Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом, де зазначив, що відповідно до наказу Міністерства оборони України № 126 від 06.03.2012 року [PERSON] прийнято на посаду директора Концерну "Військторгсервіс" з дня, визначеного в контракті. Відповідно до умов контракту керівник Концерну зобов"язаний забезпечити ефективне використання основних фондів, трудових, матеріальних, фінансових та інших ресурсів Концерну та учасників. Позивач зауважує, що рішеннями судів у зв"язку з незаконним звільненням поновлено на роботі працівників концерну "військторгсервіс", з підприємства стягнуто 119 083,89 грн. Посилаючись на положення ч.8 ст. 134, ч.1 ст. 237 КЗпП України, позивач просить стягнути вказану суму з відповідача на користь Концерну "Військторгсервіс", відшкодувати судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явились. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до наказу Міністерства оборони України № 126 від 06.03.20912 року [PERSON] призначено на посаду директора Концерну "Військторгсервіс" з дня, визначеного в контракті. Наказом № 138 від 12.03.2012 року про внесення змін до наказу Міністерства оборони України № 126 від 06.03.20912 року [PERSON] призначено на посаду генерального директора Концерну "Військторгсервіс" з дня, визначеного в контракті. Положеннями контракту від 06.03.2012 року визначено, що [PERSON] призначається на посаду генерального директора Концерну "Військторгсервіс" на термін з 07.03.2012 року по 07.03.2015 року. Згідно з п.2.3 контракту керівник зобов"язаний забезпечити ефективне використання основних фондів, трудових, матеріальних, фінансових та інших ресурсів Концерну та учасників. Рішенням Солом"янського районного суду м. Києва від 13.09.2012 року визнано незаконним наказ Концерну "Військторгсервіс" в частині звільнення [PERSON] за п.4 ст. 40 КЗпП України, з відповідача стягнуто 2873,64 грн. заробітної плати, 6809,22 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 214,60 грн. судового збору. Згідно розрахункового листа 24.09.2012 року [PERSON] виплачено 5579.48 грн. Рішенням Солом"янського районного суду м. Києва від 12.10.2012 року визнано незаконним наказ Концерну "Військторгсервіс" в частині звільнення [PERSON] за п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП України, з відповідача стягнуто 17 949.30 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 214,60 грн. судового збору. Розрахунковим листом підтверджено виплату на користь [PERSON] вказаної суми середнього заробітку 30.07.2013 року. За змістом рішення Солом"янського районного суду м. Києва від 21.08.2012 року визнано незаконним наказ Концерну "Військторгсервіс" в частині звільнення [PERSON] за п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП України, з відповідача стягнуто 8500,80 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 214,60 грн. судового збору на користь держави. 15.10.2013 року згідно розрахункового листа Концерну "Військторгсервіс" [PERSON] виплачено 11602,82 грн., з них - 8500,80 грн. на виконання рішення Солом"янського районного суду м. Києва від 21.08.2012 року. Апеляційний суд м. Києва 06.12.2012 року своїм рішенням визнав незаконним наказ Концерну "Військторгсервіс" в частині звільнення [PERSON] за п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП України, з відповідача стягнуто 33100,34 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 603,45 грн. судового збору на користь держави, 54 грн. - на користь [PERSON] Виплата 33 100,34 грн. на користь [PERSON] відбулась 30.07.2013 року, що підтверджено розрахунковим листом Концерну "Військторгсервіс". Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 20.02.2013 року визнано незаконним наказ Концерну "Військторгсервіс" в частині звільнення [PERSON] за п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП України, з відповідача стягнуто 52 008,32 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 634,78 грн. судового збору на користь держави. В подальшому - 30.07.2013 року, грошову суму в розмірі 52 008,32 грн. виплачено [PERSON] Згідно з п.8 ч.1 ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу. У відповідності до ст. 237 КЗпП України суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов'язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі. За положеннями ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Оскільки судовими рішеннями встановлено наявність вини у незаконному звільненні працівників Концерну "Військторгсервіс", водночас, відповідно до умов укладеного між Концерном "Військторгсервіс" та [PERSON] саме в обов"язки останнього покладено відповідальність в сфері здійснення поточного управління концерном, суд приходить до висновку про необхідність застосування до спірних правовідносин вищевказаного нормативного врегулювання. При цьому шкода, заподіяна підприємству у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу становить 5579.48 грн. + 214,60 грн. + 17 949.30 грн. + 214.60 грн. + 33 100.34 грн. + 603.45 грн. + 54 грн. + 52 008.32 грн. + 634.78 грн. + 8500.80 грн. + 214.60 грн. = 119 074,27 грн. Вказана сума підлягає до стягнення з відповідача. У відповідності до ст. 88 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача також понесені позивачем витрати по оплаті судового збору.

Outcome: partial