overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Представник Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (далі - АТ КБ "Приватбанк", позивач, банк) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, позичальник), в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 18.12.2007 у розмірі 13662,49 грн. В обгрунтування позовних вимог вказує, що між АТ КБ "Приватбанк" і відповідачем було укладено вищевказаний кредитний договір, за яким позичальнику відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування, та обслуговування картрахунку, та який в подальшому збільшився до 13200,00 грн. Однак, в порушення узятих на себе зобов`язань, станом на 12.11.2020, відповідач допустив заборгованість за договором в розмірі 13662,49 грн., з яких: 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредита; 11325,49 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 2336,95 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Посилаючись на викладене АТ КБ «Приватбанк» просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором від 18.12.2007. Ухвалою Любарського районного суду Житомирської області від 05.01.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, одночасно з подачею позовної заяви надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач до суду не зв`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, відзив на позовну заяву не подав. З огляду на викладене,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

В червні місяці 2014 року ,орган опіки і піклування районної державної адміністрації , звернувся до суду в інтересах малолітнього :[PERSON]-[INFO], з позовом до його матері про позбавлення батьківських прав, мотивуючи тим, що мати дитини проживає в [ADDRESS] у домоволодінні співмешканця :-[PERSON],оскільки батько малолітньої дитини :[PERSON] -помер. На даний час відповідач ніде не працює, зловживає спиртними напоями ,участі у витхованні дитини не приймає .В зв"язку з тим, що відповідач не може забезпечити належного виховання сину, живе власним життям, зловживає спиртними напоями,а її дитина з нею не проживає та не знаходиться на її утриманні,орган опіки районної державної адміністрації Чорнобаївського району , виходячи з інтересів малолітнього [PERSON] , просив позбавити [PERSON] батьківських прав. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування Чорнобаївської РДА. та прокурор позов підтримали, просять йогор задоволити. Представник сільської ради с.Великі Канівці в судове засідання не з"явився,головою даної територіальної громади подано клопотання ,яким підтримано позов та прохання про розгляд справи без участі представника сільської ради. Відповідачка в судове засідання не з"явилася подала заяву про те , що не заперечує проти позову, просила справу розглянути у її відсутність, також не заперечувала проти стягнення з неї коштів на утримання дитини. Судом встановлено , що [PERSON] [INFO] ніде не працює,зловживає спритними напоями,проживає в будинку співмешканця по [ADDRESS].Дане помешкання має одну кімнату та не відповідає умовам для належного проживання дитини.Сама дитина з відповідачем не проживає і остання її вихованням не займається так ,як дитина фактично проживає з її старшим сином :[PERSON] в [ADDRESS] , який і утримує дитину та займається її вихованням. Відповідач самоусунулась від виховання сина, живе власним життям, зловживає спиртними напоями. На протязі 2013 -2014 років її поведінка неодноразово розглядалась на засіданнях виконачих комітетів сіл Великі Канівці та Іркліїв Чорнобаївського р-ну Черкаської області де проводились бесіди з матір"ю дитини, які не дали бажаних результатів. Відповідачка неодноразово була попереджена про відповідальність за невиконання нею батьківських обов"язків, але належних висновків не зробила , повністю відмовилась від виховання дитини. Залишила його на старшого сина, який і займається утриманням та вихованням дитини в даний час. Враховуючи обставини, що склалися в сім"ї відповідачки виконком Сільської Ради с.Великі Канівці Чорнобаївського р-ну та орган опіки і піклування Чорнобаївської РДА, вирішив підняти питання про позбавлення батьківських прав гр.[PERSON] [INFO], жительку с. Малі Канівці Чорнобаївського району, щодо її малолітнього сина:[PERSON] [INFO]. Суд вважає ,що позов підлягає до задоволення так,як порушуються законні права та інтереси малолітньої дитини , її права на нормальні умови проживання, виховання та утримання. Визнання відповідачем позову - не суперечить закону , не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

