Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

30.07.2014 року [PERSON] звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом, в якому просив суд стягнути з ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" на його користь страхове відшкодування в розмірі 31219, 08 грн., стягнути з [PERSON] на його користь франшизу в розмірі 500, 00 грн., та моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн., а також в солідарному порядку стягнути з відповідачів судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що 01 березня 2014 в селищі В. Долинському Одеської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "ВАЗ", державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля Hyundai-H1, державний реєстраційний номер [NUMBER], під управлінням позивача, в результаті якої [PERSON], не витримавши безпечної дистанції допустив зіткнення з автомобілем позивача, який рухався попереду нього. Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль Hyundai-H1, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.04.2014 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Згідно висновку про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу №14/0-60 від 20 березня 2014 року, сума завданого позивачеві збитку склала 30087, 53 грн., вартість послуг оцінювача становить 733,59 грн., загальна сума матеріального збитку складає 30328, 46 грн., відповідно до полісу АС/8583160 франшиза становить 500,00 грн. Позивач також зазначає, що у встановлений законом термін звернувся до ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, однак ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" відмовляється виплачувати суму страхового відшкодування, не погоджуючись з його розміром. У зв'язку з наведеним позивач просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача надав суду письмові заяви про залишення без розгляду частини позовних вимог, а саме в частині стягнення з ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" суми страхового відшкодування, просив залишити без розгляду позовні вимоги в частині стягнення суми в розмірі 890 грн. 62 коп., що складала сума пені, а в частині стягнення з [PERSON] моральної шкоди, просив залишити без розгляду вимоги, щодо стягнення 1000 грн. Таким чином позивач просив стягнути з ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" суму страхового відшкодування в розмірі 30328 грн. 46 коп., а з [PERSON] франшизу в розмірі 500 грн., та заподіяні моральну шкоду в розмірі 1000 грн.. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, про що надав письмову заяву. Представник ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи міститься відповідна розписка про отримання судової повістки. Натомість 16.10.2014 року на адресу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшло заперечення від представника ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія", у якому зазначено, що позов [PERSON] ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" визнає частково, і готова сплати суму страхового відшкодування в розмірі, 5004,41 грн., мотивуючи тим, що у відповідності до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПрАТ «УТСК» направило уповноваженого представника яким оглянуто пошкоджений автомобіль позивача, складено відповідний акт огляду ТЗ та замовлено проведення автотоварознавчого дослідження, за результатами якого складено Аварійний сертифікат № 42/10 від 11.07.2014 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку складає 5504,41 грн., від якої слід відняти 500 грн. франшизи. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Так в ході розгляду справи встановлено, а також підтверджено письмовими доказами, що 01 березня 2014 року, о 13.20 годині в смт. В. Долинському, Овідіопольського району Одеської області, по вул. Клари Цеткін сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "ВАЗ", державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля Hyundai-H1, державний реєстраційний номер [NUMBER], під управлінням [PERSON], в результаті якої [PERSON], не витримавши безпечної дистанції допустив зіткнення з автомобілем позивача, який рухався попереду нього. Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль Hyundai-H1, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.04.2014 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. (а.с.7) Відповідальність [PERSON] застрахована ПрАТ «УТСК», що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №8583160 від 14.12.2013 року, в якому сума франшизи складає 500 грн. (а.с. 9) Повідомивши про страховий випадок, позивач, 04.06.2014 року звернувся до ПрАТ «УТСК» із заявою про отримання страхового відшкодування. (а.с.13) Згідно висновку про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу №14/0-60 від 20 березня 2014 року, сума завданого позивачеві збитку склала 30087, 53 грн., вартість послуг оцінювача становить 733,59 грн., загальна сума матеріального збитку, завданого позивачу дорожньо-транспортною пригодою складає 30828, 46 грн. (а.с. 15-26) Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик), зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку), виплатити другій стороні (страхувальнику) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 1194 ЦК України особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданою нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Згідно ст. 9 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996 року №85/96-ВР (з наступними змінами та доповненнями) франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п.п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно з положеннями ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд критично ставиться до заперечень відповідача, так як ним під час розгляду справи не заявлялося клопотання про проведення відповідної судової експертизи, для визначення суми вартості страхового відшкодування, натомість позивачем, на підтвердження заявлених позовних вимог надано висновок про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу №14/0-60 від 20 березня 2014 року, який суд вважає належним та допустимим доказом у справі. Також суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача до відповідача [PERSON] стосовно стягнення з останнього моральної шкоди в розмірі 1000 грн. та франшизи в розмірі 500,00 грн., так як у відповідності до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Як вже було зазначено вище, [PERSON] позов визнав у повному обсязі, про надав суду, відповідну письмову заяву. У зв'язку з обґрунтованістю позовних вимог також підлягають стягненню з відповідачів солідарно на користь позивача, витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 338,00 грн.

Outcome: approved