Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

14 січня 2014 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою звернулась [PERSON], в якій просила суд визнати незаконною відмову комісії із соціального страхування ТОВ «Джонсон і Джонсон Україна» у виплаті позивачу допомоги з тимчасової втрати працездатності по листах тимчасової непрацездатності серія АГЕ №695953 та серія АГМ №975614; зобов'язати ТОВ «Джонсон і Джонсон Україна» виплатити позивачу за рахунок внесків до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності допомогу з тимчасової втрати працездатності по листах тимчасової непрацездатності серія АГЕ №695953 та серія АГМ №975614; стягнути з ТОВ «Джонсон і Джонсон Україна» на користь [PERSON] 5000,00 гривень моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог, позивач в позовній заяві, послалась на те, що згідно з листком непрацездатності серія АГЕ № 695953, виданим Центром медико-санітарної допомоги комунального закладу охорони здоров'я Дніпродзержинської міської ради, [PERSON] перебувала на лікарняному у період з 27 серпня 2013 року по 01 жовтня 2013 року. Відповідно до другого листа непрацездатності серія АГМ № 975614, виданим Комунальним закладом Дніпропетровською міською клінічною лікарнею, [PERSON] перебувала на лікарняному у період з 07 жовтня 2013 року по 01 листопада 2013 року. На адресу позивача відповідачем було повернуто оригінали означених листів непрацездатності з повідомлення про рішення комісії із соціального страхування товариства про відмову у прийнятті вищевказаних листів непрацездатності до оплати. Підставою такого рішення комісії були: - по лікарняному серія АГЕ №695953 - лист виконавчої дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 12 листопада 2013 року № 4339-04 із встановленням наступних порушень з боку лікарів при оформленні лікарняного: п.3.13 Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності - на лікарняному відсутня печатка закладу охорони здоров'я «Для листків непрацездатності»; п. 1.7 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян - перевіркою визнано необґрунтованим продовження лікарняного у зв'язку з тим, що пацієнтка ввела в оману лікаря (приховала, що знаходилась на лікарняному в серпні 2013 року); п. 5.1.11 Положення про експертизу тимчасової непрацездатності - лікарняний лист виданий через вихідні дні без дозволу ЛКК. - по лікарняному серія АГМ № 975614 - лист виконавчої дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 13 грудня 2013 року № 4898-04 із встановленням наступних порушень з боку лікарів при оформленні лікарняного: п. 1.10 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян - лікарняний було видано медичним закладом, розташованим поза місцем мешкання особи, без дозволу головного лікаря; п. 1.7 та п. 2.1 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян - продовження лікарняного на період 16 жовтня 2013 року по 01 листопада 2013 року визнано комісією необґрунтованим; п. 5.1.4 та 5.1.6 Положення про експертизу тимчасової непрацездатності та п. 6 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру - лікарем не заповнені дані щодо страхового анамнезу, часу звернення потерпілої до медичного закладу, часу, місця та обставин набуття травми, інформування підприємства. З огляду на всі наведені порушення, допущені лікарями та виявлені комісією Фонду соціального страхування, відповідачем (комісією із соціального страхування, діючою на підприємстві) було вирішено відмовити у прийнятті до оплати листів непрацездатності та їх повернення позивачу. Так, позивач не згодна з таким рішенням відповідача, вважає його незаконним та упередженим та просить суд визнати його незаконним у судовому порядку. Крім того, позивач зазначає, що усі порушення, наведені у повідомленні комісії про відмову в оплаті лікарняних, не тільки не були вчинені особисто позивачем (а виключно лікарем, за дії якого пацієнт не відповідальний), не вимагалися від неї діючим законодавством. Усі нормативно-правові акти, на які посилалась комісія у своєму повідомлені не містять жодних обов'язків саме пацієнта до вчинення дій, що ставляться йому в вину (повідомлення про страховий анамнез, перевірка можливості відкривати лікарняний без дозволу головного лікаря, непроставлення печатки на підпису тощо), а відтак і не передбачають його відповідальності у вигляді наступної неоплати лікарняного. У зв'язку з чим, отримавши складені лікувальним закладом листи непрацездатності та за умови відсутності порушень режиму лікування, нез'явлення на виклики лікаря тощо, позивач вважає дії відповідача незаконними через що і звернулася до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та обґрунтовуючи їх доказами наявними в матеріалах справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просив слухати справу без його участі, підтримав свою правову позицію та пояснення, які надавалися ним у попередніх судових засіданнях, проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі з підстав їх незаконності та необґрунтованості. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Вислухавши пояснення представника позивача та враховуючи пояснення представника відповідача, надані останнім в попередніх судових засіданнях, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] на час спірних правовідносин працювала у ТОВ «Джонсон і Джонсон Україна» на посаді фахівця з дослідження ринку збуту. Згідно з листком непрацездатності серія АГЕ № 695953, виданим Комунальним закладом охорони здоров'я Дніпродзержинської міської ради Центром медико-санітарної допомоги № 3, [PERSON] перебувала на лікарняному у період з 27 серпня 2013 року по 01 жовтня 2013 року (а.с. 11, 32) Відповідно до другого листа непрацездатності серія АГМ № 975614, виданим Комунальним закладом Дніпропетровською міською клінічною лікарнею №6, [PERSON] перебувала на лікарняному у період з 07 жовтня 2013 року по 01 листопада 2013 року (а.с. 12, 33). 16 жовтня 2013 року ТОВ «Джонсон і Джонсон Україна» звернулось до Подільської міжрайонної виконавчої дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з клопотанням про проведення перевірки обґрунтованості видачі листа непрацездатності серія АГЕ № 695953, виданого Комунальним закладом охорони здоров'я Дніпродзержинської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3» (а.с. 36). 12 листопада 2013 року на адресу відповідача була направлена відповідь Фонду щодо проведеної ними перевірки, в якій було зазначено наступне. Так, аналіз первинної медичної документації показав, що лист непрацездатності серії АГМ № 695953, виданий як первинний, з 27 серпня 2013 року по 30 вересня 2013 року з приводу страхового випадку (захворювання) - обґрунтовано, але продовження його з 25 вересня 2013 року по 30 вересня 2013 року визнано необґрунтованим, з порушенням вимог п. 1.7 наказу №455. У зв'язку з тим, що пацієнтка ввела в оману лікаря (приховала, що знаходилася на лікарняному в серпні 2013 року), лист непрацездатності серії АГЕ № 695953 виданий через вихідні дні без дозволу ЛКК, що є порушенням п. 5.1.11 Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом МОЗ України від 09 квітня 2008 року № 189. Крім того, лист непрацездатності серії АГЕ № 695953 оформлений з порушенням п. 3.13 Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої наказом МОЗ України від 03 листопада 2004 року № 532/274/136-ос/1406, в частині відсутності печатки закладу охорони здоров'я «Для листів непрацездатності» при закритті його з поміткою «Стати до роботи» (а.с. 41 - 42). 15 листопада 2013 року відповідач знову звернувся до Подільської міжрайонної виконавчої дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з аналогічним клопотанням, в якому просив провести перевірку обґрунтованості видачі листа непрацездатності серія АГМ № 975614, виданий Комунальним закладом «Дніпропетровська шоста міська клінічна лікарня ДОФ» у зв'язку з невиробничою травмою (а.с. 39 - 40). 20 листопада 2013 року ТОВ «Джонсон і Джонсон Україна» звернулось до Фонду з приводу надання роз'яснення товариству з наступних питань: чи підлягає лист непрацездатності серії АГЕ № 695953 оплаті, зважаючи на чисельні порушення вимог законодавства про порядок видачі, продовження, правильності оформлення листків непрацездатності; якщо підлягає, то який період слід включати до розрахунку допомоги по тимчасовій працездатності за цим листом непрацездатності (а.с. 37 - 38). Відповідно до листа Подільської міжрайонної виконавчої дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 13 грудня 2013 року, при перевірці фахівцями відділу експертизи тимчасової непрацездатності та якості медичних послуг виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності первинної медичної документації потерпілої безпосередньо в КЗ «Дніпропетровська шоста міська клінічна лікарня» ДОР встановлено, що листок непрацездатності № 975614 з 07 жовтня 2013 року виданий [PERSON] медичним закладом, розташованим поза постійним місцем її мешкання, без дозволу головного лікаря, всупереч вимог п. 1.10 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом МОЗ України від 13 листопада 2001 року №455. Продовження термінів непрацездатності по цьому листу непрацездатності з 16 жовтня 2013 року по 01 листопада 2013 року визнано необґрунтованим - з порушенням вимог п.1.7 та п. 2.2 Інструкції № 455. Оформлення зазначеного листа непрацездатності проведено з порушенням вимог п. 3.8 Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої наказом МОЗ України від 03 листопада 2004 року № 532. Під час ведення пацієнта лікарем не дотримані вимоги п. 5.1.4 та п. 5.1.6 Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженої наказом МОЗ України від 09 квітня 2008 року № 189 та п. 6 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру, затвердженого Постановою КМУ від 22 березня 2001 року № 270 в частині відсутності даних щодо страхового анамнезу, часу звернення потерпілої до медичного закладу, часу, місця та обставини набуття травми [PERSON], інформування підприємства з приводу травмування їх працівника. Щодо листа непрацездатності № 695953, то цей документ, як первинний, виданий з 27 серпня 2013 року по 30 вересня 2013 року з приводу іншого страхового випадку. Діагноз підтверджено скаргами, об'єктивними та додатковими дослідженнями. У зв'язку з тим, що протягом періоду з 25 вересня 2013 року по 30 вересня 2013 року у щоденнику медичної картки амбулаторного хворого відсуне обґрунтування лікарем необхідності продовження термінів лікування, лист непрацездатності № 695953 з 25 вересня 2013 року по 30 листопада 2013 року визнаний необґрунтовано продовженим з порушенням вимог п. 1.7 Інструкції №455. У зв'язку з тим, що хвора ввела в оману лікаря (приховала, що знаходилася на лікарняному в серпні 2013 року), лист непрацездатності № 695953 виданий через вихідні дні без дозволу ЛКК, що є порушенням п. 5.1.11 наказу № 189. Крім того, лист непрацездатності №695953 оформлений з порушенням п. 1.13 Інструкції № 532 в частині відсутності печатки закладу охорони здоров'я «Для листів непрацездатності» при закритті його з поміткою «Стати до роботи» (а.с. 43 - 44). Відповідно до Протоколу засідання комісії із соціального страхування ТОВ «Джонсон і Джонсон Україна» № 32 від 16 грудня 2013 року було вирішено у зв'язку з відсутністю печатки закладу охорони здоров'я «Для листів непрацездатності» при закритті ЛН серія АГЕ № 695953 з поміткою «Стати до роботи» та необґрунтованим продовженням листа непрацездатності серія АГЕ № 695953, відмовити у прийнятті до оплати лист непрацездатності АГЕ № 695953 та повернути його [PERSON]; у зв'язку з порушеннями вимог Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, при оформленні листа непрацездатності АГМ № 975614, а також необґрунтованим продовженням цього лікарняного з 16 жовтня 2013 року по 01 листопада 2013 року, відмовити у прийнятті до оплати лист непрацездатності серії АГМ № 975614 та повернути листок непрацездатності [PERSON] (а.с. 48 - 49). 20 грудня 2013 року відповідачем на адресу позивача було направлено повідомлення про відмову у прийнятті до оплати ЛН АГЕ № 695953 та ЛН № АГМ № 975614 та повернуто оригінали вищевказаних листів непрацездатності (а.с 13). Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Конституції України, КЗпП України, Закону України«Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» та іншими підзаконними актами. Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. У відповідності до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Правові, організаційні та фінансові основи загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян на випадок тимчасової втрати працездатності, у зв'язку з вагітністю та пологами застрахованим особам та членам їх сімей визначає Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням». Згідно з п. 1 ст. 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» право на матеріальне забезпечення мають застраховані особи. Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи і час випробування та день звільнення). Відповідно до ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» застраховані особи мають право, в тому числі: отримувати у разі настання страхового випадку матеріальне забезпечення та соціальні послуги, передбачені цим Законом; оскаржувати відповідно до законодавства дії страховика, страхувальника-роботодавця щодо надання матеріального забезпечення та соціальних послуг. Згідно зі ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, надаються, зокрема, такі види матеріального забезпечення, як допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною) (статті 35, 37 цього Закону); допомога по вагітності та пологах (статті 38, 39 цього Закону). Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї страхового випадку, зокрема тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві; Допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності), незалежно від звільнення застрахованої особи в період втрати працездатності у порядку та розмірах, встановлених законодавством. Оплата перших п'яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Призначення та виплата матеріального забезпечення за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності проводиться за основним місцем роботи (ст.50 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням"). Відповідно до ст. 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності. Пунктами 3, 4 частини 2 статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» встановлено, що страхувальник (для позивача, яка відноситься до осіб, зазначених у частині 1 статті 6 цього Закону, - це роботодавець) зобов'язаний надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення та соціальних послуг відповідно до цього Закону; вести облік коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, і своєчасно надавати органам Фонду встановлену звітність щодо цих коштів. Відповідно до частин 1 та 3 статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 6 цього Закону (особи, які працюють на умовах трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності та господарювання або у фізичних осіб) призначаються та надаються за основним місцем роботи (крім видів матеріального забезпечення, передбачених пунктами 1, 2 статті 34 цього Закону, яке надається за основним місцем роботи та за сумісництвом у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України). Рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб). Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг. Комісія (уповноважений) із соціального страхування виконує свої функції відповідно до положення про комісію (уповноваженого) із загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, яке затверджується правлінням Фонду. Статтею 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», що підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності, а вразі роботи за сумісництвом - копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою за основним місцем роботи. Відповідно до ст. 53 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» документи для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах розглядаються не пізніше десяти днів з дня їх надходження. Порядком фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок засобів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженим постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 22 грудня 2010 року №26, встановлено, що у разі виникнення страхового випадку із застрахованою особою на підставі поданих документів, передбачених статтею 51 Закону, комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства з урахуванням вимог Положення про комісію (уповноваженого) підприємства, установи, організації із загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, приймає рішення про призначення матеріального забезпечення застрахованій особі. На підставі рішення комісії (уповноваженого) із соціального страхування підприємства про призначення матеріального забезпечення страхувальник - роботодавець нараховує суми матеріального забезпечення та оформлює заяву-розрахунок. Для отримання коштів Фонду для виплати матеріального забезпечення застрахованим особам, нарахованого страхувальником, страхувальник звертається до робочого органу Фонду за місцем обліку в органі Фонду або за місцем обліку, зазначеним в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування із заявою - розрахунком за підписом керівника та головного бухгалтера, засвідченою печаткою підприємства. Заява - розрахунок готується у двох примірниках, один з яких разом із наданими застрахованими особами документами, на підставі яких призначається матеріальне забезпечення, зберігається у страхувальника, а другий подається до робочого органу Фонду. Робочі органи Фонду здійснюють фінансування страхувальників протягом десяти робочих днів після надходження заяви-розрахунку. Після надходження суми коштів, зазначених у заяві-розрахунку, на рахунок страхувальника, останній зобов'язаний здійснити виплату відповідного матеріального забезпечення у строки, визначені у статті 52 Закону. З системного аналізу вказаних норм права вбачається, що на даний час, визначений порядок виплати страхового відшкодування з тимчасової втрати працездатності, за яким роботодавець повинен відкрити спеціальний розрахунковий рахунок, виключно для перерахування коштів для оплати лікарняних листів з Фонду соціального страхування. Для того, щоб соцстрах перерахував із цього приводу гроші для оплати лікарняного листа, підприємство зобов'язане подати до фонду відповідну заявку. І лише після отримання коштів від Фонду соціального страхування роботодавець оплачує лікарняний лист працівнику. Відповідно до ч. 2 ст. 38 „Основ законодавства України про охорону здоров'я" кожний пацієнт має право, коли це виправдано його станом, бути прийнятим в будь-якому державному лікувально-профілактичному закладі за своїм вибором, якщо цей заклад має можливість забезпечити відповідне лікування. Згідно п. 1.9 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13 листопада 2001 року № 455, у разі вибору громадянином лікуючого лікаря і лікувально-профілактичного закладу не за місцем проживання чи роботи, документи, що засвідчують тимчасову непрацездатність, видаються при наявності заяви-клопотання громадянина, погодженої з головним лікарем обраного лікувального-профілактичного закладу, засвідченої його підписом та печаткою лікувально-профілактичного закладу. Згідно ст. 32Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» застрахована особа несе відповідно до закону відповідальність за незаконне одержання з її вини (підроблення, виправлення в документах, подання недостовірних відомостей тощо) матеріального забезпечення та соціальних послуг за цим Законом. Відповідно до п. 8.3 Інструкції за порушення порядку видачі та заповнення документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, лікарі несуть відповідальність згідно із законодавством України. Так, статтею 36Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» визначено вичерпний перелік підстав для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності. Так, допомога по тимчасовій непрацездатності не надається: у разі одержання застрахованою особою травм або її захворювання при вчиненні нею злочину; у разі навмисного заподіяння шкоди своєму здоров'ю з метою ухилення від роботи чи інших обов'язків або симуляції хвороби; за час перебування під арештом і за час проведення судово-медичної експертизи; за час примусового лікування, призначеного за постановою суду; у разі тимчасової непрацездатності у зв'язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння або дій, пов'язаних з таким сп'янінням; за період перебування застрахованої особи у відпустці без збереження заробітної плати, творчій відпустці, додатковій відпустці у зв'язку з навчанням. Застраховані особи, які в період отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності порушують режим, встановлений для них лікарем, або не з'являються без поважних причин у призначений строк на медичний огляд, у тому числі на лікарсько-консультативну комісію (ЛКК) чи медико-соціальну експертну комісію (МСЕК), втрачають право на цю допомогу з дня допущення порушення на строк, що встановлюється рішенням органу, який призначає допомогу по тимчасовій непрацездатності. Факт порушення режиму має бути встановлений лікарем, який лікує хворого, про що згідно з п. 3.5 Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, у графі "Відмітки про порушення режиму:" зазначається дата порушення режиму, що засвідчується підписом лікаря. Види порушень режиму вказуються у графі "Примітка:" з обов'язковим записом у медичній карті амбулаторного чи стаціонарного хворого. Вирішуючи позовні вимоги про визнання незаконною відмову комісії із соціального страхування ТОВ «Джонсон і Джонсон Україна» у виплаті позивачу допомоги з тимчасової втрати працездатності по листах тимчасової непрацездатності серія АГЕ №695953 та серія АГМ №975614, суд прийшов до висновку про необхідність їх задоволення. Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем було ініційовано перевірки правильності видачі та оформлення листів непрацездатності позивача, яка була проведена третьою особою Подільською міжрайонною виконавчою дирекцією Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. За результатами вказаної перевірки було встановлено дійсність листів тимчасової непрацездатності серія АГЕ №695953 та серія АГМ №975614, діагнози позивача за якими також були підтверджені скаргами, об'єктивними та додатковими дослідженнями. Окрім цього, перевіркою Фонду було встановлено ряд порушень при видачі та оформленні листів непрацездатності. Такі порушення полягали, зокрема у необґрунтованому продовженні обох лікарняних листів, відсутності печатки закладу охорони здоров'я, який видавав такий лист непрацездатності, відсутності даних щодо страхового анамнезу, часу звернення потерпілої до медичного закладу, часу, місця та обставини набуття травми [PERSON], інформування підприємства з приводу травмування їх працівника, тощо. З урахуванням результатів перевірки відповідачем було прийнято рішення про відмову позивачу у виплаті допомоги з тимчасової втрати працездатності за вищевказаними лікарняними листами. Суд не може погодитись з правомірністю такого рішення відповідача з огляду на наступне. Статтею 36 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" визначено вичерпний перелік підстав для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності. Натомість, висновки комісії із соціального страхування відповідача щодо відмови позивачу в оплаті днів непрацездатності у вказаному переліку не передбачені. Крім того, виявлені порушення при оформленні листів непрацездатності не спростовують факту хвороби позивача та її перебування на лікуванні у відповідному закладі охорони здоров'я. З урахуванням характеру виявлених порушень в оформленні та видачі лікарняних листів, останні були допущені лікарями закладів охорони здоров'я, а отже не можуть кваліфікуватися в провину [PERSON] Крім того, з висновків перевірки вбачається спірність лише в правомірності продовження листа непрацездатності, а не у видачі його як такого, що також не було взято до уваги стороною відповідача. Так, вирішуючи питання виплати позивачу допомоги з тимчасової втрати працездатності, суд погоджується з правомірністю дій відповідача щодо ініціювання перевірки з урахуванням вимог п. 2.1 Положення про комісію (уповноваженого) із соціального страхування підприємства, установи, організації, затвердженого Постановою Правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності № 25 від 23 червня 2008 року, відповідно до яких комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства має право звертатися за необхідності до робочих органів відділень Фонду щодо перевірки правильності видачі та продовження листків непрацездатності застрахованим особам підприємства. Проте суд не може погодитись з правомірністю та обґрунтованістю прийнятого відповідачем рішення щодо остаточної відмови у виплаті позивачу допомоги з тимчасової втрати працездатності. Так, на виконання вимог ст. 51Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» сторона відповідача мала, зокрема прийняти рішення про повернення листів непрацездатності позивачу для виправлення виявлених при їх оформленні помилок з метою подальшого їх надання роботодавцю для вирішення питання про сплату страхових виплат. Як вбачається з матеріалів справи відповідачем не було роз'яснено позивачу про необхідність звернення до відповідних закладів охорони здоров'я з приводу необхідності приведення (оформлення) листів непрацездатності у відповідність до вимог діючого законодавства. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні і зазначені вище фактичні обставини в контексті наведених норм законодавства та положень актів, які є обов'язковими для виконання сторонами спору, суд приходить до висновку, що рішення відповідача про відмову у виплаті позивачу допомоги з тимчасової втрати працездатності, прийняте останнім з обґрунтування, що не входить до вичерпного переліку підстав для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності, визначеного ст. 36 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням", визнається судом незаконним та скасовується. Вирішуючи позовні вимоги про зобов'язання ТОВ «Джонсон і Джонсон Україна» виплатити позивачу за рахунок внесків до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності допомогу з тимчасової втрати працездатності по листах тимчасової непрацездатності серія АГЕ №695953 та серія АГМ №975614, а також про стягнення з ТОВ «Джонсон і Джонсон Україна» на користь [PERSON] 5000,00 гривень моральної шкоди, суд дійшов висновку про необхідність відмови в їх задоволенні з огляду на наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності), незалежно від звільнення застрахованої особи в період втрати працездатності у порядку та розмірах, встановлених законодавством. Оплата перших п'яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 2 Порядку оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язані з нещасним випадком на виробництві, за рахунок коштів підприємства, установи організації, затверджений постановою КМУ від 06 травня 2001 року №439, оплата днів тимчасової непрацездатності застрахованій особі провадиться за основним місцем роботи у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати за робочі дні (години) згідно з графіком роботи, що припадають на дні тимчасової непрацездатності. Так, предметом спору по даній справі є виплата застрахованій особі допомоги по тимчасовій непрацездатності за весь час знаходження її на лікарняному. В позовній заяві, а також у судових засіданнях сторона позивача неодноразово наголошувала на тому, що вважає саме ТОВ «Джонсон і Джонсон Україна» єдиним та належним відповідачем по справі, у зв'язку з чим і заявляє йому вимоги про стягнення всієї суми допомоги з тимчасової втрати працездатності. Однак, суд не може погодитись з такою правовою позицією позивача, оскільки у відповідності до вимог чинного законодавства лише оплата перших п'яти днів тимчасової непрацездатності здійснюється за рахунок коштів роботодавця, починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 35 Закону у разі настання страхового випадку - тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, який до участі в справі в якості відповідача залучений не був. З урахуванням викладеного та за відсутності виправлених у листах непрацездатності недоліків, суд вважає передчасним та неможливим задовольнити вимоги позивача та зобов'язати відповідача виплатити позивачу за рахунок внесків до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності по листах тимчасової непрацездатності серія АГЕ №695953 та серія АГМ №975614, який не є відповідачем по справі та з огляду на те, що спори з суб'єктами владних повноважень, яким є Фонд, мають розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Положеннями ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, а також може відшкодовується грішми. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Нормою статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, передбачених законом. Обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і противоправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 5000,00 гривень моральної шкоди, суд виходив з того, що надані позивачем до ТОВ «Джонсон і Джонсон Україна» листи непрацездатності були видані та оформленні з порушеннями, а отже відповідач мав право повернути їх позивачу для звернення останнім для усунення недоліків у відповідні заклади охорони здоров'я. Так, стороною позивача не було вжито заходів спрямованих на виправлення вказаних відповідачем недоліків у листах непрацездатності з власної ініціативи, проте роботодавцем і не було роз'яснено таке право позивачу при поверненні лікарняних без виконання. Оскільки судом було встановлено, що відповідальними за повну виплату допомоги з тимчасової втрати працездатності є не тільки роботодавець ТОВ «Джонсон і Джонсон Україна», а й Подільська міжрайонна виконавча дирекція Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, яка не є відповідачем по справі, та з огляду на недоліки наявні у листах непрацездатності, суд не вважає за можливе задовольнити вимоги позивача в цій частині. З урахуванням викладеного, позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Джонсон і Джонсон України», третя особа, - Подільська міжрайонна виконавча дирекція Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання незаконним рішення, зобов'язання виплатити допомогу з тимчасової втрати працездатності, стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню частково. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі розподілити пропорційно задоволеного позову, стягнувши з відповідача в дохід держави судовий збір по справі в сумі 243,60 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial