Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

26.11.2013 року [PERSON], від імені та в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених позовних вимог представником позивача зазначено, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивач, а також його онука [PERSON], правнук [PERSON] та [PERSON]. Зазначена квартира була надана їм у користування 11.05.2012 року. Відповівдач [PERSON] є колишнім чоловіком його онуки [PERSON], їх шлюб розірвано рішенням суду від 11.06.2013 року. Відповідач [PERSON] тільки зареєстрований у зазначеній квартирі, оскільки з вересня 2012 року останній фактично проживає за адресою - [ADDRESS]. Посилаючись на те, що відповідач не проживає в спірній квартирі, не несе витрат по утриманню квартири, житловим приміщенням не цікавиться. Крім того, відповідач у справі не тільки не несе витрат на утримання спірної квартири, а навпаки позивач змушений нести додаткові витрати, оскільки квартирна плата та комунальні послуги нараховуються та сплачуються ним з урахуванням і відповідача. Зважаючи на те, що відповідач не проживає у квартирі та не утримує її, у квартирі відсутні особисті речі останнього, просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , як такого, що не користується нею більше шести місяців. У судовому засіданні представник позивача відсутній, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, повідомивши суд, що заявлений позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач та треті особи у судове засідання не з"явився повторно, про його дату, час та місце повідомлялися належним чином. Судові повістки направлені на ім»я відповідача повернуто на адресу суду з відміткою відділу зв»язку про відсутність останнього за вказаною адресою, що за правилами п. 5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку суду про належне повідомлення сторони. Зважаючи на викладене, суд ухвалив провести судовий розгляд справи за відсутності сторін та третіх осіб, на підставі наявних у справі даних ухвалити заочне рішення. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] надана у користування [PERSON] 25.05.2012 року на сім»ю з чотирьох осіб, до складу якої входили позивач, онука [PERSON], правнук [PERSON] та чоловік онуки [PERSON]. Квартира складається з двох кімнат житловою площею 25,50 кв.м. (а.с.9). У зазначеній квартирі зареєстровано місце проживання : позивача [PERSON], його онуки [PERSON], чоловіка онуки [PERSON], правнука [PERSON], квартира не приватизована (а.с.6). Як видно зі змісту актів від 05 серпня, 10 жовтня 2013 року, складених комісією ДП «Наш дім», при обстеженні квартири за адресою - [ADDRESS] було встановлено, що [PERSON] у квартирі не проживає, його особистих речей при обстеженні не виявлено. Зі слів сусідів останній не проживає у квартирі з вересня 2012 року (а.с.7-8). Відповідно до змісту ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно з роз"ясненнями, що містяться у Постанові Пленуму ВСУ від 12.04.1985р. №2 з подальшими змінами, у справах про визнання наймача або членів сім"ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням за правилами ст. 71 ЖК України, необхідно з"ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Поважними причинами відсутності визнаються перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім"ї тощо. Звертаючись в суд з позовом, представник позивача від імені позивача [PERSON] стверджує, що відповідач [PERSON] добровільно залишив спірну квартиру, будь-яких перешкод йому у користуванні квартирою не чинив. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] у спірній квартирі за адресою - [ADDRESS] не проживає з вересня 2012 року без поважних причин, що значно перевищує шестимісячний строк, встановлений ст. 71 ЖК України на протязі якого за тимчасово відсутньою особою зберігається право на жиле приміщення. За наведених обставин у суду достатньо підстав для висновку, щоб визнати [PERSON] таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням, оскільки він добровільно не проживає у квартирі [ADDRESS], не користується нею період часу, що значно перевищує встановлений законом шестимісячний строк, який можна відраховувати з вересня 2012 року, відсутній на спірній житловій площі без поважних на те причин. На підставі викладеного та

Outcome: approved