24.12.2007 року між ПАТ "Дельта Банк" і відповідачкою [PERSON] було укладено договір кредиту по якому позичальник отримала в банку картковий рахунок . Кредит відповідачка повинна була погашати місячними платежами. Але [PERSON] порушила умови повернення кредиту, тому банк звернувся в суд з позовом в якому просить стягнути з неї 8331,66 грн. заборгованості . Позовні вимоги банк обгрунтовує тим, що відповідачка не виконувала умов договору та не повернула кредит, хоча була повідомлена про виникнення заборгованості по оплаті передбачених договором платежів . Протягом терміну дії договору відповідач не виконував своїх зобов'язань перед позивачем, та не повернув кредит. Станом на 25.12.2013 року заборгованість відповідача перед банком складає 8331,66 грн. , яка складається з наступного: -888,88 грн.-заборгованістьпо відсотках ; -1425,86 грн.-заборгованість по комісії ; . Позивач в позові подав клопотання про розгляд справи у відсутності його представника. Відповідачка [PERSON] в суд не з`явилася поторно , хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи у встановленому порядку, про що свідчить поштове повідомлення про вручення їй повідомлення про судове засідання. Оцінивши подані докази, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Як видно з копії кредитного договору № 13063-241207 від 24.12.2007 року , то він був укладенеий між КБ "Дельта" правонаступником якого є ПАТ "Дельта-Банк" і відповідачкою і по цьому договору [PERSON] отримала в банку кредит у вигляді відкритя карткового рахунку на загальну суму 30 000 грн. з лімітом кредитної лінії в 2500 грн. Згідно п. 3.6 договору позичальник зобов`язалась щомісяця в строки , визначені Правилами , здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов`язковго мінімального платежу, складові якого зазначаються у тарифах. Ці тарифи затверджені рішенням тарифного комітеу банку від 3.08.2007 року. Але відповідачка свого зобов`язання по повній слаті кредиту не викоанла , а тому банк правомірно вимагає стягнення з неї утвореної заборгованості. З розрахунку заборгованості убачається, що борг відповідача перед банком станом на 25.12.2012 року становить 8556,66 грн.. Проте, у позові банк просить стягнути суму в розмірі 8331,66 грн., тому

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що, 05.03.2011 року в Братолюбівській сільській раді Добровеличківського району Кіровоградської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що був зроблений актовий запис за № 02. Це її перший шлюб. Від подружнього сімейного життя в них народилась дитина син [PERSON] [INFO]. В серпні місяці 2015 року вони перестали проживати однією сім"єю. Причина розпаду сім"ї в тому, що відповідач не приділяє, належної уваги матеріальному забезпеченню сім"ї. Відповідач на даний час проживавє біля своїх батьків в Дніпропетровській області, а вона окремо. Шлюб носить формальний характер, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася про день, час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, належним чином, надала до суду заяву в якій просить розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовільнити. Просить залишити прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, належним чином, в телефоному режимі повідомив, що позовні вимоги визнає, просить справу проводити в його відсутності. Суд вважає, що у справі є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, тому справу можливо розглянути по суті у відсутності сторін та винести очне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини: 05.03.2011 року сторони уклали шлюб який зареєстровано у Братолюбівській сільській раді Добровеличківського району Кіровоградської області , про що був зроблений актовий запис за № 02. Від подружнього сімейного життя у сторін народився син [PERSON] [INFO]. В серпні місяці 2015 року вони перестали проживати однією сім"єю. Причина розпаду сім"ї в тому, що відповідач не приділяє, належної уваги матеріальному забезпеченню сім"ї. Відповідач на даний час проживавє біля своїх батьків в Дніпропетровській області, а позивач окремо. Шлюб носить формальний характер. Подальше збереження шлюбу не можливе та не бажане. Суд приходить до висновку про те, що сім'ю Гришин зберегти немає можливості, тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до положення ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, оскільки сторони на примирення не погоджуються, разом як подружжя не проживають, подальше їх спільне життя є неможливим, тому шлюб слід розірвати . На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

