Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він був власником ? частки будинку, а саме - квартири [ADDRESS], яку подарував своєму сину - [PERSON], а іншу ? частину вказаного будинку батько позивача подарував другому сину [PERSON]. У зв'язку з негараздами в сім'ї, сини позивача уклали договір обміну жилими квартирами. Весь час позивач продовжував проживати в кімнаті №5. Однак, у зв'язку з хворобою та інвалідністю позивач проходив стаціонарно курс лікування у Васильківській ЦРЛ, проте на даний час не має доступу до свого житла, так як син змінив замки і не допускає його до місця проживання. У зв'язку з зазначеним позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні жилим приміщенням та вселити його в жиле приміщення №5 квартири [ADDRESS]. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день. час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, в порядку, передбаченому ч. 9 ст. 74 ЦПК України, про що свідчить публікація оголошення про виклик його до суду в газеті Урядовий кур'єр №8 від 15.01.2016 р. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, враховуючи, що представника позивача проти цього не заперечує. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Як вбачається з акту обстеження проживаючих за адресою: [ADDRESS], складеного та затвердженого 07.10.2015 р. Калинівською селищною радою, [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою, подарував свою частину будинку дітям. [PERSON], постійно проживає в даному будинку, іншого житла не має. Зі слів [PERSON], на даний час він не має доступу до свого житла, так як син змінив замки і не допускає до місця проживання (а.с.4). Заявами від 09.09.2015 р. та 25.09.2015 р. [PERSON] звертався до Васильківського МВ ГУ МВС України з приводу того, що його син [PERSON] змінив замки в будинку та не впускає його до оселі. За результатами перевірки, висновками від 10.09.2015 р. та від 01.10.2015 р. було встановлено, що [PERSON], син [PERSON], дійсно змінив замки в будинку, однак [PERSON] має вільний доступ до житла, у зв'язку з чим йому було запропоновано звернутися до суду в порядку приватного обвинувачення (а.с.10-12). Тобто, в судовому засіданні встановлено, що відповідач чинить перешкоди позивачу у користуванні жилим приміщенням, у зв'язку з чим він звернувся до суду. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно із ч. 3 ст. 9 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування ним інакше, як з підстав, передбачених законом. Частинами 1, 2 ст. 64 Житлового кодексу України визначено, що члени сім"ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов"язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім"ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов"язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім"ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім"ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року № 2 (з подальшими змінами), вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи прописані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Аналізуючи вимоги діючого законодавства, враховуючи, що вказане житлове приміщення є єдиним житлом позивача, між співмешканцями склався певний порядок користування жилим приміщенням, позивач перебуває з відповідачем в родинних стосунках, а саме є його батьком, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням та вселення є обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених вище. Оскільки позивача, як інваліда 2 групи, звільнено від сплати судового збору, у відповідності з вимогами ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути 487, 20 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved