Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача, пояснення представників 3-х осіб. [PERSON]звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, 3-і особи - служба у справах дітей Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області, орган опіки та піклування Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивачка проживає в м. Харкові, діти проживають разом з нею та ходять до школи за місцем проживання. Згідно рішення Дворічанського районного суду Харківської області з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання його неповнолітніх дітей в сумі 2550 грн щомісячно, однак відповідач їх не сплачує, участі у вихованні та утриманні дітей не приймає, не цікавиться їхнім життям та розвитком. Крім того, [PERSON] добровільно відмовився від своїх батьківських прав відносно своїх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно цих дітей та встановлення опіки над ними, про що зазначив у своїй заяві від 22.12.2017, посвідченій приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу. В судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, викладених вище. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки 02.03.2018 його батьку [PERSON], клопотань про відкладення судового розгляду не заявляв. В раніше поданій заяві, яка міститься в матеріалах справи, [PERSON] надав свою згоду на позбавлення його батьківських прав відносно своїх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Крім того, в цій же заяві просив суд дану справу розглядати за його відсутності. Представник третьої особи - служби у справах дітей Дворічанської РДА в судове засідання не з»явився, в поданій до суду письмовій заяві головний спеціаліст служби у справах дітей Кісільов О. А. просив слухати справу без участі представника служби. При прийнятті рішення покладався на думку суду. Раніше подав до суду висновок органу опіки та піклування Дворічанської РДА про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його трьох неповнолітніх дітей. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Тавільжанської сільської ради в судове засідання не з»явився, в поданій до суду письмовій заяві Тавільжанський сільський голова Тритяк М. І. просив слухати справу без участі представника органу опіки та піклування. При прийнятті рішення покладався на думку суду. Раніше подав до суду висновок органу опіки та піклування Тавільжанської сільської ради про недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його трьох неповнолітніх дітей. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Під час підготовчого провадження представником третьої особи - служби у справах дітей Дворічанської РДА подане клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, органу опіки та піклування Тавільжанської сільської ради. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Дворічанського районного суду від 13.02.2018 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, орган опіки та піклування Тавільжанської сільської ради. ІУ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають трьох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Згідно повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18 листопада 2017 року, виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, [PERSON] народилася [INFO]. В свідоцтві про народження дитини в графі "Батьки" значаться: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18 липня 2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 3 Харківського міського управління юстиції, [PERSON] народився [INFO]. В свідоцтві про народження дитини в графі "Батьки" значаться: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 серпня 2009 року, виданого Тавільжанською сільською радою Дворічанського району Харківської області, [PERSON] народилася [INFO]. В свідоцтві про народження дитини в графі "Батьки" значаться: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно рішення Дворічанського районного суду Харківської області від 08.12.2017 шлюб між сторонами розірвано. Згідно рішення Дворічанського районного суду Харківської області від 13.12.2017, з [PERSON] присуджено до стягнення аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 2550 грн щомісячно. Згідно довідки Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області № 02-25/54 від 18.01.2018, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Згідно акту обстеження умов проживання від 20.02.2018 [PERSON] за адресою: [ADDRESS], встановлено, що на момент відвідування за даною адресою ніхто не проживає. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Тавільжанської сільської ради, останній вважає недоцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно висновку органу опіки та піклування Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області від 21.02.2018 № 01-46/572, комісія з питань захисту прав дітей Дворічанської РДА вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 164 СК України, на яку посилається позивач, як на підставу своїх позовних вимог, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з абз. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно з п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов»язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об»єктивного з»ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. З наданих позивачем і встановлених під час судового розгляду даної справи доказів вбачається наявність достатніх підстав, передбачених ст. 164 СК України, для позбавлення батьківських прав відповідача. Так, [PERSON] не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей та їхнє навчання, не приймає участі у їх вихованні і утриманні, не надає матеріальної допомоги на харчування, медичний догляд та навчання; не спілкуються з дітьми і не цікавиться їхнім життям та духовним розвитком, що свідчить про свідоме нехтування ним своїми обов'язками. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як ухилення відповідача від виховання своїх дітей і виконання батьківських обов»язків. Крім того, згідно заяви [PERSON], посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гаража І. П., № 2803 від 22.12.2017, він добровільно відмовився від своїх батьківських прав відносно дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно цих дітей та встановлення опіки над ними. Із даної заяви вбачається, що відповідач фактично визнає позовні вимоги [PERSON] і не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно своїх дітей. У. Оцінка суду. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до п. 1) ч. 3 ст. 2 ЦПК України, однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є верховенство права. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права. Згідно з ч. ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов»язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов»язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Під час судового розгляду даної справи позивачем надані належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження своїх позовних вимог. Відповідачем, всупереч вимог ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог [PERSON] не надано і в матеріалах справи не міститься. Доводи позивача, викладені під час судового розгляду справи, відповідачем і матеріалами справи не спростовуються. Визнання позовних вимог відповідачем, що фактично випливає із його заяви від 22.12.2017, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин справи, всебічно та повно з»ясувавши обставини, на які посилалися позивач та її представник як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності,

Outcome: approved