Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 09 липня 2007 року між фізичною особою [PERSON] - позичальником та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (Закрите акціонерне товариство), (08.06.2010 року змінено найменування на ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк") - кредитором було укладено Кредитний договір № 1027, згідно якого кредитор видав позичальнику кредит у сумі 25000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом. В забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору № 1027 від 10 липня 2007 року між позивачем та [PERSON] і [PERSON], як іпотекодавцями, було укладено договір іпотеки нерухомого майна. Предметом іпотеки є будинок з надвірними спорудами, загальною площею 231, 31 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На сьогоднішній день зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконано, що призвело до заборгованості, яка станом на 26 березня 2012 року становить 25 458,24 доларів США, що за курсом НБУ становить 203301, 87 гривень, в тому числі: 22 360, 98 доларів - заборгованість по кредиту та 3097, 26 доларів - відсотки за користування кредитом. На виконання положень ст. 35 ЗУ "Про іпотеку", Іпотекодавцю [PERSON], була надіслана письмова вимога №02-10/211 від 22.02.2012 року про усунення порушень основного зобов`язання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки. Вимога залишена без відповіді та виконання. На підставі наведеного просили в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки, згідно Іпотечного договору №1027 від 10.07.2007 року, а саме будинок з надвірними спорудами, загальною площею 231, 31 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої ЗУ "Про виконавче провадження" з дотриманням вимог ЗУ "Про іпотеку", з метою погашення заборгованості за Кредитним договором №1027 від 09.07.2007 року у розмірі 25 458,24 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 26.03.2012 року складає 203 301, 87 гривень. Передати у відповідності до ст.ст. 34, 39 ЗУ "Про іпотеку", нерухоме майно, що є предметом іпотеки згідно Іпотечного договору № 1794 від 17.10.2007 року ПАТ "Промінвестбанк" в управління на період його реалізації. Стягнути з відповідача на їх користь судові витрати по справі. Ухвалою суду 9 квітня 2014 року до участі в справі залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" як правонаступника позивача Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", оскільки за договором про передачу прав за договорами забезпечення від 17 грудня 2012 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний промислово-інвестиційний банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", останній отримав право вимоги від боржників належного виконання всіх зобов'язань за кредитними договорами, де і перейшло право вимоги за кредитним договором №1027 від 9 липня 2007 року в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить дану справу розглянути у відсутності їх представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, та пояснили суду, що як вбачається з матеріалів справи, боржник за вищевказаним кредитним договором [PERSON], померла [INFO], а банк пред`являє вищевказаний позов лише в 2012 року, а отже за спливом 4 років. Також, між боржником [PERSON] та ЗАТ "Страхова компанія "Еталон", було укладено Договір добровільного особистого страхування за програмою "Позичальник", за яким, життя боржниці було застраховано, а вигодонабувачем за даним договором виступала філія "Відділення Промінвестбанку в м.Рахів, Закарпатської області", отже в даному випадку, страхова компанія повинна була відшкодувати банку заборгованість за кредитним договором. Окрім того, після смерті [PERSON], боржника по договору, яка сталася 12 квітня 2008 року, банк, продовжував нараховувати відсотки та заборгованість по кредиту, що являється грубим порушенням. Крім того, 7 червня 2014 року набрав чинності Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" від 3 червня 2014 року, відповідно до якого не може бути примусово стягнуте нерухоме житлове майно, яке вважається предметом іпотеки і використовується як місце постійного проживання позичальника/ майнового поручителя, за умови, що в останнього у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно. Предметом іпотеки в даних правовідносинах є нерухоме житлове майно, в якому постійно проживає [PERSON] зі своєю сім'єю, та у власності якого не має іншого житлового нерухомого майна. У зв'язку з наведеним та на підставі вказаного Закону просять відмовити в задоволенні позовних вимог. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між [PERSON] та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком, в особі головного економіста філії "Відділення Промінвестбанку в м. Рахів Закарпатської області" - Молдавчук Олени Павлівни був укладений кредитний договір №1027 від 09 липня 2007 року, за яким банк видав позичальнику кредит в сумі 25 000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік з кінцевим терміном повернення 08.07.2022 року. Надалі ЗАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" перейменовано на Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк". Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 1027 від 09 липня 2007 року між позивачем та [PERSON] і [PERSON] було укладено договір іпотеки нерухомого майна. Предметом іпотеки є житловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS]. Вартість предмету іпотеки становить 267 292 гривень. Між тим, встановлено, що 17 грудня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" та Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" було укладено договір відступлення прав вимоги та договір про передачу права за договорами забезпечення. Відповідно до п.2.1, 2.2 договору первинний кредитор передає (відступає), а новий кредитор приймає кредитний портфель, внаслідок чого новий кредитор набуває всіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов'язань. Згідно п.3.1, 4.3 договору про передачу права за договорами забезпечення, у зв'язку з передачею (відступленням) кредитного портфелю за договором відступлення цедент в порядку та на умовах, визначених цим договором, передає цесіонарію права, що передаються та зобов'язується передати цесіонарію договори забезпечення, а цесіонарій приймає та набуває права, що передаються, та зобов'язується прийняти договори забезпечення. Звернення стягнення на заставлене майно за договорами забезпечення здійснюється цесіонарієм в порядку та на умовах, встановлених договорами забезпечення. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Підставами своїх вимог в даному випадку ТзОВ "Кредитні ініціативи" зазначило наявність права звернення до суду у зв'язку з набуттям права вимоги, і наявність заборгованості у відповідача за кредитним договором. Зокрема, відповідно до договору про відступлення права вимоги, договору про передачу прав за договорами забезпечення та чинного законодавства покупець в особі ТзОВ "Кредитні ініціативи" набув усі права вимоги по відступленим кредитним договорам, включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій та права вимоги звернення стягнення на предмети іпотеки, в тому числі і права вимоги і за кредитним договором № 1027 від 9 липня 2007 року укладеного між первісним кредитором ПАТ "АКПІБ" та [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що станом на 26 березня 2012 року, загальна заборгованість за кредитним договором по позичальнику [PERSON], згідно кредитного договору №1027 від 09 липня 2007 року становить 25 458, 24 доларів США, в тому числі: строковий кредит - 19 305, 51 долар США, прострочений кредит - 3055, 47 доларів США, прострочені відсотки - 3 097, 26 доларів США. Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] 12 квітня 2008 року померла. Відповідно до ст. 23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Судом встановлено, що з часу одержання кредиту і до моменту своєї смерті [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором виконувала належним чином, а саме відповідно до умов кредитного договору, графіку щомісячного погашення кредиту та відсотків, який є невід'ємною частиною цього договору, та у встановлений договором строк, що стверджується копіями квитанцій та розрахунком погашення кредиту та відсотків, наданого позивачем, з якого слідує, що позичальник [PERSON] належним чином виконувала свої зобов'язання за кредитним договором, після смерті якої її чоловік [PERSON] продовжував сплачувати кредит та відсотки за його користування ще до лютого 2009 року. Як вбачається з копій квитанцій, які містяться у матеріалах справи, позичальником [PERSON] за життя було сплачено кредит в сумі 1252 доларів США, а після її смерті за період з 07 травня 2008 року по 09 лютого 2009 року було сплачено кредит в сумі 1388,02 доларів США та відсотки за його користування в сумі 2296,98 доларів США, які слід зарахувати на погашення кредиту (1388,02+2296,98=3685). Тобто всього було сплачено кредит в сумі 4937 доларів США, з яких 1252 доларів США було сплачено позичальником [PERSON], 3685 доларів США після її смерті, а тому сума залишку кредиту за вказаним кредитним договором становить 20063,00 доларів США. Як роз'яснено у п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, який є відмінним від боржника, такий спадкоємець не несе відповідальності перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимог іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Якщо боржник та іпотекодавець - одна й та сама особа, то після її смерті до спадкоємця переходять не лише права та обов'язки іпотекодавця, а й обов'язки за основним зобов'язанням у межах вартості спадкового майна. Оскільки позичальник [PERSON] за життя свої зобов'язання за кредитним договором виконувала належним чином, тому відсутні передбачені законом підстави для задоволення вимог іпотекодержателя в межах вартості частки останньої в предметі іпотеки. Як встановлено вище, з урахуванням положення статті 1282 ЦК України, спадкоємці боржника, лише за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. В ході розгляду справи, встановлено, що [PERSON], являючись в силу ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги спадкування за законом, після смерті своєї дружини [PERSON] спадщину не приймав, та таке стверджено листом Рахівської державної нотаріальної контори №188 від 12 травня 2014 року. При цьому, згідно іпотечного договору №1027 від 10 липня 2007 року [PERSON] виступає другим іпотекодавцем, тому може відповідати перед кредитором померлого боржника в межах вартості своєї частки в предметі іпотеки. Разом з тим, за приписами ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у спосіб, визначений законами України. На час розгляду спірних правовідносин набрав чинності (07.06.2014 року) Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" від 3 червня 2014 року. Який у відповідності до вимог ч.2 ст. 5 ЦК України скасовує цивільну відповідальність особи, а тому має зворотну дію у часі та підлягає застосуванню до спірних правовідносин. За змістом підпункту 1 п. 1 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умов, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника / майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв.м для квартири та 250 кв.м. для житлового будинку. Згідно іпотечного договору №1027 від 10 липня 2007 року, укладеного в забезпечення виконання основного зобов'язання, предметом іпотеки є житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 141,77 кв.м., в якому проживає [PERSON] разом зі своєю сім'єю, яка складається з дружини, та чотирьох дітей, що зокрема стверджується документально довідками виконавчого комітету Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області №4308 від 21 липня 2014 року та №4324 від 23 липня 2014 року. Таким чином, не можуть бути задоволені вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" по зверненню стягнення на предмет іпотеки в рахунок задоволення вимог за основним зобов'язанням, оскільки житловий будинок [ADDRESS] виступає як забезпечення зобов'язань [PERSON] за споживчим кредитом в іноземній валюті, який використовується як місце постійного проживання відповідача [PERSON], який іншого нерухомого житлового майна немає, та загальна площа житлового будинку не перевищує 250 кв.м.

Outcome: dismissed