overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка на день смерті постійно проживала та була прописана (зареєстрована) у [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. За життя [PERSON] заповіт не складала. З заявою про прийняття спадщини до нотаріуса ніхто не звертався. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги. [PERSON] звернулась до Бобровицької державної ноторіальної контори з метою отримання спадщини після смерті матері [PERSON] , однак їй було відмовлено, оскільки вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. Своєчасно подати заяву про прийняття спадщини не мала змоги, оскільки перебувала на лікуванні, що підтверджується відповідною довідкою. Вважає, що це є поважною причиною пропущення строку для прийняття спадщини. В судове засідання [PERSON] не з`явилась, але від неї надійшла письмова заява про розгляд справи в її відсутність, вимоги підтримує. Представник відповідача Бобровицької міської об"єднаної територіальної громади не з"явився, від них надійшла письмова заява про розгляд справи в їх відсутність, вимоги визнають. Розгляд справи проводився відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть (а.с.8). Факт родинних відносин спадкодавця і позивача. підтверджується даними свідоцтва про народження позивача , матір"ю [PERSON] є [PERSON] (а.с.7) На день смерті [PERSON] постійно проживала та була прописана ( зареєстрована ) в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Бобровицької міської ради № 1168 від 03.10.2018 року, разом з нею на день смерті та протягом шести місяців з дня смерті за вищевказаною адресою ніхто не проживав (а.с.10). Відповідно до медичної довідки, виданої "ТОВ "клініка "ІНТЕР" " від 14.11.2008 року, [PERSON] дійсно перебувлав на стаціонарному лікуванні в період з 21.10.2008 року по 14.11.2008 року (а.с.12). Відповідно до довідки нотаріальної контори (а.с.20) спадкова справа після померлої [PERSON] не відкривалася. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи те, що позивач по справі в період закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини захворів, що підтверджується довідкою з лікувального закладу, суд вважає, що, шестимісячний строк, встановлений ст. 1270 ЦК України пропущений з поважних причин, а його вимоги такими, що підлягають задоволенню. Відповідач вимоги визнає. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Як вказує позивачка в позовній заяві, перебуваючи у шлюбних відносинах з відовідачем у них 15 вересня 2005 року народився син - [PERSON], який проживає разом з позивачкою. Мотивуючи тим, що відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання проживаючого разом з нею сина, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання такого у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення ним повноліття. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю та просила такі задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав в розмірі 385,00 грн., а решту буде надавати особисто дитині, так як не бажає щоб кошти витрачалися на потреби позивачки. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги, оскільки судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Згідно довідки комунального підприємства "Прилукижитлобуд" №4141 від 22.10.2015, [PERSON], 1973 року народження, проживає в [ADDRESS], разом із сином [PERSON] (а.с.6). У відповідності до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.181 ч.2 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Також, згідно "Конвенції про права дитини", ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991року та "Декларації прав дитини", інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Згідно ст..ст.10,60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ним повноліття, оскільки відповідачем не спростовано доводи позивачки щодо утримання нею сина. На підставі наведеного, ст.ст. 180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

Як вказує позивачка в позовній заяві, сторони перебувають у юридично зареєстрованому шлюбі від якого мають двох неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON], [INFO] та [INFO] років народження відповідно, які проживають разом з позивачкою. Мотивуючи тим, що відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання проживаючих разом з нею синів, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання таких у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно і до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю і пояснила, що відповідач гроші дає нерегулярно та не в достатніх розмірах, що вона самостійно утримує трикімнатну квартиру та дітей. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав з тих мотивів, що вони з позивачкою мають спільний сімейний бюджет та що його заробітня плата складає 1400 грн. на які він утримує сім»ю. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги, оскільки судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с.3-4). Згідно довідки комунального підприємства "Прилукижитлобуд" №1663 від 05.08.2014, [PERSON] проживає в [ADDRESS], разом із чоловіком та синами [PERSON] і [PERSON] (а.с.5). У відповідності до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.181 ч.2 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Також, згідно "Конвенції про права дитини", ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991року та "Декларації прав дитини", інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Згідно ст..ст.10,60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення старшою дитиною повноліття, оскільки відповідачем не спростовано доводи позивачки щодо утримання нею дітей самостійно. На підставі наведеного, ст.ст. 180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

26 липня 2018 року позивачка [PERSON], [INFO], звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], [INFO], про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Мотивує свої вимоги тим, що вони з відповідачем 24.12.1977 року зареєстрували шлюб у Китлинській сільській раді м.Карпинська Свердловської області Російської Федерації, актовий запис за №9 . Фактично шлюбні відносини припинено в 1999 році і одночасно припинено сумісне ведення господарства. Родина розпалася через відсутність взаєморозуміння. Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей немає. Відповідач відмовляється звернутися до органів РАЦС для розірвання шлюбу, тому просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, прізвище хоче мати після розірвання шлюбу - "Старцева\~\~ ". \~ \~ \~ \~В судове засідання, позивачка не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте надала заяву слухати позов за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає. Проти заочного рішення не заперечує (а.с.). \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином - шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, сторінка Дружківського міського суду, розділ "громадянам", оскільки за місцем реєстрації відповідач не проживає. Надіслані на адресу його реєстрації судові повістки повертаються до суду з позначкою "за закінченням терміну зберігання". Інше місце знаходження відповідача суду не відоме. \~ \~ \~ \~При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згоди позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України при винесенні заочного рішення, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Позивач ПАТ "Дельта Банк" звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором 4291 гривня 50 копійок. Як зазначив представник позивача у позовній заяві, 22.11.2011 року позивач ПАТ "Дельта Банк" уклав з відповідачкою кредитний договір № 002-07111-221111, згідно якого їй був наданий кредит у сумі 4300 гривень шляхом відкриття карткового рахунку, на умовах щомісячного погашення частини кредиту та сплати процентів; проте відповідачка порушила умови договору, внаслідок чого станом на 16.07.2015 року вона має заборгованість в сумі 4291 гривня 50 копійок; цю суму позивач вимагає стягнути у судовому порядку. У судове засідання представник позивача не з'явився, проте у позовній заяві міститься його клопотання, згідно якого він просить розглядати справу за своєї відсутності. Відповідачка [PERSON] у судовому засідання заявила про визнання позову, але просить врахувати тяжкий матеріальний стан і розстрочити стягнення грошової суми на 2 роки. Суд вважає, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", інші мотиви рішення судом не наводяться. Вирішуючи клопотання позивачки про розстрочення виконання рішення, суд враховує, що вона хворіє на хронічну хворобу нирок, несе витрати на лікування доньки, яка також тяжко хворіє, утримує її та своїх трьох онуків, з якими проживає однією сім'єю. У зв'язку з цим наявні підстави для розстрочення виконання судового рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом і просить стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі позовної заяви. В суді позивач свій позов підтримала і просила його задовольнити, аргументувала його тим, що відповідач є батьком її неповнолітньої дитини, однак матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча має можливість її надавати. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав вказавши, що не може сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі, оскільки він отримує невелику заробітну плату, крім того має кредитні зобов`язання, а також витрати на проживання в орендованому житлі. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, з'ясував наступне. Сторони по справі з 2009 по 2013 роки перебували у шлюбі. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьками дитини є позивач та відповідач. Неповнолітня дитина перебуває на утриманні позивача. Відповідач працює в ПАТ "УВК Україна" в м.Вишневе. Розмір заробітної плати за червень-листопад 2014 року складає 8225,12 гривень, що в середньому становить 1300 грн на місяць. Згідно з ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.9 ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Частиною 1 ст.180 СК України закріплено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Дані про наявність у відповідача інших дітей чи утриманців відсутні. Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1032 гривні. Судовий збір не сплачувався на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". Інші судові витрати відсутні. Зважаючи на вищевикладене, позицію сторін, їх матеріальне становище та стан здоров'я, а також інші обставини, що мають істотне значення по справі, у тому числі вік сторін, їх працездатність, можливість заробляти,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Заявник [PERSON] в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [PERSON], померлий 22 травня 2016 року, являється його сином, просить суд встановити факт родинних відносин між ними, так як в актовому записі про народження сина він, як батько, вказаний за прізвищем "Драньчінков", а при оформленні паспорта його прізвище було перекладене з російської на українську мову як "Драньчинков". Встановлення даного факту необхідно заявникові для оформлення пенсії на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", іншого порядку для встановлення цього факту немає. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримала заявлені вимоги. В судове засідання представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - своєю заявою до суду управління просить розглядати справу за відсутності їхнього представника, проти задоволення заяви не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи, на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON], померлий 22 травня 2016 року, є сином заявника [PERSON]. Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON], померлий 22 травня 2016 року, є сином заявника [PERSON]. Різне написання прізвища батька та сина пов'язане з тим, що в актовому записі про народження [PERSON] від 01 лютого 1969 року № 06 (л/с 7) батько вказаний як "Драньчінков Микола Антонович", а 04 жовтня 2001 року при оформленні заявникові паспорта (л/с 4) його прізвище було перекладене з російської на українську мову як "Драньчинков". Встановлення даного факту необхідно заявникові для оформлення пенсії на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", іншого порядку для встановлення цього факту немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

[PERSON] (дошлюбне прізвище Данилуські) звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності трудової книжки у якій вказує, що 12 липня 2015 року їй виповнилось 57 років і відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» вона звернулась в Управління пенсійного фонду України в м. Прилуки та Прилуцькому районі Чернігівської області із відповідними документами необхідними для консультації щодо призначення пенсії. Проте із наданої відповіді уповноваженого працівника Управління пенсійного фонду України в м. Прилуки та Прилуцькому районі Чернігівської області заявниці не може бути призначена пенсія, в зв'язку первісним неправильним записом її прізвища /дівочого/ в трудовій книжці. Посилаючись на ті обставини, що при видачі трудової книжки заявниці, в графі першої сторінки трудової книжки здійснено запис прізвища на російській мові "Данилуски", що не відповідає її дівочому прізвищу "Данылуськи", а тому оскільки крім судового порядку встановлення факту належності заявниці трудової книжки виписаної 25 листопада 1977 року на ім'я "Данилуски Веры Дмитриевны" іншого способу не має, заявниця і просить суд встановити факт належності їй трудової книжки. У судове засідання сторони не зявилися, проте надали до суду заяви, в яких заявниця заявлені вимоги підтримала, а представник заінтересованої особи проти їх задоволення не заперечив та просять справу розглянути у їх відсутності. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали, які містяться в справі, суд приходить до наступного. Відповідно до положень абзацу 6 пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до положень абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Представник відповідача без застережень визнав позов в повному обсязі. Оцінивши представлені докази, суд приходить до висновку, що визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приймає визнання відповідачем позову та задовольняє позов. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Заявник [PERSON] у березні 2016 року звернувся до суду з заявою про визнання недієздатною дочки [PERSON], встановлення над нею опіки та призначення його опікуном, заінтересована особа орган опіки та піклування Жидачівської РДА Львівської області. Позовні вимоги мотивував тим, що дочка страждає психічним захворюванням, є інвалідом першої групи підгрупи "Б" безтерміново та внаслідок психічного захворювання не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, перебуває на обліку в медичному закладі. Заявник опікується нею, однак офіційного статусу опікуна не має, а тому з метою захисту законних інтересів та прав дочки просить визнати [PERSON] недієздатною та призначити його опікуном. У судовому засіданні [PERSON] підтримав заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи, органу опіки та піклування Жидачівської РДА Львівської області, у судове засідання не з"явився, проте звернувся в суд з поданням з якого вбачається, що орган опіки та піклування Жидачівської РДА Львівської області вважає за доцільне визнати [PERSON] недієздатною та призначення заявника опікуном недієздатної. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відповідно до виписки з акту огляду МСЕК №382354 від 16.05.2008 року, визнана інвалідом першої групи підгрупи "Б" загального захворювання безтерміново(а.с.4). Відповідно до висновку №233 від 20.04.2016 року амбулаторної судово-психіатричної експертизи, [PERSON] виявляє розумову відсталість в ступені легкої дебільності з емоційно-вольовими розладами, що не досягає рівня стійкого хронічного психічного розладу та наявний у неї психічний розлад істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує опіки. Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заява про визнання недієздатною [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню, поскільки у сім"ї, окрім заявника, ніхто не може виконувати функцій опікуна, так як дружина заявника тривалий час знаходиться на роботі за межами України, а інших родичів, які могли б опікуватися [PERSON] немає, поскільки її чоловік також є хворим. У зв"язку із визнанням недієздатною [PERSON], над нею, відповідно до п.1 ст.41 ЦК України слід встановити опіку, про що клопоче орган опіки та піклування Жидачівської РДА Львівської області та є його відповідне подання від 07.07.2016 року № 02-17/1883. За вказаних обставин та враховуючи правові приписи, суд приходить до висновку за можливе призначити опікуном [PERSON] її батька [PERSON], який піклується про неї і про що клопоче орган опіки і піклування.

Outcome: approved