Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому посилається на те, що 23.09.2008 р. між нею та Цюрупинським відділенням № 8 ХФ КБ "Західінкомбанк", ТзОВ було укладено договір банківського вкладу № 26304016702000, відповідно до якого відповідач прийняв у позивача на депозитний вклад грошові кошти в сумі 1500,00 євро на термін 6 місяців з 23.09.2008 р. по 23.03.2009 р. Додатковою угодою № 1 від 17.08.2009 р. до договору банківського вкладу № 26304016702000, було продовжено строк дії договору на 6 місяців, до 17.02.2010 р. Після закінчення терміну дії договору позивачка неодноразово зверталася до відповідача із вимогою про повернення банківського вкладу із відсотками, однак кошти не були повернені. На підставі наведеного, просила суд стягнути з відповідача на її користь кошти в сумі 37486,60 грн. та 10000,00 грн. в якості компенсації моральної шкоди отриманої через неповернення банківського вкладу. В ході розгляду справи позивачка звернулася до суду із заявою про зміну позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь кошти за договором банківського вкладу в сумі 15794,91 грн. та 10000,00 грн. в якості компенсації за моральну шкоду. Відповідно до вказаної заяви сума боргу в розмірі 15794,91 грн. (876,015*18,030419) була обрахована наступним чином: Сума боргу за договором банківського вкладу складає 1500,00 євро. Відсоткова ставка за 1 день складає 0,027 % (10/365). Відсоткова ставка за весь період прострочки складає 58,401 % (2163 дня * 0,0275 %). Загальна сума відсотків складає 876,015 євро (1500/100*58,401). Таким чином, загальна сума боргу з урахуванням коштів, частко отриманих позивачем від ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" складає 876,015 євро (відсотки за договором банківського вкладу). Згідно повідомлення Національного банку України від 27.08.2014 р. офіційний курс євро складає 1803,0419 грн. за 100,00 євро. В судовому засіданні позивачка та її адвокат - [PERSON] позов підтримали, просили суд його задовольнити. Представник відповідача, в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відома. Одночасно до суду було надано заперечення на позовну заяву, в яких просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, оскільки всю суму вкладу та відсотків позивач отримала 11.07.2014 р. через ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" тому, заборгованість за вкладом перед позивачем відсутня. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи в порядку передбаченому ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та її адвоката, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 23.09.2008 р. між нею та Цюрупинським відділенням № 8 ХФ КБ "Західінкомбанк", ТзОВ було укладено договір банківського вкладу № 26304016702000, відповідно до якого відповідач прийняв у позивача на депозитний вклад грошові кошти в сумі 1500,00 євро на термін 6 місяців з 23.09.2008 р. по 23.03.2009 р. Додатковою угодою № 1 від 17.08.2009 р. до договору банківського вкладу № 26304016702000, згідно якої строк дії договору було продовжено на 6 місяців, до 17.02.2010 р. Після закінчення терміну дії договору позивачка неодноразово зверталася до відповідача із вимогою про повернення банківського вкладу із відсотка, однак кошти не були повернені. На підставі Постанови Правління Національного банку України від 28.05.2014 р. № 316 ПАТ "Західінкомбанк" віднесено до категорії неплатоспроможних. 28.05.2014 р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 38 яким запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та тимчасову адміністрацію в ПАТ "Західінкомбанк" стоком на 3 місяці з 29.05.2014 р. по 28.08.2014 р. та було розпочато виплату вкладів всім вкладникам банку через установу банку - агента Фонду ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик". Так, 11.07.2014 р. позивач - [PERSON] отримала через ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" суму вкладу в розмірі 1500,00 євро та нараховані відсотки в розмірі 144,36 євро, що загалом в гривневому еквіваленті склало 26260,08 грн. Вказаний факт підтверджується випискою по рахункам № 26304016702000.0, № 26382016702000.0 за період з 01.06.2014 р. по 01.08.2014 р., наданою ХФ ПАТ "Західінкомбанк", заявою на видачу готівки № QS22148153 від 11.07.2014 р. та не заперечується позивачкою. Відповідно до вимог ст.ст. 60, 61 ЦПК України, сторони зобов'язані надати докази та довести ті обставини, які обґрунтовують їх вимоги і заперечення та мають значення для справи, крім тих, які визнаються сторонами, є загальновідомими та встановлені рішенням суду. Таким чином суд вважає, що на момент винесення рішення судом заборгованість за договором банківського вкладу № 26304016702000 від 23.09.2008 р. відсутня, а розрахунок заборгованості викладений позивачем суд не приймає до уваги, оскільки він проведений за незрозумілою методикою. Виходячи із наведеного, вимога щодо стягнення відсотків за договором банківського вкладу є необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню. У відповідності до Постанови Пленуму Верховного суду України N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», моральна шкода підлягає відшкодуванню лише у випадках, передбачених законом. п.5 вказаного Пленуму зазначає, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню про вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат не майнового характеру. Вимога позивачки про відшкодування моральної шкоди є необґрунтованою та не підлягає задоволенню судом, оскільки факт завдання позивачці моральної шкоди в результаті винних дій або бездіяльності відповідача не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні та позивачкою не надано будь-яких доказів перебування нею в стані глибокого страждання.

Outcome: dismissed