overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

У червні 2019 комунальне підприємство "Бердичівтеплоенерго" звернулось із вказаним позовом, у якому просить стягнути на його користь із [PERSON] заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у сумі 19388.80 грн., та судові витрати, з підстав невиконання умов договору в добровільному порядку. Сторони в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача, Костюк В. В . , надійшла заява про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує. Від відповідача заяв про визнання позову або відзив не надходили. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до статті 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований та проживає [PERSON] , 1981 р.н.(а.с.13). В період з 01.01.2012 по 01.06.2019 відповідач отримував послуги з централізованого опалення, які надавались Комунальним підприємством "Бердичівтеплоенерго", тобто є (індивідуальним) споживачем житлово-комунальних послуг у розумінні Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Зобов`язання з оплати послуг з теплопостачання [PERSON] виконував неналежним чином, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 19388.80 грн., що підтверджується таблицею-розрахунком заборгованості(а.с. 5- 6). Доказів на спростування цих обставин відповідачем не надано. Відповідно до частини шостої статті 19 Закону України "Про теплопостачання", споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пункт 5 частини другої статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначає, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Абзац перший пункту 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, встановлює, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що позовна вимога Комунального підприємства "Бердичівтеплоенерго" є обгрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь Комунального підприємства "Бердичівтеплоенерго" у якості відшкодування судових витрат підлягає стягненню 1921 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом ,в якому вказав,що 22.07.2011р між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №BLaЖГА00054890,відповідно до якого відповідач отримав кредит в суммі 10000гр шляхом відкриття поточного рахунку [NUMBER] та втановлення відкличної не відновлювальної кредитної лінії,а відповідачка зобов»язалась повернути кредитні кошти та сплатити банку плату за користування кредитними коштами,комісії та можливі штрафні саекції.Позивач умови договору виконав.Відповідач умови договору порушила,станом на 13.08.2015р має заборгованість у суммі 23 585 гр 01 коп. Позивач просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 23 585 гр 01 коп., судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача в судове засідання не з"явився,до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності,позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з"явилась,подала до суду заяву,відповідно до якої позов визнає. Суд,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено,що 22.07.2011р між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №BLaЖГА00054890,відповідно до якого відповідач отримав кредит в суммі 10000гр шляхом відкриття поточного рахунку [NUMBER] та втановлення відкличної не відновлювальної кредитної лінії,а відповідачка зобов»язалась повернути кредитні кошти та сплатити банку плату за користування кредитними коштами,комісії та можливі штрафні саекції.Позивач умови договору виконав.Відповідач умови договору порушила,станом на 13.08.2015р має заборгованість у суммі 23 585 гр 01 коп. Зазначені обставини справи не заперечуються відповідачем. Відповідно до ст.. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.. 611 ЦК України «У разі порушення зобов»язання настають правові наслідки,встановлені договором або законом,зокрема припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання,якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору. Відповідно до ст.. 1049 ЦК України "Боржник ,зобов"язаний повернути кредиторові грошові кошти у строк та в порядку,встановленому договором". З огляду на вищевикладене суд вважає за необхідне стягнути із відповідачки на користь позивача заборгованість в суммі 23 585гр01коп.та судові витрати на користь держави. Враховуючи,що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ст. 197 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ,ст.509,526, 1050,1054 ЦК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Одночасно з поданням позовної заяви позивачем заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору. Згідно з ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Ч. 3 цієї статті передбачено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір". Відповідно до ст. 8 вказаного Закону враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або: 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у ч. 1 цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір"). Позивач [PERSON] не наводить з посиланням на відповідні докази про наявність підстав для звільнення її від сплати судового збору, обмежуючись лише нічим не вмотивованим покликанням на норми ст. 136 ЦПК України та ст. 8 Закону України "Про судовий збір". З огляду на зміст позовних вимог, розмір обов`язкового судового збору, який підлягає сплаті, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання [PERSON] про звільнення від сплати судового збору.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та визнання права власності на майно. Одночасно з поданням позовної заяви представником позивача заявлено клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору в частині вимог майнового характеру. Згідно з ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Ч. 3 цієї статті передбачено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір". Відповідно до ст. 8 вказаного Закону враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або: 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у ч. 1 цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір"). Представник позивача Охріменко О.А. не наводить з посиланням на відповідні докази про наявність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, обмежуючись лише нічим не вмотивованим покликанням на норми ст. 8 Закону України "Про судовий збір". З огляду на зміст позовних вимог, розмір обов`язкового судового збору, який підлягає сплаті, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання представника позивача [PERSON]. про звільнення позивача від сплати судового в частині вимог майнового характеру.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

[INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема земельну ділянку площею 1,7048 га, яка розташована на території лісниченської сільської ради Бершадського району Вінницької області. Заявник, являючись сином та єдиним спадкоємцем на майно померлої прийняв спадщину та звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі даного свідоцтва було відмовлено з тих підстав, що в написанні прізвищ спадкоємця та спадкодавця наявні розбіжності, зокрема у паспорті та свідоцтві про народження заявника його прізвище викладено як "[PERSON]", тоді як свідоцтві про смерть його матері, її прізвище вказано як "[PERSON]". Враховуючи вищенаведене, [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON], яка померла [INFO] є рідною матір'ю [PERSON], [INFO]. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак до початку розгляду справи по суті на адресу суду надав заяву про те, що заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити, а справу слухати без його участі. Від представника Лісниченської сільської ради Бершадського району Вінницької області надійшла заява про визнання вимог в повному обсязі та розгляд справи без участі представника зацікавленої особи. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що відповідно до повтороного свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 04.03.1982 року (а.с.10) [PERSON] народився [INFO], його батьками вказано [PERSON] та [PERSON]. Однак, у деяких документах прізвище матері заявника вказано як "[PERSON]", зокрема у свідоцтві про смерть та державному акті про право власності на земельну ділянку (а.с. 7,8). Згідно з довідкою Лісниченської сільської ради Бершадського району Вінницької області № 247 від 28.03.2014 року (а.с. 9) [PERSON] є єдиним спадкоємцем на майно померлої [PERSON] за законом та фактично прийняв спадкове майно. Відповідно до інформаційних довідок (а.с. 11,12) заповіту за життя померла не вчиняла, а тому заявник є її єдиним спадкоємцем. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку може бути встановлено факт родинних відносин між фізичними особами. Встановлення даного акту має для заявника важливе значення, оскільки дає право на оформлення спадкового майна після смерті матері. Тому, оскільки спір про право в даній справі відсутній, а зацікавлена особа підтверджує той факт, що заявник є сином померлої [PERSON], суд приходить до висновку, що заявлені вимоги законні та підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою. В обгрунтування позову зазначив, що в порядку спадкування з 2012 року має на праві приватної власності земельну ділянку на території Федорівської сільської ради Кіровоградського району та області. В 2013 році в письмовій формі звернувся до сільської ради з приводу використання його земельної ділянки. Отримавши відповідь дізнався, що його земельна ділянка, як невитребувана перебуває в оренді СТОВ "Золотий колос " з 01.01.2008 року по 01.09.2013 року. Орендну плату він не отримував. Просив стягнути з відповідача орендну плату за 2011-2013 роки в сумі 4898, 34 грн. та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та надав пояснення по обставинах справи. Представник відповідача Ботнаренко І.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та пояснив, що між Кіровоградською адміністрацією та СТОВ "Золотий колос" був укладений договір оренди невитребуваної земельної ділянки, яка розташована на території Федорівської сільської ради. Товариство сплачувало орендну плату, згідно з договором. Представники третіх осіб в судове засідання не з"явилися. Судом встановлено, що 24.02.2004 року Кіровоградська районна державна адміністрація та СТОВ "Золотий колос " уклали договір оренди невитребуваних земельних ділянок, загальною площею 94,21 га, що розташовані на території Федорівської сільської ради Кіровоградського району та області, в тому числі й на земельну ділянку позивача. 27.12.2012 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті баби, а саме: на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,95 га, під № 426, що розташована на території Федоровівської сільської ради Кіровоградського району та області, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності серії КР № 044349. На протязі 2011-2013 років СТОВ "Золотий колос" справно сплачувало орендну плату, згідно з умовами договору, що підтверджено письмово. Згідно ст.21 ЗУ "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Позивач з приводу розірвання договору оренди земельної ділянки між райдержадміністрацією та відповідачем не звертався. Між ним та СТОВ "Золотий колос" договір оренди земельної ділянки не укладався. Таким чином, у суду немає жодних підстав задовольнити позовні вимоги позивача.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

позивач Приватне Підприємство "Західний Буг" звернувся в суд з даною позовною заявою до відповідачів [PERSON] та Фермерського Господарства "Шпиколос"", третя особа Комунальне Підприємство Львівської обласної ради "Золочівське міжрайонне бюро технічної інвентиризації" про визнання недійсним договору оренди та визнання поновленим договору оренди землі, стягнення судових витрат та в позовній заяві вказав, що 1 листопада 2010 року між [PERSON] та Приватним підприємством «Західний Буг» було укладено договір оренди землі, за яким передано у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 1,489 га, кадастровий № [NUMBER] , яка знаходиться за межами населених пунктів сільської ради : Княжівська ciльська рада Сокальський район Львівська область. Дана земельна ділянка належить на пpaвi приватної власності [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку виданий на підставі розпорядження голови Сокальської райдержадміністрації від 12 травня 2003 року №250, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010746102254. З ч.2 ст. 792 ЦК України « майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, грунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму» регулюються актами земельного законодавства - Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

25.02.2020 року до суду звернувся директор комунального закладу "Гуляйпільська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат" Запорізької обласної ради Столяренко С. в інтересах малолітнього [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові позивач посилалася на те, що відповідно до направлення Служби у справах дітей Запорізької обласної державної адміністрації від 02.09.2019 року №50 [PERSON] , [INFO], наказом від 03.09.2019 року №44-РУ був зарахований до 6 класу КЗ "Гуляйпільська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат" Запорізької обласної ради, рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 24.06.2019 року по справі 336/1393/19 мати [PERSON] позбавлена батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] , рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23.08.2019 року №364/4 [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №364/11 від 23.08.2019 року [PERSON] направлений на повне державне утримання до КЗ "Гуляйпільська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат" ЗОР де і перебуває на сьогоднішній день, посилаючись на п.2 ст.166 СК України прохав стягнути з відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 усіх видів доходів, але не менше прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття. 23.03.2020 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С. О . позов прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження до розгляду по суті у відкрите судове засідання на 09.04.2020 року. Відзив на позов до суду не надійшов. 09.04.2020 року розгляд справи відкладено на 28.04.2020 року Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився,надав суду заяву про розгляд справи без участі представника, в порядку заочного розгляду. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав, відзив на позов не подав. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Комунальна установа „Обласна клінічна психіатрична лікарня" ЗОР звернулась до суду із заявою, в якій просить примусово госпіталізувати [PERSON], 1962 року народження у психіатричну клінічну лікарню. Заява обґрунтована тим, [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS], багато років страждає на параноїдну шизофренію. Захворювання протікає безперервно. В клінічній картині афективно-маячна, галюцинаторно-параноїдна симптоматика, агресивні тенденції на адресу близьких. Остання госпіталізація в психіатричну лікарню з 23.09.2013р. по 26.11.2013р. з діагнозом: „Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-маячний синдром" у зв'язку з тим, що на протязі тижня не спав, відмовлявся від їжі, вів себе неадекватно, то завмирав надовго, дивлячись в одну крапку, то проявляв психомоторне збудження, бив посуд, ламав меблі, рубав дерева, проявляв агресію, погрожував батькам розправою, відмовлявся від добровільного лікування. Тому, згідно Постанови Комунарського районного суду від 26.09.2013р., була застосована примусова госпіталізація. Теперішня госпіталізація двадцята за рахунком, пов'язана з погіршенням психічного стану на протязі тижня: не спить, веде себе неадекватно, проявляє агресію, погрожує батькам фізичною розправою, вважає їх не рідними. У зв'язку з такою поведінкою [PERSON] 19.05.2014р. був доставлений батьком у супроводі співробітників міліції до КУ „Обласна клінічна психіатрична лікарня" ЗОР, в стані психомоторного збудження. Під час огляду був збуджений, неадекватний, злісний, брутальний, з розірваним мисленням. Не давав себе оглянути, заявляв, що батьки йому не рідні, що госпіталізація - це „соціальне гноблення". Черговий лікар Вербицька Ю.В. підтвердила хворобливий стан [PERSON] У зв'язку з відмовою від добровільної госпіталізації, був госпіталізований у примусовому порядку як особа, що представляє небезпеку для себе та оточуючих з діагнозом: „Шизофренія, паранощна форма, безперервний тип перебігу, параноїдний синдром". У відділенні залишався збудженім, неадекватним, з розірваним мисленням, заявляв, що батьки йому не рідні, знущаються над ним, просить оформити його до будинку-інтернату. Під час бесіди починає співати, нісенітно глузувати, цитувати прислів'я або демонстративно мовчить. 20.05.2014 року був оглянутий комісією лікарів-психіатрів КУ „Обласна клінічна психіатрична лікарня" ЗОР, за висновками якої [PERSON], 1962 р.н. страждає на тяжкий психічний розлад в формі паранощної шизофренії з безперервним типом перебігу, параноїдний синдром. За психічним станом являє небезпеку для себе та оточуючих. Госпіталізація доцільна. Лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. У суді представник заявника Вербицька Ю.В., підтримала заяву, надавши пояснення, що хворий потребує примусової госпіталізації у примусовому порядку до психіатричної лікарні. Прокурор Бондаренко А.Л. у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечувала. Суд, заслухавши представника лікарні, прокурора, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки [PERSON], потребує примусової госпіталізації у психіатричну лікарню.

Outcome: approved