Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

08.07.2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що, від шлюбу з відповідачем має неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Рішенням суду присуджено на утримання сина з відповідача сплату аліментів по 250 грн. щомісячно до його повноліття та на її утримання до досягнення сином трьохрічного віку, починаючи з 23.05.2011 року. Але відповідач за період з 23.05.2011 року по даний час аліменти не сплачував, станом на 01.07.2014 року заборгованість по аліментах становить 16189, 52 грн.. Просить суд стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання сина та її утримання. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги змінила, просить стягнути пеню в сумі 50 000 грн.. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що сума 50 000 грн. для нього є дуже великою, та він не має змоги її сплатити. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, судом встановлено наступні обставини. [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO], що вбачається з свідоцтва про народження, серія [NUMBER]. Рішенням суду від 15.06.2011 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та на утримання [PERSON] в розмірі по 250 грн., починаючи з 23.05.2011 року. З довідки виданої відділом ДВС Маловисківського РУЮ № 478 від 07.07.2014 року, вбачається, що [PERSON] за період з 23.05.2011 року по 01.07.2014 року сплатив аліменти в розмірі 50 грн., заборгованість по аліментах станом на 01.07.2014 року становить 16 189 грн. 52 коп.. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу частини 1 статті 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов"язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки ( пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], який проживає біля матері та перебуває на її утриманні, що вбачається з довідки виданої Маловисківською міською радою № 2464 від 27.05.2014 року. Батько дитини матеріально не допомагає, участі в вихованні та утриманні сина не приймає, що встановлено з довідки виданої 27.05.2014 року ДНЗ " Ромашка" та заявою позивача до Маловисківського РВ УМВС України в Кіровоградській області, на утримання дружини аліменти також не сплачував. Суд вважає, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов"язків щодо утримання дитини, адже з довідки виданої Маловисківським РЦЗ від 19.06.2014 року встановлено, що останній на обліку у Маловисківському районному центрі зайнятості як безробітній станом на 19.06.2014 року не перебуває, а з довідки про його склад сім"ї виданої Маловисківською міською радою від 26.06.2014 року вбачається, що до його складу сім"ї входить дружина та малолітній син. Відповідач протягом часу з 23.05.2011 року по теперішній час аліменти не сплачував та не сплачує, за винятком 50 грн., з його пояснень даних в судовому засіданні вбачається, що він навіть не намагався допомагати матеріально утримувати свою дитину, сина [PERSON], так як позивач перешкоджала йому нібито у спілкуванні з сином. Тому суд приходить до висновку, що заборгованість по аліментах виникла з вини відповідача, який достовірно знаючи, що за рішенням суду він має сплачувати на утримання свого сина по 250 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття та на утримання позивача по 250 грн. щомісячно до досягнення сином трьохрічного віку, але ухилявся від даних виплат, адже в силу ст. 60 ЦПК України, відповідачем не надано жодного доказу до суду про те, що він з поважних причин не сплачував аліменти на свого сина [PERSON], [INFO] та дружину, при цьому, пояснивши, що отримував нерегулярний дохід та на даний час перебивається тимчасовими заробітками. Згідно Сімейного кодексу України аліменти призначаються та повинні сплачуватися щомісячно, неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або за кожен момент стягнення. Пеня за один місяць прострочення сплати аліментів становить 1% від простроченої суми аліментного платежу за місяць та загальної кількості днів прострочення. Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів є сумою пені, нарахованої за кожен місяць періоду, у якому було допущено прострочення сплати аліментів. Тобто, неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного суду України, від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», роз"яснено, що передбачена статтею 196 СК Ураїни відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки ( пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв"язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Тому суд погоджується з розрахунком позивача. Частиною 2 статті 196 СК України встановлено, що розмір неустойи може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Як встановлено, в судовому засідані відповідач перебуває в цивільному шлюбі з [PERSON], яка перебуває в дикретній відпустці по догляду за їх спільною дитиною -сином [PERSON], [INFO]. Крім того, має на утриманні дружину та її сина -[PERSON], 1996 року народженння, що встановлено з довідки про склад сім"ї, не працює, не перебуває на обліку в Маловисківському районному центрі зайнятості, земельної ділянки не має у власності. Отже, суд приходить до висновку, що заборгованість по аліментах виникла з вини відповідача, так як він не намагався утримувати свого сина, матеріальної допомоги не надавав взагалі та не цікавився його життям, що не спростовано відповідачем в судовому засіданні, а тому, позивач має право на стягнення неустойки. Приймаючи до уваги, що позивач добровільно зменшила розмір неустойки до 50 000 грн., врахувавши наявність у відповідача неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], його матеріальний стан та враховуючи відношення [PERSON] до виконання ним батьківських обов"язків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved