Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Авто Експерт» про стягнення коштів, мотивуючи тим, що 14.01.2014 року між ним та ТОВ «Авто Експерт» був укладений договір про надання фінансової послуги № 000759. Предметом договору є надання відповідачем фінансової послуги з адміністрування фінансових активів придбання товарів у групах за рахунок об'єднаних періодичних платежів учасників програми Автофінанс, організованої відповідачем на умовах діяльності програми Автофінанс, що є додатком № 2 до договору. Перед підписанням договору ними було сплачено на користь відповідача винагороду за послуги, пов'язані із включенням договору до програми Автофінанс та формуванням корпорації клієнтів програми у розмірі 25000 грн. та авансові внески у сумі 100000 грн. за придбання трактора Беларус 1025, зазначеного у додатку № 1 до договору. Позивач вважав, що дані кошти було сплачено ним відповідачу без достатньої правової підстави, оскільки згідно чинного законодавства обов'язок сплати ним цих коштів згідно умов договору виникає лише за умови направлення йому фінансовою установою та після одержання ним письмового повідомлення про дату створення корпорації клієнтів програми Автофінанс. Ні договірними ні Ліцензійними умовами сплата будь-яких платежів, зокрема, винагороди, а також авансових внесків до створення групи (корпорації клієнтів) та до отримання письмового повідомлення - не передбачена, а навпаки, містить імперативну умову про виникнення правової підстави для отримання цих коштів від своїх клієнтів лише після письмово їх повідомлення про створення групи. Таким чином, продавець-консультант, що діяв від імені відповідача, надав йому неправдиву та недостовірну інформацію щодо можливості та необхідності сплати ним винагороди та авансових платежів у день укладання договору, надавши для цього відповідні банківські реквізити, без яких він не знав би, на які банківські рахунки сплачувати кошти та які, в свою чергу отримані відповідачем за відсутності права на їх отримання. Крім цього , як він з»ясував при відвідуванні центрального офісу ТОВ «Авто Експерт» у м. Київ, на середину березня 2014 року договору поставки тракторів, що є предметом укладеного з ним договору та, відповідно, має бути предметом договорів усіх учасників корпорації клієнтів, до якої включено мій договір, як-то передбачено ст. 6.12 Ліцензійних умов не було. Таким чином, вже на час укладання договору та ще до створення відповідачем корпорації клієнтів стало очевидним, що ТОВ «Авто Експерт» здійснює свою діяльність із порушенням договірних та Ліцензійних умов. У сукупності із отриманням від учасників коштів за трактори при відсутності договору поставки на них із постачальником ставить під сумнів добросовісність подальшого виконання відповідачем укладеного з ним договору, у тому числі, реальність його наслідків. На підставі викладеного, позивач [PERSON] прохав суд : стягнути з ТОВ «Авто Експерт» на його користь 125000 грн., набутих без достатньої правової підстави. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та прохав його задовольнити, обґрунтовував позовні вимоги обставинами, викладеними в позовній заяві. Не заперечував проти проведення заочного розгляду справи за відсутності представника відповідача. Представник відповідача ТОВ «Авто Експерт» в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. Про причини неявки свого представника відповідач суд не повідомляв. Тому, враховуючи, що позивач надав згоду на проведення заочного розгляду справи за відсутності представника відповідача, суд вважав за необхідне проводити заочний розгляд справи за відсутності представника відповідача. З»ясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, судом встановлено, що 14.01.2014 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ТОВ «Авто Експерт» був укладений договір про надання фінансової послуги № 000759. Предметом цього договору є надання відповідачем фінансової послуги з адміністрування фінансових активів придбання товарів у групах за рахунок об'єднаних періодичних платежів учасників програми Автофінанс, організованої відповідачем на умовах діяльності програми Автофінанс, що є додатком № 2 до договору. В день підписання договору 14.01.2014 року [PERSON] було сплачено на користь відповідача винагороду за послуги, пов'язані із включенням договору до програми Автофінанс та формуванням корпорації клієнтів програми у розмірі 25000 грн. та авансові внески у сумі 100000 грн. за придбання трактора Беларус 1025, зазначеного у додатку № 1 до договору. Діяльність з адміністрування фінансових активів придбання товарів у групах регулюється Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та має відповідати Ліцензійним умовам, затвердженим розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» діяльність відповідача з надання послуг в частині надання цих послуг фізичним особам, які є споживачами, підпадає під дію Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ст. 5.1 гл. 5 Ліцензійних умов ліцензіат протягом строку дії ліцензії зобов'язаний дотримуватися вимог Законів України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму", "Про захист прав споживачів", інших нормативно-правових актів у сфері регулювання ринків фінансових послуг, у тому числі цих Ліцензійних умов, та внутрішніх правил. Відповідно до ст.ст. 6.12, 6.15-6.17 Ліцензійних умов учасники об'єднуються ліцензіатом у групи за принципом однаковості товару згідно з його технічними (споживчими) характеристиками (показниками). Внесення учасниками групи періодичних платежів та сплата ними винагороди лшензіату починається після отримання від ліцензіата письмового повідомлення про дату створення групи; датою створення групи є дата підписання наказу керівником ліцензіата про її створення; наказ приймається не раніше укладання ліцензіатом договорів про адміністрування з усіма учасниками відповідної групи; протягом семи робочих днів з дати створення групи ліцензіат письмово повідомляє про це всіх учасників цієї групи. У такому повідомленні зазначається дата створення групи. Письмове повідомлення про створення корпорації клієнтів 27.02.2014 року ТОВ «Авто Експерт» направило позивачу листом від 05.03.2014 року. Таким чином, лише після отримання такого повідомлення у позивача виник обов'язок сплати передбачених договором платежів на користь відповідача, а у відповідача виникло право на отримання даних платежів. Таким чином, ні договірними, ні Ліцензійними умовами сплата будь-яких платежів, зокрема, винагороди, а також авансових внесків до створення групи (корпорації клієнтів) та до отримання письмового повідомлення - не передбачена. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо, зокрема, будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію. Відповідно до ст. 6.3. Ліцензійних умов ліцензіат укладає договір поставки з постачальником на постачання товарів для учасників групи. Договір поставки може бути укладений до або після формування групи, але цей договір має набути чинності до початку внесення учасниками групи періодичних платежів. Крім цього, матеріали справи не містять даних про укладення відповідачем договору поставки трактора, що є предметом укладеного з позивачем договору та, відповідно, має бути предметом договорів усіх учасників корпорації клієнтів, до якої включено договір позивача. Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Таким чином, враховуючи викладене, те, що грошові кошти в сумі 125 000 грн. були отримані відповідачем від позивача без достатньої правової підстави , суд вважає за необхідне позов задовольнити. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає сплаті судовий збір в розмірі 1250 грн., від сплати якого позивач був звільнений при зверненні із даним позовом до суду.

Outcome: approved