Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

Позивач - [PERSON] 04.11.2020 року звернувся до Київського районного суду міста Одеси з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Розетка.УА» та фізичної особи-підприємця [PERSON] про захист прав споживачів та відшкодування моральної шкоди, в якому просить суд: - договір купівлі-продажу блендера вартістю 839 грн. марки «Gorenje», модель - «B600W», артикул «8900753» від 13.11.2019 року, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «РОЗЕТКА.УА», визнати розірваним з 09.07.2020 року; - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РОЗЕТКА.УА» на користь [PERSON] вартість придбаного [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу від 13.11.2019 р. блендера марки «Gorenje», модель - «B600W», артикул «8900753» у сумі 1149,00 грн; - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РОЗЕТКА.УА» на користь [PERSON] неустойку у сумі 973,24 грн. за затримку повернення сплачених за блендер марки «Gorenje», модель - «B600W», артикул «8900753» коштів впродовж 116 календарних днів; - стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] неустойку у сумі 1057,14 грн. за затримку усунення недоліків блендера марки «Gorenje», модель - «B600W», артикул «8900753» впродовж 126 календарних днів понад 14-денний строк; - стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] неустойку у сумі 973,24 грн. за затримку виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) впродовж 116 календарних днів; - стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «РОЗЕТКА.УА» та фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування завданої моральної шкоди у сумі 10000,00 грн. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 13 листопада 2019 року він придбав у відповідача ТОВ «РОЗЕТКА.УА» товар «блендер» вартістю 839 грн. марки «Gorenje», модель - «B600W», артикул «8900753». В межах гарантійного строку позивачем виявлено недоліки придбаного товару: блендер погано подрібнює їжу та збиває напої, під час кожного використання сильно нагрівається, від блендерапостійно чутно запахи горілих (оплавлених) дротів. 15 червня 2019 року позивач звернувся до належного відповідачу ТОВ «РОЗЕТКА.УА» магазину «ROZETKA» за адресою: м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, буд. 14-А, де належний позивачу блендер на гарантійний ремонт прийнято відповідачем фізичною особою-підприємцем [PERSON] . У подальшому, 30 червня 2019 року, тобто після закінчення 14-денного строку для гарантійного ремонту, позивачу за телефоном було повідомлено про завершення гарантійного ремонту блендера й можливість забрати його в магазині « [INFO] » за адресою: [ADDRESS] . Після цього позивач прибував до зазначеного магазину тричі: 09 липня 2019 року, 15 липня 2019 року та 21 липня 2019 року, однак відповідачі не видали позивачу ані належний йому блендер, ані блендер аналогічної марки з обмінного фонду, на час завершення гарантійного ремонту належного йому блендера. У зв`язку з невиконанням відповідачем фізичною особою-підприємцем [PERSON] гарантійних зобов`язань, позивач 09 липня 2019 року, 15 липня 2019 року та 21 липня 2019 року звертався до відповідачів з вимогами про розірвання договору купівлі-продажу, повернення коштів та сплати неустойки за кожен день затримки виконання вимог про усунення недоліків та про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації). Неодноразові відмови відповідачів щодо виконання наведених вимог позивач вважає необґрунтованими. Надані разом з такими відмовами документи містять суперечливі та взаємовиключні відомості, які вказують на недостовірність тверджень про завершення гарантійного ремонту блендера. Як стверджує позивач, відповідачі не були позбавлені можливості належним чином виконати гарантійні зобов`язання, в тому числі шляхом направлення відремонтованого блендера на адресу позивача, за якою здійснювалось листування. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу за вказаним позовом було розподілено судді Калініченко Л.В. Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 09.11.2020 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. 09.12.2020 року до суду від відповідачів ТОВ «РОЗЕТКА.УА» та фізичної особи-підприємця [PERSON] надійшли відзиви на позовну заяву, в яких останні заперечують проти задоволення позову. Заперечуючи проти вимог позивача, відповідачі посилаються на хибність стверджуваного позивачем строку для усунення недоліків товару, який становить 28, а не 14 календарних дні. Гарантійний ремонт придбаного позивачем товару завершено в межах погодженого сторонами строку, про що позивача було своєчасно повідомлено. Також відповідачі вважають, що позивач ухиляється від отримання товару з гарантійного ремонту, у зв`язку з чим його вимоги являються безпідставними й не підлягають задоволенню. Сторони по справі у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З урахуванням розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відкриття провадження по справі 09.11.2020 року, строків розгляду справи, подання відповідачами по справі відзиву на позовну заяву, відсутності клопотань про відкладення судового засідання, судом було ухвалено провести розгляд справи в судовому засіданні 18.05.2021 року за відсутності сторін по справі, на підставі наявних доказів в матеріалах справи. Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13 листопада 2019 року. позивач оформив в Інтернет-магазині «ROZETKA» за посиланням: https://rozetka.com.ua/ заявку №331963234 на придбання товару : «Блендер», вартістю 839 грн., марки «GORENJE», модель «B600W», артикул «8900753». 14 листопада 2019 року позивачем було сплачено Товариству з обмеженою відповідальністю «РОЗЕТКА.УА» вартість замовленого блендера в сумі 839 гривень, та отримано того ж дня у приміщенні магазину « [INFO] » за адресою: м. Одеса, вул. Івана і Юрія Лип, 14-А, придбаний товар: «блендер», що не спростовувалось представником відповідача ТОВ «РОЗЕТКА.УА» та визнано у відзиві на позовну заяву. Відповідно до Акту прийому товару на сервісне обслуговування № РОЗ0125233 від 15.06.2020 р. вбачається, що [PERSON] у зв`язку з виявленням недоліків в придбаному товарі 15 червня 2020 року надав «Блендер» для здійснення гарантійного ремонту, який був прийнятий сервісом менеджером магазину «ROZETKA» для здійснення дій фізичною особою-підприємцем [PERSON] . Позивач стверджував, що не було спростовано відповідачами по справі, що 30 червня 2020 року [PERSON] надійшов телефонний дзвінок, яким було повідомлено про завершення гарантійного ремонту блендера і можливість отримати його в магазині « [INFO] » за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до листа [PERSON] від 09.07.2020 року до магазину « [INFO] » за адресою: [ADDRESS] , позивач повідомив відповідача, що отриманий на гарантійний ремонт товар йому не повернутий, не замінений та/або не повернуто грошові кошти у розмірі вартості товару. У листі, позивач одночасно вимагав сплати неустойки за кожний день затримки усунення недоліків товару та за кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації). 13 липня 2020 року позивачу надійшов лист від відповідача фізичної особи-підприємця [PERSON] від 09 липня 2020 року, згідно якого позивачу відмовлено у задоволенні його заяв від 09 липня 2020 року про видачу з обмінного фонду блендера аналогічної марки на час гарантійного ремонту та про розірвання договору купівлі-продажу від 13 листопада 2019 року й сплату неустойки. 15 липня 2020 року позивач повторно з`явився до магазину «ROZETKA» за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідним листом. Однак відповідачем ФОП [PERSON] не було здійснено видачі йому прийнятого товару на гарантійний ремонт. Як вбачається, 15 липня 2020 року позивачем повторно надано до магазину « [INFO] » за адресою: [ADDRESS] письмову заяву, в якій [PERSON] вимагав розірвання договору купівлі-продажу товару від 13 листопада 2019 року, повернення сплачених за придбаний товар «блендер» коштів, сплати неустойки за кожний день затримки усунення недоліків товару та за кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації). 28 липня 2020 року позивачу надійшов лист від відповідача фізичної особи-підприємця [PERSON] від 20 липня 2020 року, згідно якого позивачу відмовлено у задоволенні його заяв від 09 липня 2020 року та 15 липня 2020 року про розірвання договору купівлі-продажу від 13 листопада 2019 року й сплату неустойки. 21 липня 2020 року позивачем знов надано до магазину « [INFO] » за адресою: [ADDRESS] письмову заяву, в якій останній вимагав розірвання договору купівлі-продажу товару від 13 листопада 2019 року, повернення сплачених за придбаний товар «блендер» коштів, сплати неустойки за кожний день затримки усунення недоліків товару та за кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації). 28 липня 2020 року позивачу надійшов лист від відповідача фізичної особи-підприємця [PERSON] від 14 серпня 2020 року, згідно якого позивачу відмовлено у задоволенні його заяв від 09 липня 2020 року, 15 липня 2020 року та 21 липня 2020 року про розірвання договору купівлі-продажу від 13 листопада 2019 року й сплату неустойки. Під час розгляду справи до суду не надано жодного доказу на підтвердження повернення позивачеві з гарантійного ремонту товару «блендер», та виконання вимог позивача про розірвання договору купівлі-продажу від 13 листопада 2019 року й сплату неустойки. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Приписами ч. ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. За нормою статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів", споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів). Згідно ч. ч. 1, 3, 5 ст. 8 Закону України "Про захист прав споживачів", у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Споживач має право пред`явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті. Зазначені вимоги за місцезнаходженням споживача задовольняють також створені власником продавця торговельні підприємства та філії, що здійснюють продаж аналогічних придбаним споживачем товарів, або підприємства, на які ці функції покладено на підставі договору. Функції представників підприємств-виробників виконують їх представництва та філії, створені виробниками для цієї мети, або підприємства, які задовольняють зазначені вимоги на підставі договору з виробником. Продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги. Відповідно до п. 12 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів", істотний недолік недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак:а) він взагалі не може бути усунутий;б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів;в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Судом встановлено й не заперечується сторонами, що впродовж чотирнадцяти календарних днів, тобто по 29 червня 2020 року включно, гарантійний ремонт блендера не було завершено. За наслідком чого, оскільки усунення недоліків товару фактично потребувало понад чотирнадцять календарних днів, суд приходить до висновку про наявність у придбаного позивачем блендера істотних недоліків. Як вбачається, відповідачем ФОП [PERSON] не виконано первісну вимогу позивача про безоплатне усунення недоліків товару у погоджений сторонами в акті прийому товару на сервісне обслуговування № РОЗ0125233 від 15 червня 2020 року 14-денний строк, у зв`язку з чим суд вважає, що позивач у встановлений законом спосіб обрав у відповідності до частини 1 статті 8 Закону України "Про захист прав споживачів" спосіб захисту своїх інтересів, як споживача, шляхом розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми. Суд не приймає до уваги доводи відповідачів про погодження сторонами 28-денного строку на гарантійний ремонт товару, оскільки з акту прийому товару на сервісне обслуговування № РОЗ0125233 від 15 червня 2020 року чітко вбачається посилання саме на 14-денний строк для усунення недоліків. Наявність у наведеному акті додаткового посилання на можливість усунення недоліків у інший строк (не більше 28 календарних днів) вказує на нечіткість та двозначність відповідних положень акту, у зв`язку з чим та з огляду на вимоги ч. 8 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", суд вважає погодженим сторонами строк усунення недоліків саме чотирнадцять календарних днів з дня прийому товару на гарантійний ремонт. Суд не приймає доводи відповідачів про відсутність підстав для задоволення вимог позивача з огляду на його відмову від отримання товару з гарантійного ремонту, оскільки право споживача заявити іншу вимогу з числа передбачених частиною 1 статті 8 Закону України "Про захист прав споживачів" обумовлене невиконанням продавцем, виробником або підприємством, що задовольняє відповідні вимоги за місцезнаходженням споживача, первісної вимоги споживача, тому суд приходить до висновку, що поведінка споживача у період часу після закінчення 14-денного строку виконання його первісної вимоги не є визначальною при оцінці правомірності заявлення споживачем іншої (порівняно з первісною) вимоги. Крім того, сторонами справи не надано до суду доказів відмови позивача від отримання товару з гарантійного ремонту чи доказів відмови відповідача фізичної особи-підприємця [PERSON] від видачі товару з гарантійного ремонту позивачу. Надаючи оцінку відповідним доводам сторін, суд враховує поведінку сторін справи у спірний період, а саме неодноразове (09 липня 2020 року, 15 липня 2020 року та 21 липня 2020 року) прибуття позивача до магазину «ROZETKA» за адресою: м.\~Одеса, вул. Івана і Юрія Лип, 14-А, а також бездіяльність відповідача фізичної особи-підприємця [PERSON] щодо надіслання відремонтованого товару позивачу засобами поштового зв`язку, хоча з листів відповідача від 09 липня 2020 року, 20 липня 2020 року та 14 серпня 2020 року вбачається його обізнаність про місцезнаходження позивача та готовність відправки відремонтованого товару засобами поштового зв`язку. За наслідком вищевикладеного, суд доходить до висновку про правомірність вимог позивача про розірвання договору купівлі-продажу, заявлених у листах від 09 липня 2020 року, 15 липня 2020 року та 21 липня 2020 року. При розірванні договору розрахунки із споживачем у разі підвищення ціни на товар провадяться виходячи з його вартості на час пред`явлення відповідної вимоги, а в разі зниження ціни - виходячи з вартості товару на час купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів (ч. 7 ст. 8 Закону України "Про захист прав споживачів"). З поданих до суду документів вбачається, що станом на момент звернення позивача з позовом до суду товар «блендер» марки «GORENJE», модель «B600W», в тому числі артикулу «8900753», у відповідача ТОВ «РОЗЕТКА.УА» на продажу відсутній, за наслідком чого суд позбавлений можливості встановити підвищення ціни на товар у продавця. Натомість з поданих до суду позивачем доказів вбачається, що аналогічний за номером товар у інших продавців станом на день звернення до суду з позовом підвищився в ціні та становить 1149,00 грн., за наслідком чого, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача ТОВ «РОЗЕТКА.