Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі ПАТ КБ "ПриватБанк", позивач, банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі позичальник) про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Позивач зазначив, що 24.01.2006 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" і [PERSON] було укладено кредитний договір №DNH4KS70800217 (далі договір), за яким позичальник отримав на строк до 24.01.2007 року кредит в розмірі 5\~994,15 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 08.12.2011 року [PERSON] помер. У відповідності до статті 1281 ЦК України, 12.12.2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" направило претензію кредитора до Липовецької державної нотаріальної контори, яка повідомила банк, що спадкоємцем померлого є [PERSON]. У звязку з цим, 25.05.2016 року банк направив спадкоємцю лист-претензію з вимогою погасити борг, однак її не було виконано, що стало приводом для звернення до суду з вказаним позовом. За таких обставин, позивач просить суд стягнути з [PERSON], як спадкоємця, заборгованість за договором № DNH4KS70800217 від 24.01.2006 року, що утворилася в позичальника станом на 08.12.2011 року, тобто день його смерті, у розмірі 46\~597,87 грн., з них: 20\~016,78 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 26\~581,09 грн. заборгованість за пенею. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, а справу розглянути у його відсутність. Представник відповідача подав до суду письмові заперечення в яких вказав, що в додатках до позовної заяви позивач додає копію паспорта [PERSON] серії АА № 571221, який на день укладення кредитного договору було втрачено спадкодавцем, а взамін видано новий серії АВ № 625208. У звязку з цим, представник відповідача вважає, що спадкодавець кредитний договір не укладав, а відтак в спадкоємця відсутні зобовязання перед ПАТ КБ "ПриватБанк", що є підставою для відмови в позові. Будучи повідомленими у встановленому законом порядку про час і місце розгляду справи, відповідач та його представник в судове засідання не з'явилися, від останнього до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки він приймає участь в розгляді іншої справи в суді апеляційної інстанції. Враховуючи те, що дата та час розгляду справи узгоджувалась з представником відповідача в судовому засіданні 01.11.2016 року, причини його неявки в судове засідання 17.11.2016 року, суд вважає неповажними. За таких обставин суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, у зв'язку з чим суд ухвалює рішення на підставі наявних в справі доказів, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. 24.01.2006 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" і [PERSON] було укладено кредитний договір № DNH4KS70800217, за яким позичальник отримав на строк до 24.01.2007 року кредит в розмірі 5\~994,15 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки відповідач не надав допустимих доказів, які підтверджують, що підпис в договорі № DNH4KS70800217 не належить [PERSON], суд вважає необґрунтованими доводи представника відповідача щодо неможливості укладення спадкодавцем кредитного договору з огляду на втрату паспорту, який додано до позову і видачу нового. 08.12.2011 року в місті Вінниця помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть (а.с. 54 на звороті). З матеріалів справи суд встановив, що [PERSON] припинив виконувати щомісячні зобовязання взяті за кредитним договором, у звязку із чим станом на 08.12.2011 року, тобто день смерті, в нього виникла заборгованість перед ПАТ КБ "ПриватБанк", яка за розрахунком позивача становить 46\~597,87 грн., з них: 20\~016,78 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 26\~581,09 грн. заборгованість за пенею. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку за законом прийняв [PERSON], що підтверджується матеріалами Спадкової справи № 54/2012. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не встановлено. Статтями 1218, 1219 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суд вважає, що спадкоємець, який прийняв спадщину успадкував як права, так і обовязки [PERSON], в тому числі і обов'язки спадкодавця за кредитним договором № DNH4KS70800217 від 24.01.2006 року, які не припинилися внаслідок його смерті (погасити існуючу заборгованість). Оскільки зі смертю боржника зобовязання з повернення кредита включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків предявлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Зі змісту статті 1282 ЦК України вбачається, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Відповідно до статті 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою та третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Недотримання кредитором передбачених статтею 1281 ЦК України строків предявлення вимог, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Такий висновок узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним судом України під час розгляду справи № 6-33цс15. Отже, виходячи з положень статті 1281 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до спадкоємця повинно бути предявлено в судовому порядку протягом одного року від настання строку вимоги або ж протягом шести місяців від дня, коли кредитор дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини. У відповідності до статті 1281 ЦК України, 27.11.2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" повідомило спадкоємців про наявність вимог до спадщини через Липовецьку державну нотаріальну контору. 17.05.2016 року банк направив спадкоємцю лист-претензію з вимогою погасити борг, однак її не було виконано, що стало приводом для звернення до суду з вказаним позовом. З урахуванням доказів наявних в справі суд дійшов висновку, що позивач дізнався про відкриття спадщини після смерті [PERSON] 27.11.2015 року, тобто кредитору слід було пред'явити вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом шести місяців. Кредитор предявив вимоги до спадкоємця, що прийняв спадщину, з порушенням строків встановлених статтею 1281 ЦК України, що згідно з частиною четвертою цієї норми позбавляє його права вимоги до спадкоємця. За таких обставин суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed