Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" 13 січня 2014 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до кредитного договору № 181М-08 від 24 березня 2008 року відповідачка [PERSON] отримала кредит в розмірі 5000 доларів США зі сплатою 16 відсотків за користування кредитом на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19 березня 2018 року . 24 березня 2008 року між банком та [PERSON] було укладено договір-поруки № 181М-08, згідно якого вона зобов'язалась перед Банком відповідати в тому ж розмірі, що і [PERSON]. ПАТ КБ "Приватбанк" цілком виконав зобов'язання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідачка, порушила графік погашення кредиту, внаслідок чого, утворилась заборгованість, яка станом на 13 листопада 2013 р., складає 25900,3 гривень. Представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" з'явилась у судове засідання, підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання з'явилась, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином, про що в матеріалах справи є розписки. Суд, вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідачки [PERSON] Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом, встановлено, що відповідно до заяви [PERSON] від 24 березня 2008 року між нею та ПАТ КБ "Приватбанк" укладено кредитний договір № 181М-08, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 5000 доларів США зі сплатою 16 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 19 березня 2018 року (а.с. 10-12 ) Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобов'язання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач, укладаючи договір, погодилася з зазначеними в ньому умовами, оскільки заява (анкета) на оформлення кредитної картки, заява про відкриття рахунку і надання послуг з кредитування підписані нею, в тому числі і в графі щодо погодження з умовами і правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, про що виразила свою згоду. На час розгляду справи судом сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 24 березня 2008 року, складає 3241,59 доларів США, з яких: - заборгованість за кредитом складає -1829,56 доларів США; - заборгованість по відсоткам за кредитом складає -947,62 доларів США; - пеня складає - 464,41 доларів США. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно позову банк до заборгованості відповідача [PERSON] включив - пеню, яка складає - 464,41 доларів США. Відповідно до п. 6.1 кредитного договору у разі порушення позичальником будь-якого зобов'язання, ПАТ КБ "Приватбанк" має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку штраф в розмірі 0,2% від суми простроченого платежу (а.с. 12 ). Оскільки позичальник [PERSON] порушила строки платежів за зобов'язаннями як по сплаті кредиту, так і по сплаті процентів за користування кредитом, позивач з цього приводу 13 січня 2014 р. звернувся до суду, тому відповідач [PERSON] повинна відповідно до п. 6.1 кредитного договору, ст. 6, ст. 546, ст. 549 ЦК України сплатити позивачу пеню , яка на час розгляду справи судом складає 464,41 доларів США. Відтак, суд, віднаходить обґрунтованими вимоги банку про стягнення заборгованості по процентам, неустойки (штрафу) у вищевказаному розмірі, що підлягають задоволенню у сумі 464,41 доларів США. Із положення ст.625 ЦК України вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший відсоток не встановлений договором. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Тобто вимоги банку про повернення відповідачкою кредиту, оскільки вона прострочила строки виконання зобов'язання, частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів є такими, що ґрунтуються на законі. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором позичальник [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором згідно графіку погашення кредиту та процентів належним чином не виконувала, в зв'язку з чим станом на 13 листопада 2013 р., мала прострочену заборгованість за кредитом - 3241,59 доларів США, з яких: - заборгованість за кредитом складає -1829,56 доларів США; - заборгованість по відсоткам за кредитом складає -947,62 доларів США; - пеня складає - 464,41 доларів США. Цей розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та відповідачкою не спростований. Відповідно до п. 4 договору поруки від 24 березня 2008 року [PERSON] зобов'язалася перед Банком відповідати в тому ж розмірі, що і [PERSON] по кредитному договору № 181М-08. В пункті 1.1. зазначеного договору Поручитель (тобто [PERSON] ) зобов'язується перед Кредитором (тобто Банком) відповідати по зобов'язанням [PERSON] , що витікають з кредитного договору № 181М-08 від 24 березня 2008 року, що укладений між Кредитором і Боржником на суму 5000 доларів під 16 % річних, зі сплатою суми кредиту в кінці строку кредитування. Поручитель відповідає перед Кредитором в тому ж розмірі, що і боржник. Згідно статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановленого додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсягу, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно частини 1 статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Як вбачається зі змісту пункту 1 зазначеного договору поруки, відповідач [PERSON] зобов'язується перед Кредитором (тобто Банком) відповідати по зобов'язанням Боржника (тобто [PERSON] ), що витікають з кредитного Договору № 181М-08 від 24 березня 2008 року Як встановлено судом відповідачу [PERSON] видано кредит у сумі 5000 доларів, заборгованість, яка виникла у відповідача [PERSON] на час розгляду справи перед банком складає 25900,3 гривень. Відповідач [PERSON] відповідно до п. 1.1 Договору поруки, погодилася з усіма умовами кредитного договору. За встановлених обставин суд вважає, що обов'язки поручителя [PERSON] не припинилися та вона повинна відповідати за невиконання боржником [PERSON] зобов'язання у повному обсязі відповідно до вимог статті 554 ЦК України та Договору поруки. За наведених підстав та встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми заборгованості за Договором, процентів за користування кредитом та пені задоволено повністю на підставі статей 526, 554, 611, 1054 ЦК України. Таким чином, заяву задоволено повністю шляхом стягнення суми заборгованості, процентів та пені солідарно з відповідачів. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,2 розмірів мінімальної заробітної плати і не більш 3 розмірів мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі - 259 гривень. Суд, дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості, яка складає 25900,30 гривень. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у розмірі 259 гривень (1% від 25900,30 гривень),які підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідачів [PERSON], [PERSON] .

Outcome: approved