Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхова компаній «Провідна» про стягнення 100 000 (ста тисяч) грн. шкоди завданої смертю фізичної особи [PERSON], померлого [INFO] в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 1-3). В обґрунтуванні позовних вимог позивачка [PERSON] у позові та її представник Лисенко К.О. у судовому засіданні посилається, що 12.10.2014 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) за участю транспортного засобу «CHERY», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], загинув її чоловік - [PERSON].[PERSON] загинув на місці події від отриманих тілесних ушкоджень (а.с. 1-3). У листопаді 2014 року правоохоронними органами було складено письмове повідомлення про підозру [PERSON] за ч. 3 ст. 286 КК України, яке вручено його близьким родичам. 28 листопада 2014 року органами прокуратури було складено постанову, якою кримінальне провадження було закрито у зв'язку зі смертю підозрюваного - [PERSON] (а.с. 11-12) Зазначає, що цивільно-правова відповідальність гр. [PERSON], як власника наземного транспортного засобу була застрахована за полісом обов'язкового страхування №АС/4640381 від 06.11.2013 року в Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Провідна". Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності з страховою компанією було укладено 06.11.2013 року строком до 06.11.2014 року.За умовами Полісу забезпеченим транспортним засобом визначено автомобіль марки «CHERY», державний номер [NUMBER].Відповідно до пункту 2 вищезазначеного страхового полісу ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров'ю складає 100 000 грн. Позивач посилається та не, що вона є пенсіонером та дружиною загиблого та до дня смерті [PERSON] знаходились на його утриманні, тому вона має право на відшкодування шкоди в розмірі 100 тис. грн.. За таких обставин позивачка неодноразово зверталася з листами та телефонними дзвінками до страхової компанії - ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" з проханням здійснити на її користь страхову виплату та надавала необхідні документи. Однак, у відповідь лише отримала листа № 17-12/984 від 27.01.2016 року, в якому відповідач просив надати документи, які підтверджують перебування на утриманні потерпілого, розміри його пенсій і т.д. Таким чином позивачкою 04.02.2016 року на адресу відповідача був направлений цінний лист в якому вона надала всі необхідні документи. Оскільки, відповідач лише затягує час в зв'язку з небажанням здійснювати виплати, тому єдиним способом захисту своїх прав позивачка вбачає у зверненні до суду. Відповідач в особі представника приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» Гайдамащюк О.В. надали заперечення на позов щодо невизнання вимог [PERSON] у повному обсягу, вважає позовні вимоги необґрунтованими та ні підтвердженні доказами, оскільки позивач не надала суду довідку при призначення пенсії внаслідок втрати годувальника, на підставі цього просять суд відмовити в задоволенні позову (а.с. 52-54). Зі згоди сторін суд ухвалює рішення при розгляді справи за їх відсутності. Вислухавши пояснення представника позивачки Лисенко К.О., оголосивши заперечення представника відповідача ПрАТ «СК «Провідна», дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно статей 10, 31, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом установлено, що [PERSON] є дружиною померлого внаслідок ДТП [PERSON]. з 1998 року позивачка [PERSON] є пенсіонеркою, та отримує пенсію за вислугу років, про що свідчить копія пенсійного посвідчення серії [NUMBER] (а.с. 8). Згідно вимог Сімейного кодексу України, зокрема ч. 3 ст. 75 СК України непрацездатним вважається один із подружжя, коли він досяг пенсійного віку, що встановлюється законом. Таким чином даний факт, що [PERSON] є пенсіонером, свідчить про те що, згідно до вимог абз. 3 ст. 37 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» позиває є непрацездатним членом сім'ї загиблого та згідно вимог абз. 1 ст. 37 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім'ї померлого годувальника які були на його утриманні. Матеріалами справи встановлено, що 12.10.2014 року внаслідок ДТП за участю транспортного засобу «CHERY», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], від отриманих тілесних ушкоджень на місці події загинув чоловік позивача - [PERSON]. У листопаді 2014 року правоохоронними органами було складено письмове повідомлення про підозру [PERSON] за ч. 3 ст. 286 КК України, яке вручене його близьким родичам. 28 листопада 2014 року органами прокуратури було складено постанову, якою кримінальне провадження було закрито у зв'язку зі смертю підозрюваного - [PERSON] Згідно свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від [INFO] [PERSON] помер [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис за № 14451. Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правова відповідальність гр. [PERSON], як власника наземного транспортного засобу була застрахована за полісом обов'язкового страхування №АС/4640381 від 06.11.2013 року в Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Провідна". Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності з страховою компанією було укладено 06.11.2013 року строком до 06.11.2014 року.За умовами Полісу забезпеченим транспортним засобом визначено автомобіль марки «CHERY», державний номер [NUMBER]. Відповідно до пункту 2 вищезазначеного страхового полісу ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров'ю складає 100 000 грн.. Таким чином належний гр. [PERSON] автомобіль «CHERY», державний номер [NUMBER] на дату скоєння цієї пригоди був застрахований в приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Провідна», [PERSON] мав чинний договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказані обставини повністю відповідають матеріалам справи та сторонами не заперечувались. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується письмовим повідомленням про підозру [PERSON] за ч. 3 ст. 286 КК України, яке вручене його близьким родичам та постановою від 28.11.2014 року складену органами прокуратури, якою кримінальне провадження було закрито у зв'язку зі смертю підозрюваного [PERSON] (а.с.11-12). Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Страхове відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого в дорожньо-транспортній пригоді, здійснюється в порядку, передбаченому параграфом 2 глави 82 ЦК (ст. 1200 ЦК України) та розділом ІІІ Закону України від 1 липня 2004 р. № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Закон України від 1 липня 2004 р. № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до ст. 3 Закону № 1961-IV мета здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно до п.22.1 ст. 22 Закону № 1961-IV при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно до ст. 23 Закону № 1961-IV шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є шкода (в тому числі моральна шкода), пов'язана: з лікуванням потерпілого; з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; із стійкою втратою працездатності потерпілим; із смертю потерпілого. Згідно п. 25 постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», страхове відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю потерпілого в дорожньо-транспортній пригоді, а також особам, яким завдано шкоду смертю годувальника, та витрати на поховання, якщо смерть потерпілого настала внаслідок страхового випадку, здійснюється в порядку, передбаченому параграфом 2 глави 82 ЦК України та розділом ІІІ Закону № 1961-IV. Відповідно до ст. 27 Закону № 1961-IV, страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування, (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день нас страхового випадку. Відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Відповідно до ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Таким чином, згідно умов полісу №АС/4640381 від 06.11.2013 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ліміт відповідальності ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» за шкоду, завдану життю і здоров'ю становить 100 000 (сто тисяч) гривень. Враховуючи, що в результаті ДТП настала смерть потерпілого [PERSON] суд не вбачає підстав для зменшення визначеної договором суми, а саме ліміту в 100 000 (сто тисяч) гривень . Згідно наданих заперечень представником відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» [PERSON] згідно наданого ним рахунку-заказу були відшкодовані послуги пов'язані з похованням у розмірі 905,92 грн. та здійснена виплата на відшкодування моральної шкоди в розмірі 7308,00 грн. [PERSON] та [PERSON] кожному рівними частинами (а.с.52-54). За таких обставин залишок ліміту страховика складає 84478,08 грн. Таким чином позов підлягає задоволенню частково, тобто у межах залишку страхового ліміту - 84478,08 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд відшкодовує з ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь держави судові витрати по справі в сумі 844 грн. 78 коп.

Outcome: partial