19.08.2014 року ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що ПАТ "VAB Банк" 05.09.2011 року уклав з відповідачем кредитний договір, за яким надав останньому кредит в сумі 19000 грн. зі сплатою 15 % річних на строк до 05.09.2014 року. Отримавши кредитні кошти у вище зазначеній сумі відповідач належно не виконав свої зобов'язання внаслідок чого у нього за кредитним договором виникла заборгованість, яка станом на 13.08.2014 року становить 29910 грн. 90 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 05.09.2011 року ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" і відповідач уклали кредитний договір за яким банк видав відповідачу кредит в розмірі 19000 грн. на строк до 05.09.2014 року. За користування кредитом встановлена процентна ставка 15 % річних, а також визначена комісія 1,75 % від суми кредиту. Умовами кредитного договору також визначено, що відповідач має повертати кредит, а також сплачувати відсотки і комісію позивачеві щомісяця кожного 5 числа місяця, згідно графіку. (а.с. 7-20) Позивачем обов'язки по договору виконані в повному обсязі і кредитні кошти відповідачу надані. Отримавши кредитні кошти, відповідач порушив свої зобов'язання за договором в частині своєчасності повернення кредиту та сплати передбачених договором платежів, і допустив прострочення. Внаслідок прострочення платежів у відповідача станом на 13.08.2014 року виникла заборгованість: по кредиту - 19000 грн.; по відсоткам - 4593,40 грн.; по комісії - 6317,50 грн., а всього 29910 грн. 90 коп. (а.с. 5) Таким чином, оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання по договору, не повернув у встановлені строки кредит та не сплатив визначені договором платежі, то на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України з нього на користь позивача належить стягнути заборгованість по договору в розмірі 29910,90 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

09.10.2014 року ПАТ "Дельта Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 05.02.2007 року ВАТ "Кредитпромбанк", правонаступником якого він є у спірних правовідносинах, і відповідач уклали кредитний договір, за яким останній отримав кредит в сумі 6989 грн. зі сплатою 24 % річних за користування кредитом строком до повного погашення кредиту. Посилаючись на невиконання відповідачем своїх обов'язків по договору, позивач просить стягнути з нього на свою користь заборгованість станом на 11.09.2014 року в сумі 5303,15 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту - 5303,15 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про підтримання позову і клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання також не з'явився і подав письмову заяву про визнання позову з клопотанням розглядати справу за його відсутності. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. 03.02.2007 року ВАТ "Кредитпромбанк" і відповідач уклали кредитний договір, за яким останній одержав кредит на споживчі потреби в сумі 6989 грн. зі сплатою 24 % річних за користування ним, зі строком повернення кредиту та сплати процентів не пізніше ніж 05.02.2010 року. В договорі сторони визначили, що відповідач має сплачувати проценти та повертати кредит в період з 01 по 10 число кожного місяця. (а.с. 6-9) ВАТ "Кредитпромбанк" обов'язки по договору виконані в повному обсязі і кредитні кошти відповідачу надані. Дана обставина сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти, відповідач порушив свої зобов'язання за договором в частині своєчасності повернення кредиту, і допустив прострочення. Внаслідок прострочення платежів у відповідача станом на 11.09.2014 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 5303,15 грн., яка складається із заборгованості: по тілу кредиту - 5303,15 грн. (а.с. 14) Позивач згідно договору купівлі-продажу прав вимоги від 20.05.2013 року став правонаступником замість ПАТ (ВАТ) Кредитпромбанк у вище зазначених правовідносинах. (а.с. 16-21) Таким чином, оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання по кредитній угоді, не повернув у встановлені строки кредит та не сплатив визначені договором платежі, то на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України з нього на користь позивача належить стягнути заборгованість по договору у вище зазначеному в розмірі, а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зарестрований між ним та [PERSON] 07.07.2000 року відділом РАГСу Піщанського управління юстиції Вінницької області за актовим №14. Від спільного проживання мають троє дітей: [PERSON], 07.08.2001 року народженя, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В мотивування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя із відповідачкою не склалось. Через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя постійно виникали сварки та скандали. Позивач посилається на те, що протягом тривалого часу спільно не проживають , не підтримують сімейних відносин, подальше спільне проживання та збереження сім"ї неможливе. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Суду пояснив, що протягом одного року підтримує відносини із іншою жінкою. Причиною припинення відносин із відповідачкою стали непорозуміння із-за різних поглядів та віросподівань. Позивач вказав, що відповідачка не прийняла мір для збереження сім"ї. Він дуже переживає за дітей, бажає бачити їх. Наміру реєструвати шлюб із іншою жінкою не має, проте бажає розірвати шлюб із відповідачкою, оскільки із нею не проживає. Переконання про те, що сім"я розпалась не має. Відповідачка в судовому засдіанні визнала позов, вказала що згідна на розірвання шлюбу. Хотіла і далі бажає зберегти сім"ю. Вважає, що її віросповідання не може негативно впливати на їхні сімейні відносини. Збереження сім"ї залежить від позивача. Згідна поновити із ним відносини. За час, даний для примирення позивач провідував дітей, проте жінка із котрою він проживає впливає на нього , забирає із сім"ї. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду №16 від 12.06.1998 року із змінами та доповненнями, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року, №3 від 30.03.2007 року шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя продружжя і збереження сім"ї стали неможливими. Судом встановлено, що сторони не проживають спільно більше року. За час, даний судом для примирення , відносини між ними не змінились, спільне проживання подружжя не поновлено. У сторін відсутнє переконання, що зберегти сім"ю неможливо. Обставини, що склались , на думку суду, свідчать , що причиною розпаду даної сім"ї є відносини позивача із іншою жінкою, його невизначеність у відносинах із сім"єю. Судом не встанолено обставин, які б свідчили, що подальше спільне життя сторін є неможливим, а тому в позові слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

