреб, брати участь у діяльності міжнародних неурядових організацій. ч. 1 ст. 11 - громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність; ч. 2 ст. 11 - примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути також встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації у органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. У п. 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. № 96/5 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Те, що мати заявника [PERSON] за походженням "єврейка " та заявник за походженням по лінії матері є "єврейкою " підтверджується свідоцтвом про її народження, архівною випискою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Outcome: approved