УА» сплаченої за придбаний товар грошових коштів у розмірі, що відповідає вартості товару на час звернення до суду, тобто 1149,00 грн. Щодо вимог про стягнення з відповідача неустойки, суд виходить з наступного. Згідно ч. 9 ст. 8 Закону України "Про захист прав споживачів", при пред`явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред`явлення або за згодою сторін в інший строк. На письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Для цього продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані створювати (мати) обмінний фонд товарів. Перелік таких товарів визначається Кабінетом Міністрів України. За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару. З наведеного вбачається, що ч. 9 ст. 8 Закону України "Про захист прав споживачів" регламентує порядок нарахування пені виключно у випадках затримки виконання вимоги споживача про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та затримки усунення недоліків товару понад установлений строк (чотирнадцять днів). Таким чином, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача фізичної особи-підприємця [PERSON] неустойки за прострочення видачі аналогічного товару з обмінного фонду у розмірі 973,24 грн. та неустойки за прострочення строку гарантійного ремонту у розмірі 1057,14 грн. Крім того, згідно ч. 7 ст. 13 Закону України "Про захист прав споживачів", до договору, укладеного на відстані, застосовуються положення, передбачені частинами п`ятою дев`ятою статті 12 цього Закону. Пунктами 8, 11 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" унормовано, що договір, укладений на відстані, - договір, укладений продавцем (виконавцем) із споживачем за допомогою засобів дистанційного зв`язку. Засоби дистанційного зв`язку телекомунікаційні мережі, поштовий зв`язок, телебачення, інформаційні мережі, зокрема Інтернет, які можуть використовуватися для укладення договорів на відстані. Відповідно до ч. 9 ст. 12 Закону України "Про захист прав споживачів", якщо всупереч вимогам цієї статті протягом установлених строків продавець (виконавець) не здійснює повернення сплаченої суми грошей за продукцію у разі розірвання договору, споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей. Таким чином, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача ТОВ «РОЗЕТКА.УА» неустойки за затримку повернення сплачених за товар коштів у сумі 973,24 грн. Щодо відшкодування моральної шкоди на користь позивача, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 2 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пункт 3 ч. 2 ст. 23 зазначеного Кодексу передбачає, що моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.95 р. „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди із змінами, внесеними, згідно з Постановою Пленуму Верховного суду № 5 від 25.05.01 р. (п.3), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно п. 5 цієї Постанови, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння ії заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Пунктом 2 частини 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд враховує, що позивач належними та достатніми доказами не довів в повній мірі факту заподіяння йому моральної шкоди та обставин, які визначають її характер і обсяг. Не зазначив позивач і того, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір моральної шкоди, у сумі 10000 грн. та якими доказами це підтверджується. А тому, виходячи з системного аналізу наведених норм права та доказів вивчених у судовому засіданні, враховуючи вимоги розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди, а саме в сумі 1000 грн., стягнувши з кожного відповідача в рівній частці. Відповідно до статті 89 ЦПК України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. \~Відповідно до\~\~ ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.\~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.\~Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.\~При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду\~Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). При вищевикладених обставинах, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача [PERSON] . Також, суд враховує, що на час подання позову, позивач як споживач на підставі Закону України "Про захист прав споживачів" був звільнений від сплати судового збору, а тому відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. за вимогою майнового характеру та в сумі 840,80 грн. за вимогою немайнового характеру, що в загальній сумі складає 1681,60 грн., в частках з кожного відповідача пропорційно задоволеним вимогам, а саме з Товариства з обмеженою відповідальністю "РОЗЕТКА.УА" підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 840,80 грн. за вимогою немайнового характеру та в сумі 420,40 грн. за вимогою майнового характеру, стягненню з фізичної особи-підприємця [PERSON] підлягає судовий збір на користь держави у розмірі 420,40 грн. При вищевикладених обставинах та

Outcome: partial