Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання недійсною додаткової угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки та зобов'язання повернути у користування земельну ділянку, в якому зазначив, що у квітні 2010 року між [PERSON] та TOB «Зерновик» був укладений Договір оренди земельної ділянки, що був зареєстрований в Кіровоградській регіональній філії ДП Центр ДЗК за № 041036900022 від 12.05.2010, згідно якого [PERSON] передав товариству у строкове платне користування земельну ділянку площею 6,16 га, яка належить йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER] від 05.02.1998, що розташована на території Олексіївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, строком на 10 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 22 лютого 2012 року були підписані та в подальшому зареєстровані: додаткова угода між позивачем та від імені відповідача про розірвання Договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого в Кіровоградській регіональній філії ДП Центр ДЗК за №041036900022 від 12.05.2010, реєстраційний № 352178064003240 від 11.04.2012; договір оренди земельної ділянки укладеного від імені відповідача та TOB «Агрогран», зареєстрований у відділі Держкомзему у Добровеличківському районі 26.07.2012 р. за №352178064004141. Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 26 лютого 2016 року визнано недійсним договір оренди землі від 22 лютого 2012 року, укладений між [PERSON] та ТОВ "Агрогран", зареєстрований у відділі Держкомзему у Добровеличківському районі Кіровоградської області 26.07.2012 року за №352178064004141. Товариство з січня 2016 року вважає, що оскаржувана додаткова угода власником земельної ділянки не підписувалася, згоди сторони на припинення Договору оренди землі не надавали, а якщо сторони не припиняли дію Договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого в Кіровоградській регіональній філії ДП Центр ДЗК за № 041036900022 від 12.05.2010, то він вважається дійсним і відповідач зобов'язаний повернути орендовану земельну ділянку в користування TOB «Зерновик», що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та обґрунтувала обставинами викладеними у позовній заяві. Також доповнила, що відповідач земельну ділянку позивачу не повертав, самостійно її не обробляв, що підтверджується довідкою виданою Олексіївською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області №49 від 10.01.2017. Крім того у листопаді 2010 року [PERSON] звернувся до ТОВ "Зерновик" із заявою про видачу орендної плати у грошовому виразі за 10 років, тобто за 2010-2019 роки включно. Кошти в сумі 22380, 00 гривень відповідач отримав у повному обсязі, що підтверджується відомостями з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів за період з 01.01.2010 по 30.09.2016 на ім'я [PERSON] поданих ним до суду. З 2012 року по даний час [PERSON] не звертався до ТОВ "Зерновик" із заявою про повернення коштів як орендну плату за 2013-2019 року, внаслідок розірвання договору чи повернення йому земельної ділянки. Отже вважає, що [PERSON] спірну угоду не підписував та з 2012 року не мав зовнішнього волевиявлення спрямованого на досягнення дійсного юридичного наслідку, - припинення договору оренди землі, укладеного між ТОВ "Зерновик та [PERSON]. Крім того представник позивача пояснила, що директор ТОВ "Зерновик" особисто підписував оскаржувану додаткову угоду. Що стосується строків позовної давності представник позивача пояснила, що строк позовної давності не пропущений оскільки позивач дізнався про обставини підроблення підпису у 2016 році після того як дізналися, що [PERSON] не підписував договір оренди земельної ділянки від 22.02.2012, укладеного між [PERSON] та ТОВ "АГРОГРАН". Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні щодо позовних вимог заперечували зазначаючи, що відповідач підписував із позивачем спірну додаткову угоду від 22.02.2012, зареєстровану 11.04.2012 № 352178064003240 про розірвання договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого в Кіровоградській регіональній філії ДП Центр ДЗК за №041036900022 від 12.05.2010. Також у лютому 2012 році ТОВ "Зерновик" запропонувало відповідачу припинити дію договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого в Кіровоградській регіональній філії ДП Центр ДЗК за №041036900022 від 12.05.2010. Отже позивач достовірно знав на протязі всього періоду та добровільно сам припинив дані відносини в 2012 році і звернувшись із позовною заявою 19 грудня 2016 року пропустив трьохрічний строк позовної давності. У зв'язку із пропуском позовної давності представник позивача просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власником земельної ділянки площею 6,16 гектара, яка розташована на території Олексіївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії КР № 00000271, виданий Добровеличківською районною радою народних депутатів від 05.02.1998 року (а.с.18-19). У квітні 2010 року між [PERSON] та TOB «Зерновик» був укладений Договір оренди земельної ділянки, що був зареєстрований в Кіровоградській регіональній філії ДП Центр ДЗК за № 041036900022 від 12.05.2010, згідно якого [PERSON] передав ТОВ "Зерновик" у строкове платне користування земельну ділянку площею 6,16 га, яка належить йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії [NUMBER], зареєстрованого у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER] від 05.02.1998 р., що розташована на території Олексіївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, строком на 10 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( а.с. 14-16). Актом прийому - передачі земельної ділянки від 12.05.2010, [PERSON] передав ТОВ " Зерновик" вказану земельну ділянку розміром 6,16 га ( а.с.17). В судовому засіданні встановлено, що 22 лютого 2012 року була підписана та в подальшому зареєстрована додаткова угода між [PERSON] та ТОВ " Зерновик" в особі директора [PERSON] про припинення дії договору. Відповідно п. 1 спірної угоди передбачено, що у відповідності до п. 12.4 Договору оренди земельної ділянки від 12.05.2010, реєстраційний №041036900022 сторони вирішили за взаємною згодою припинити дію вищевказаного Договору. Пунктом 3 додаткової угоди передбачено, що дана угода є невід'ємною частиною вищевказаного договору оренди земельної ділянки та набирає чинності з дня її підписання обома сторонами та державної реєстрації у відповідному органі. Угоду зареєстровано у відділі Держкомзему у Добровеличківському районі 11.04.2012 за № 352178064003240 ( а.с.20). Судом встановлено, що в подальшому 22 лютого 2012 року між [PERSON] та ТОВ "Агрогран" було укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Добровеличківському районі Кіровоградської області 26.07.2012 року за №352178064004141. Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 26 лютого 2016 року визнано недійсним договір оренди землі від 22 лютого 2012 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ "Агрогран", зареєстрованого у відділі Держкомзему у Добровеличківському районі Кіровоградської області 26.07.2012 року за №352178064004141 ( а.с. 7-10). Відповідно до висновку почеркознавчої експертизи №96 від 12.06.2017, досліджуваний підпис, розташований в графі "Орендодавець" у додатковій угоді №1 від 22 лютого 2012 року, укладений між [PERSON] та ТОВ "Зерновик" в особі директора [PERSON] виконаний не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням підпису [PERSON] (а.с. 208-214). Суд зазначає, що статтями 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним. Таким чином, у разі наявності договору оренди землі, який не був підписаний особою - власником земельної ділянки, така особа може звернутися до суду з вимогою про визнання такого договору оренди землі недійсним. Крім того правочин (договір), як правило, вчиняється шляхом складання документа (документів), що визначає (визначають) його зміст і підписується безпосередньо особою, від імені якої він вчинений, або іншою особою, яка діє в силу повноважень, заснованих, зокрема, на законі, довіреності, установчих документах. Зазначені вище обставини є підставою для визнання додаткової угоди №1 від 22.02.2012 недійсною згідно зі статтями 203, 215 ЦК України у зв'язку із підписанням договору особою, яка не має на це повноважень. Водночас ч. 3 ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Положенням ч. 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови v позові. Відповідно до ст. 256 ЦПК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст.267 ЦПК України). Відповідно до ст. 253 ЦПК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в заінтересованої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. В судовому засіданні з'ясовано, що позивач в особі директора [PERSON] дійсно підписав оскаржувану додаткову угоду №1 від 22 лютого 2012 року. Також сторонами не заперечувалось, що у лютому 2012 року ТОВ "Зерновик" запропонувало [PERSON] припинити дію договору оренди земельної ділянки, що був зареєстрований в Кіровоградській регіональній філії ДП Центр ДЗК за № 041036900022 від 12.05.2010. Отже суд приходить до висновку, що позивач достовірно знав на протязі всього періоду та добровільно самостійно припинив дані відносини у 2012 році, шляхом підписання оскаржуваної угоди. Водночас судом встановлено, що позивач звернувся із позовною заявою 19 грудня 2016 року, пропустивши термін позовної давності. Відповідно до правовового висновку Верховного суду України у справі № 6-48цс15, зазначено, що за змістом частини 1 ст. 261 Цивільного кодексу (перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила) початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто, можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З вказаних підстав порушене право позивача не може бути захищене судом, а тому позов не підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 13,14,16 Закону України " Про оренду землі " від 06.10.1998 року № 161-ХІV із змінами та доповненнями, ст.ст.203,207,215 ЦК України,

Outcome: dismissed