Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення пені за невчасно виконані послуги. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, пояснивши, що позивач [PERSON] 14.02.2018 року звернувся до ТОВ „Автомобільний дім Атлант-М" із заявкою №34331298 на проведення технічного обслуговування та ремонту автомобілю „Volkswagen Tiguan", д.н.з. [NUMBER] , який належить позивачу на праві власності. 14.02.2018 року о 8-00 годин ТОВ „Автомобільний дім Атлант-М" прийняло від [PERSON] вказаний транспортний засіб. В заявці № [NUMBER] було зазначено, що виконання послуг, а саме: діагностика автомобіля, технічне обслуговування та ремонт транспортного засобу повинні завершитись о 10-00 годин 14.02.2018 року. Однак автомобіль на території СТО перебував з 14.02.2018 року по 14.03.2019 року, тобто більше року. У зв`язку з порушенням строку виконання зобов`язання відповідачем позивач має право на стягнення пені в порядку ч.5, ст.10 Закону України „Про захист прав споживачів". За вказаний період прострочення сума пені складає 111 263 грн. 60 коп., яку просить стягнути з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Представник відповідача ТОВ „Автомобільний дім Атлант - М" Хоменко Л.А.в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що позивач [PERSON] дійсно 14.02.2018 року звернувся до СТО ТОВ „Автомобільний дім Атлант-М" з проханням, яке було оформлене заявкою №З 34331298 від 14.02.2018 року на проведення технічного обслуговування та ремонту автомобілю „Volkswagen Tiguan", д.н.з. [NUMBER] , яка містить усі істотні умови договору про технічне обслуговування і ремонт транспортного засобу. 14.02.2018 року ТОВ „Автомобільний дім Атлант-М" прийняло від [PERSON] вказаний транспортний засіб за актом передання-приймання в технічно несправному стані, про що в заявці №З 4331298 від 14.02.2018 року зроблено відповідний запис „не заводиться". А саме, автомобіль позивача був доставлений до СТО відповідача на евакуаторі. Заявкою №З 4331298 від 14.02.2018 року сторонами було погоджено перелік та вартість робіт, в якій стоять підписи позивача і співробітника відповідача. В період з 14.02.2018 року по 19.02.2018 року спеціалістами СТО ТОВ „Автомобільний дім Атлант-М" в межах погоджених у заявці робіт в присутності позивача [PERSON] була проведена повна комп`ютерна діагностика автомобіля, про що йдеться у протоколі діагностики ІD 245221991, копія якого була надана позивачеві. За результатами діагностики, розпочатої о 8-21 годин 14.02.2018 року при пробігу автомобіля 160 107 км було встановлено, що в реєстраторі подій запис Р010400 з газорозподільним механізмом (ГРМ) не пов`язаний, що є належним підтвердженням, що технічні проблеми з двигуном, що був у неробочому стані, не пов`язані з заміною ременя газорозподільного механізму взагалі. Додатково в присутності позивача [PERSON] була проведена перевірка міток газорозподілу. За результатами діагностики будь-яких відхилень не зафіксовано, що підтверджується відсутністю запису в протоколі діагностики ІD 245221991 про невідповідність фаз клонували та розподільного валу. Отже, відповідачем виконано всі умови технічного обслуговування автомобіля згідно заявки №З 4331298 від 14.02.2018 року, в тому числі, зчитування кодів несправностей відносно транспортного засобу. Пролонгування строків виконання додаткових робіт узгоджувались з позивачем у телефонному режимі, що передбачено законом. Крім того, за результатами проведеної діагностики відповідачем було встановлено, що внаслідок обриву клапану було пошкоджено циліндр, що призвело до незворотніх наслідків - поломки двигуна, який не підлягає ремонту, тому позивачу були надані рекомендації щодо заміни двигуна автомобіля на новий, вартість якого складала орієнтовно 340 000 грн. Оскільки строк гарантійного ремонту закінчився 13.12.2015 року, тому зважаючи на вартість нового двигуна, запасних частин для виконання робіт по його заміні, позивач відмовився від заміни двигуна, залишивши свій автомобіль на території СТО. Оскільки роботи з діагностики автомобіля були виконані повністю, а ремонт - частково (зняття та установка верхньої та нижньої кришки захисту ГРМ, головки блока циліндрів), тому позивачу 11.03.2018 року був наданий для оплати рахунок на суму 4 887 грн. 62 коп. (з урахування знижки 15%) за фактично виконані роботи. Але позивач відмовився оплачувати вартість виконаних послуг, підписувати акт виконання робіт №Н 4331298 від 11.03.2018 року, мотивуючи тим, що діагностика автомобіля проведена не була, хоча