Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк"(далі - АТ КБ "ПриватБанк") звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [PERSON] звернулась до ПАТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк від 06 червня 2012 року, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, проте відповідач платежі належним чином не здійснювала, у зв`язку з чим станом на 31 серпня 2020 року за нею рахується заборгованість у загальній сумі 12730.58 грн., яка до теперішнього часу не погашена. У зв`язку з зазначеним позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість по договору на загальну суму 12730.58 грн. та судовий збір у розмірі 2102.00 грн.. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась. 12 січня 2021 року від відповідача надійшов відзив на позов, за змістом якого вона позов не визнає, мотивуючи тим, що нею не підписувалась Анкета-заява, та відповідно до неї їй не було надано жодної із банківських карт, які зазначені в анкеті-заяві, вона не надавала дозволу на зміну чи підняття кредитного ліміту. Крім того, відповідач просить застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності, так як вважає, що початок перебігу позовної давності розпочався з 2014 року, коли вона отримала кошти від позивача, тому закінчився строк, протягом якого позивач мав право звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Ухвалою Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 16 лютого 2021 року та 08 квітня 2021 року запропоновано позивачу надати до суду докази на підтвердження обставин, наведених в позові в обґрунтування заявлених вимог, зокрема - окремі виписки по кожній кредитній картці, які були видані [PERSON] у відповідності до підписаної нею заяви б/н від 06 червня 2012 року. Позивача надав суду відповідь на відзив, заперечення та відповідь на ухвали суду, в яких просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та зазначає, що відповідач приєдналась до Умов та правил надання Банківських послуг, шляхом підписання відповідної анкети-заяви від 06 червня 2012 року. Крім того, повідомили про неможливість надати окремі виписки по кредитних картках, оскільки виписка по рахунку та розрахунок заборгованості здійснюються за допомогою автоматизованого програмного комплексу та провадяться за всім кредитним договором, а не за окремими кредитними картками. Відповідно до положень ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. З урахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу в без участі сторін, на підставі наявних у справі матеріалів, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду спору. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Згідно до вимог ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, то повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1\~ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтями 1046, 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551\~ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі. За змістом частини другої статті 530\~ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. Судом встановлено, що 06 червня 2012 року відповідач [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку(а.с.15, зворот а.с.16) і отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомлена та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", "Універсальна Contract", "Універсальна Gold" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/(а.с.16). Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджено випискою по рахунку(а.с.10-12). У Анкеті-заяві позичальника процентна ставка, нарахування пені та штрафу не зазначено. Згідно довідки АТ КБ "Приватбанк" вбачається, що відповідачу надавались у користування кредитні картки: № [NUMBER] - строком дії до 07/16, № [NUMBER] - строком дії до 05/19, № [NUMBER] - строком дії до липня 01/23 (а.с.13). Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] (договір б/н), їй неодноразово було встановлено наступні кредитні ліміти: 10.01.2014 - 0,00 грн., 18.04.2016 - 5 000 грн., 09.08.2016 - 5 000 грн., 19.07.2018 - 0,00 грн.(а.с.14). Згідно наданим банком розрахунком заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 31 серпня 2020 року становить 12730.568 грн., з яких: 12223.27 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 507.31 грн. - нарахована пеня(а.с.10-13). Разом з тим, як вбачається з Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які надані на підтвердження позовних вимог позивачем, останні не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Зазначене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19). Щодо застосування строків позовної давності, то суд зазначає наступне. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ч.1 ст.256 ЦК України). Частиною 1 статті 257\~ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1,5 ст.261\~ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно з ч.4 ст.267\~ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що позовна давність - це строк, протягом якого особа може захистити в суді своє суб`єктивне право в разі його порушення, невизнання або оспорення. Позовна давність застосовується лише при вирішенні сторонами спору в суді. Законом установлена загальна позовна давність тривалістю у три роки. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої особи права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Укладений сторонами кредитний договір у вигляді підписаної ними заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 06 червня 2012 року не містить строку повернення кредиту (користування ним). Із матеріалів справи вбачається, що термін дії картки № [NUMBER] строком дії до липня 01/23. Також, як видно із виписки по рахунку, [PERSON] поповнювала кредитну картку № [NUMBER] - 26 листопада 2019 року на суму 1200 грн. та 200 грн.(а.с.10). Позов АТ КБ "ПриватБанком" подано у 22 жовтня 2020 року, тобто у межах строку, визначеного приписами ст.256 ЦК України. Враховуючи, що фактично отримані та використані [PERSON] кошти в добровільному порядку не повернуті банку, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд дійшов висновку про те, що позовна давність у спорі не сплила, а порушене право АТ КБ "Приватбанк" з повернення фактично отриманої відповідачем суми кредитних коштів підлягає захисту в судовому порядку. Доводи відповідача про закінчення строку звернення до суду з позовом не відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства. Крім того, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, Анкета-заява від 06 червня 2012 року не містить посилання на конкретні умови кредитування, проценту ставку, порядок повернення кредиту, що за відсутності належних доказів, які б достовірно підтверджували прийняття\~\~представлених банком умов та тарифів відповідачем та приєднання до них як другої сторони до запропонованого договору, є підставою для відмови у стягненні з відповідача 507.31 грн. - нарахованої пені, оскільки така є недоведеною. Таким чином, суд зазначає про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог і стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 06 червня 2012 року в сумі 12223.27 грн., з яких: 12223.27 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, а в решті позовних вимог слід відмовити. Згідно з частиною першою статі 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог(12223.27/12730.58х2102=2018.23).

Outcome: partial