Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким виселити [PERSON] з житлового будинку [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення, стверджуючи, що відповідач систематично руйнує та псує житлове приміщення, своєю поведінкою робить неможливим для інших проживання з ним в одному будинку, не сплачує комунальні послуги та інші витрати на утримання будинку. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала. Представник відповідача з позовом не погодився. Представник управління міграційної служби до суду не з"явився, про час і місце слухання справи сповіщений. Суд вислухав представників сторін, вивчив надані до справи документи і встановив наступне: Житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований на земельній ділянці по [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради 30 січня 2012 року. Житловий будинок літ."А" має загальну площу 132 кв.м., в тому числі житлову - 64,5 кв.м. В будинку постійно проживають і мають реєстрацію за місцем проживання - власник будинку з членами своєї родини і [PERSON], який є родичем власника житла, але не є членом його сім"ї. [PERSON] займає у будинку житлову кімнату площею 21 кв.м. і веранду площею 12 кв.м. Позивачева сторона стверджує, що [PERSON] систематично руйнує і псує жиле приміщення, своєю поведінкою робить неможливим для інших проживання з ним в одному будинку, що заходи запобігання і громадського впливу на поведінку і ставлення [PERSON] до виконання обов"язків з утримання жилого приміщення виявились безрезультатними, тому [PERSON] звернувся до суду з вимогами виселити [PERSON] з будинку [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення. На обґрунтування своїх вимог позивач посилався на такі докази: свідоцтво про право власності на житловий будинок, довідку з місця проживання та склад сім"ї, розпорядження Київської рай адміністрації №925 від 19.09.2008 року про призначення [PERSON] опікуном неповнолітнього [PERSON], [INFO], договір про сдачу жилого приміщення в найм від 16.02.2007 року, укладений між [PERSON] і [PERSON], акти ОСОН "Дерибасовка" за 2012-2014 року, які посвідчують, що відповідач проживає у зазначеному будинку і що [PERSON] перешкоджає власнику будинку у доступі до підвального приміщення, утримує дворовий туалет в антисанітарному стані, приміщення, які займає [PERSON] потребують ремонту, пояснення свідка [PERSON] Представник відповідача заявив, що позов [PERSON] є безпідставним і надав такі пояснення: [PERSON] у будинку [ADDRESS] проживає з дня народження (раніше будинок належав прадіду [PERSON].), у 2007 році між позивачем, на той час власником будинку, і його - [PERSON] - матір"ю [PERSON] було укладено договір найму жилого приміщення, на підставі цього договору [PERSON] заселилась до будинку і оформила реєстрацію за місцем проживання (свою і сина-[PERSON].). У 2011 році між [PERSON] і [PERSON] виникли суперечки щодо права користування будинком. [PERSON] взимку 2011 року відключив частину будинку, якою користувались [PERSON], від теплопостачання і електропостачання. [PERSON] уклала з ВАТ "Одесаобленерго" самостійний договір на електропостачання і опалювала частину будинку електроенергією. Представник відповідача визнає, що частина будинку, якою користується [PERSON] потребує поточного ремонту, але стверджує, що приміщення перебувають у такому стані внаслідок неправомірних дій власника будинку по відключенню цих приміщень від опалення і електропостачання. При вищенаведених обставинах суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з таких підстав: згідно з вимогами ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У даному випадку позивач має у своєму володінні житловий будинок по [ADDRESS] і він - позивач - має право звернутися до суду з позовом про захист права власності від порушень, не пов"язаних із позбавленням володіння, якщо протиправна поведінка інших осіб перешкоджає здійснювати йому права користування та розпорядження належною власністю. Сторони визнали, що відповідач на відповідній правовій підставі набув у 2007 році права на користування жилою площею у будинку [ADDRESS]. Ця обставина встановлена і рішенням апеляційного суду Одеської області, ухваленим 25.11.2013 по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] і [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом і розірвання договору найму та звільнення приміщення (зазначеним рішенням позивачу відмовлено у задоволенні позову). Твердження позивача, що [PERSON] систематично руйнує і псує жиле приміщення, своєю поведінкою робить неможливим для інших проживання з ним в одному будинку не доведені належними доказами: в актах ОСОН "Дерибасовка" не зазначено, які саме санітарно-екологічні норми порушує [PERSON], не вказані причини, які призвели приміщення у жилому будинку до занедбаного стану, відсутні докази, що відповідач влаштовує сварки, провокує конфлікти, погрожує власнику будинку та членам його сім"ї фізичною розправою. В чому проявляються перешкоди, які чинить [PERSON] власнику будинку у доступі до підвального приміщення, не зазначено, але навіть наявність таких перешкод не є правовою підставою для виселення [PERSON] з жилого приміщення. Суд не отримав будь-яких доказів щодо наявності протиправної поведінки [PERSON], яка б перешкоджала [PERSON] здійснювати право користування та розпорядження будинком. Відсутні докази застосування до відповідача заходів запобігання та громадського впливу, які виявились безрезультатними. Відповідно до положень ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України.

Outcome: dismissed