претензій до інших робіт він не має. 11.03.2018 року позивачу була направлена претензія про оплату послуг та отримання свого автомобілю. Але на територію СТО [PERSON] з`явився тільки 14.03.2019 року, при цьому забравши свій автомобіль, він відмовився від оплати наданих послуг відповідачем, написавши власноруч заяву. Таким чином, відповідач виконав свої зобов`язання за заявкою №З 4331298 від 14.02.2018 року з 14.02.2018 року по 11.03.2018 року і повідомив про це позивача як у телефонному режимі, так і шляхом направлення претензії, тому з вини самого позивача останній забрав свій автомобіль 14.03.2019 року. За таких обставин підстав для стягнення пені з відповідача на користь позивача немає. Крім того, позивач пропустив строк позовної давності про стягнення пені, яка складає один рік, оскільки автомобіль він забрав 14.03.2019 року з території СТО, а звернувся до суду з даним позовом 29.04.2020 року (дата підписання позову). Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що вимоги позову не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1, ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. Як передбачено ч.1, ст.841 ЦК України підрядник зобов`язаний вживати усіх заходів щодо збереження майна, переданого йому замовником, та відповідає за втрату або пошкодження цього майна.В свою чергу ч.1-2, ст.852 ЦК України зазначає, що якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] 14.02.2018 року звернувся до СТО ТОВ „Автомобільний дім Атлант-М" із заявкою №З 34331298 від 14.02.2018 року на проведення технічного обслуговування та ремонту автомобілю „Volkswagen Tiguan", д.н.з. [NUMBER] , що належить йому на праві власності (а.с.26-27), яка містить усі істотні умови договору про технічне обслуговування і ремонт транспортного засобу (а.с.44-47). 14.02.2018 року ТОВ „Автомобільний дім Атлант-М" прийняло від [PERSON] вказаний транспортний засіб за актом передання-приймання в технічно несправному стані (а.с.28), про що в заявці №З 4331298 від 14.02.2018 року зроблено відповідний запис „не заводиться". А саме, автомобіль позивача був доставлений до СТО відповідача на евакуаторі. Заявкою №З 4331298 від 14.02.2018 року сторонами було погоджено перелік та вартість робіт, в якій стоять підписи позивача [PERSON] і співробітника відповідача (а.с.47). Згідно ч.1, ст.853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Як зазначає ч.1-2, ст.10 Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про захист прав споживачів" споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. В період з 14.02.2018 року по 19.02.2018 року спеціалістами СТО ТОВ „Автомобільний дім Атлант-М" в межах погоджених у заявці робіт в присутності позивача [PERSON] була проведена повна комп`ютерна діагностика автомобіля, про що йдеться у протоколі діагностики ІD 245221991, копія якого була надана позивачеві (а.с.29-41). За результатами діагностики, розпочатої о 8-21 годин 14.02.2018 року при пробігу автомобіля 160 107 км було встановлено, що в реєстраторі подій запис Р010400 з газорозподільним механізмом (ГРМ) не пов`язаний, що є належним підтвердженням, що технічні проблеми з двигуном не пов`язані з заміною ременя газорозподільного механізму взагалі. Додатково в присутності позивача [PERSON] була проведена перевірка міток газорозподілу. За результатами діагностики будь-яких відхилень не зафіксовано, що підтверджується відсутністю запису в протоколі діагностики ІD 245221991 про невідповідність фаз клонували та розподільного валу (а.с.41). Таким чином, відповідачем було виконано всі умови технічного обслуговування автомобіля згідно заявки №З 4331298 від 14.02.2018 року, в тому числі, зчитування кодів несправностей відносно транспортного засобу. За результатами проведеної діагностики відповідачем було встановлено, що внаслідок обриву клапану було пошкоджено циліндр, що призвело до незворотніх наслідків - поломки двигуна, який не підлягає ремонту, тому позивачу були надані рекомендації щодо заміни двигуна його автомобіля. Оскільки строк гарантійного ремонту закінчився 13.12.2015 року, тому зважаючи на вартість нового двигуна, запасних частин для виконання робіт по його заміні, позивач відмовився від заміни двигуна, залишивши свій автомобіль на території СТО. За змістом ч.1-3, ст.857 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру. якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього строку. Відповідно до ч.4, ст.10 Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про захист прав споживачів" від 1.12.2005 року №3161-IV за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Якщо істотні недоліки було виявлено в роботі (послузі), виконаній з матеріалу споживача, споживач має право вимагати на свій вибір або виконання її з такого ж матеріалу виконавця, або розірвання договору і відшкодування збитків. Оскільки роботи з діагностики автомобіля були виконані повністю, а ремонт - частково (зняття та установка верхньої та нижньої кришки захисту ГРМ, головки блока циліндрів), тому позивачу 11.03.2018 року був наданий для оплати рахунок на суму 4 887 грн. 62 коп. (з урахування знижки 15%) за фактично виконані роботи (а.с.96). Але позивач відмовився оплачувати вартість виконаних послуг, підписувати акт виконання робіт №Н 4331298 від 11.03.2018 року (а.с.97-98), мотивуючи тим, що діагностика автомобіля проведена не була, хоча претензій до інших робіт він не має, про що він виклав власноруч у своїй заяві від 14.03.2019 року (а.с.102). 11.03.2018 року позивачу була направлена претензія про оплату послуг та отримання свого автомобілю з додатками (а.с.108-110). Але на територію СТО [PERSON] з`явився тільки 14.03.2019 року, при цьому забравши свій автомобіль згідно акту (а.с.99-100), він відмовився від оплати наданих послуг відповідачем, написавши власноруч заяву (а.с.101-102). Як регламентує ч.6-7, ст.10 Закону України „Про захист прав споживачів" виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов`язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили. Про відступи від умов договору та інші недоліки в роботі (послузі), що не могли бути виявлені при звичайному способі її прийняття, споживач зобов`язаний повідомити виконавцеві не пізніше трьох діб після їх виявлення. Оцінюючи зміст описаних вище доказів, суд вважає, що фактично роботи були виконані відповідачем в період з 14.02.2018 року по 11.03.18 року, включаючи і додаткові роботи по встановленню причини поломки двигуна. Суд не може покласти в основу рішення зміст звіту №1216 про оцінку автомобіля „Volkswagen Tiguan", д.н.з. [NUMBER] (а.с.7-23), оскільки вказаним документом встановлений розмір матеріальної шкоди, завданий власнику даного автомобіля, однак він як доказ не відноситься до даного предмету позову. Згідно ч.5, ст.10Закону України „Про захист прав споживачів" у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Аналізуючи вказани обставини, суд вважає, що порушення строків виконання послуг відбулось не з вини відповідача, а у зв`язку з додатковими вимогами позивача щодо здійснення додаткових робіт, які були виконані відповідачем згідно описаної вище заявки, а також і з вини самого позивача, який з 11.03.2018 року, отримуючи інформацію про хід ремонту автомобілю, не здійснював будь-яких заходів по отриманню свого транспортного засобу з території СТО. Вказуючи суду, що отримання відбулось через рік і місяць після здачі автомобіля, позивач та його представник не надали будь-яких доказів в розумінні ст.76-80 ЦПК України про те, що вони вживали таких заходів, а відповідач не передавав автомобіль у зв`язку з невчасним виконанням зобов`язання по діагностиці та ремонту транспортного засобу. Як наголошує ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України. За змістом ч.2, ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За приписами ч.3-4, ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, свій автомобіль позивач отримав на СТО відповідача 14.03.2019 року, а позовна заява позивача про стягнення пені з відповідача, датована 29.04.2020 року (а.с.6), була зареєстрована в суді 20.05.2020 року (а.с.1). Дату відправлення позову з поштового відділення зв`язку згідно відбитку штампу на конверті встановити неможливо (а.с.54). В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заявила клопотання про застосування строків позовної давності до даної позовної заяви, також вказана вимога міститься і у відзиві (а.с.82). Аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки позивачем та його представником не надано доказів в розумінні ст.76-80 ЦПК України про винність відповідача ТОВ „Автомобільний дім Атлант-М" у несвоєчасній передачі позивачу автомобіля останнього після здійсненого ремонту, при цьому позивачем пропущено річний термін позовної давності на звернення до суду з позовом про стягнення пені, тому в задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі. Враховуючи положення ст.133; 141 ЦПК України, суд, відмовляючи у задоволенні позову, залишає оплату судового збору за рахунок держави.

Outcome: dismissed