позивач звернулася до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що вони з [PERSON] перебувають у шлюбі, який 02 жовтня 1990 р. зареєстровано Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з філією Державного Центру розвитку сім"ї. Від даного шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, сімейні права та обоав»язки, відсутністю взаєморозуміння. Між сторонами часто виникали сварки, в результаті яких строни тривалий час не спілкувались, що негативно впливало на психологічний стан їхньої непоівнолітньої доньки. Сторони не підтримують шлюбні стосунки, протягом двох років окремо проживають та не ведуть спільне господарство. Шлюб існує формально. Позивач та відповідач подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 02 жовтня 1990 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з філією Державного центру розвитку сім"ї, про що складено актовий запис № 1233. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя (ст.110 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, протягом двох років окремо проживають. Спільне господарство сторони не ведуть. Шлюб існує формально. Подальше існування сім"ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє почуття любові, відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім"ї. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім"ї є неможливим в зв"язку з відсутністю бажання сторін на відновлення шлюбних стосунків, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Сім"я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що вона разом зі своїми батьками є власниками квартири [ADDRESS], по 1/3 частки кожний. В теперішній час в квартирі зареєстровані вона з донькою і відповідач по справі, а батьки виписані з квартири і мешкають окремо. Відповідач є її колишнім чоловіком і шлюб між ними розірвано 04 квітня 2014року. З часу розірвання шлюбу відповідач в спірній квартирі не проживає, а мешкає в квартирі своїх батьків по [ADDRESS]. Вона не має можливості розпорядитися своїм майном, оскільки в квартирі зареєстрований відповідач. Також вона оплачує усі комунальні послуги по кількості осіб зареєстрованих в квартирі, тобто і за відповідача , що ставить її в скрутне матеріальне положення. Оформити субсидію також не може. Просить усунути перешкоди в користуванні власністю, визнавши [PERSON] таким, що втратив право користування житловою площею в квартирі [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач пояснила, що сім"я з відповідачем розпалася ще в 2013році. Відповідач дозволяв собі мешкати в квартирі періодично. Але приблизно на прикінці 2013року на початку 2014року він покинув квартиру остаточно і пішов мешкати в квартиру своїх батьків. Він працює за межами м.Дружківка. Вважає, що він втратив право на користування житлом, оскільки покинув квартиру за власним бажанням і тривалий час в ній не проживає. Реєстрація відповідача в квартирі створює їй перешкоди, оскільки вона позбавлена можливості оформити субсидію. Просить її позов задовольнити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач є власником 1/3 частки квартири [ADDRESS] (а.с.7). Домовою книжкою підтверджується реєстрація відповідача [PERSON] в даній квартирі з 2011 року (а.с.10). Відповідач був зареєстровані в квартирі, як члени сім"ї позивача, що підтверджується поясненнями позивача в судовому засіданні. Судом встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем розірвано на підставі рішення суду від 04 квітня 2014року (а.с.12). Фактично, в зазначеній квартирі відповідач не мешкає з 2013 року, що підтверджується Актом від 20 березня 2015року, який складено комісією територіального комітету мікрорайону №7 "Южний" (а.с. 25), а також поясненнями свідка [PERSON], яка є сусідкою позивача по квартирі, та пояснила, що відповідач [PERSON] в квартирі не проживає приблизно з кінця 2013року через розпад сім"ї. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає, що відповідач втратив право користування житлом в квартирі [ADDRESS], оскільки за вказаною адресою він відсутні без поважних причин більше терміну, визначеного ч. 2 ст. 405 ЦК України.

Outcome: approved