Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

25.08.2015 р. до Слов'янського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до Державного підприємства "Науково-дослідний інститут високих напруг" про стягнення заборгованості по заробітній платі, в якому просила стягнути з ДП"Науково-дослідний інститут високих напруг" на її користь заборгованість по заробітній платі у сумі 13473 грн. 12 коп., компенсацію за завдану моральну шкоду в сумі 5000 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у сумі 27034 грн. 56 коп., а саме з 26 листопада 2014 року по день постанови судом рішення по справі, компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати за весь час затримки розрахунку при звільненні у сумі 5858 грн. 11 коп., та три відсотки річних від простроченої суми по день винесення судом рішення по справі з 1 грудня 2014 року по 1 серпня 2015 року у сумі 248 грн. 05 коп., а всього у сумі 51613 грн. 85 коп. 23.09.2015 року позивач в судовому засіданні надала до суду уточнену позовну заяву, в якій вказала, що вона працювала у відповідача в період з 14 травня 2001 року по 25 листопада 2014 року. Згідно записів у її трудовій книжці наказом № 44 від 06.05.2001 року вона була прийнята до відповідача інженером до відділу державних випробувань, досліджень елементів ізоляції повітряних ліній та підстанцій, згодом працювала на різних посадах, останнім часом керівником випробувального центру. Вона неодноразово зверталася до відповідача з вимогою виплатити їй заборговану заробітну плату, але кожний раз отримувала відмову щодо цього через відсутність у нього нібито коштів. Наказом № 28 від 25.11.2014 року вона була звільнена з роботи. При її звільненні з підприємства відповідач був зобов'язаний провести з нею повний розрахунок, однак цього не зробив, мотивуючи це скрутним фінансовим становищем. У липні 2013 року вона зверталась до суду з позовними вимогами щодо стягнення з відповідача заборгованості з заробітної плати. Судом було прийнято рішення щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з заробітної плати, виданий судовий наказ по справі № 243/7149/13-ц (№ 2-н/243/1603/2013) та відкрито виконавче провадження № 39519252, за яким повинно бути стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість з заробітної плати: - липень 2010 року - 857 грн. 02 коп., - серпень 2010 року - 2359 грн. 01 коп., - вересень 2010 року - 1723 грн. 74 коп., що в загальній сумі становить 4939,77 грн. Станом на 21 вересня 2015 р. ці кошти не виплачені. На даний момент заборгованість по заробітній платі відповідача з липня 2010 року по листопад 2014 року складає суму 12473 грн. 12 коп. згідно його довідки № 03-35 від 07.09.2015 року, а саме: - липень 2010 року - 857 грн. 02 коп.; - серпень 2010 року - 2359 грн. 01 коп.; - вересень 2010 року - 1723 грн. 74 коп.; - жовтень 2014 року - 2093 грн. 07 коп.; - листопад 2014 року - 1074 грн. 20 коп.; та компенсацію за невикористані дні відпустки в сумі 4366 грн. 08 коп. Таким чином заборгованість з заробітної плати за 2014 рік становить 7533 грн. 35 коп. Просила суд стягнути з Державного підприємства "Науково-дослідний інститут високих напруг" (код ЄДРПОУ 00130441, р/р № 26004187845001 в Краматорській філії ПАТ КБ Приват Банк, міста Краматорськ, МФО 335548) на її користь заборгованість по заробітній платі у сумі 7533 грн. 35 коп. Позивач [PERSON] в судовому засіданні не була присутня, але надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, підтримала уточнені позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача ДП "Науково-дослідний інститут високих напруг" в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи у його відсутність не надав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено, [PERSON] працювала у ДП "Науково-дослідний інститут високих напруг" без перерв у роботі з 06 травня 2001 року по 25 листопада 2014 року, коли була звільнена з підприємства за згодою сторін. При звільненні з підприємства остаточний розрахунок по заробітній платі з позивачем проведений не був і заборгованість по заробітній платі станом на 03.09.2015 року складає 12473,12 грн., а саме за місяцями: - липень 2010 року - 857 грн. 02 коп.; - серпень 2010 року - 2359 грн. 01 коп.; - вересень 2010 року - 1723 грн. 74 коп.; - жовтень 2014 року - 2093 грн. 07 коп.; - листопад 2014 року - 1074 грн. 20 коп.; та компенсацію за невикористані дні відпустки в сумі 4366 грн. 08 коп., що підтверджується довідкою відповідача № 03-35 від 07.09.2015 року (а.с. 18). Судом встановлено, що [PERSON] була звільнена за згодою сторін з ДП "Науково-дослідний інститут високих напруг" 25.11.2014 року, заборгованість по заробітній платі за 2014 рік, а саме за жовтень 2014 року та за листопада 2014 року, складає 3167 грн. 27 коп., та компенсація за невикористані дні відпустки в сумі 4366 грн. 08 коп., між сторонами відсутній спір з приводу розміру вказаних заборгованостей, тому зазначені суми підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON] У відповідності до ч.1 ст. 94 КЗпП України « Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу». Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватися робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективною угодою, але не ріже двох разів на місяць через проміжок часу, не перевищуючий шістнадцяти календарних днів. Частиною першої ст. 47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України. Згідно вимог ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року, який є спеціальним нормативно- правовим актом, що регулює правовідносини у сфері оплати праці, міститься аналогічне визначення поняття «заробітна плата». Згідно з ст. 2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці ( норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов»язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок ( окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов»язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Згідно п. 1 ч. 1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин. Виходячи з цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати, а саме судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved