Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

У квітні 2016 року заявник [PERSON] звернувся до суду в порядку цивільного судочинства зі скаргою на дії державних виконавців. Одночасно з поданням скарги представником скаржника подано заяву про забезпечення позову, в якій він просив суд зупинити виконавче провадження ВП №40711424 з виконання виконавчого листа №2/756/141/13 від 04.10.2013 року, виданого Оболонським районним судом м. Києва у справі №2605/9695/12 про стягнення солідарно боргу з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ "АКБ Траст-капітал"; заборонити відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві та ДП "СЕТАМ" вчиняти будь-які дії, спрямовані на реалізацію трикімнатної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], до набрання законної сили рішенням по справі; зобов'язати відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві та ДП "СЕТАМ" зняти з реалізації на прилюдних торгах, які відбудуться 25.04.2016 року за допомогою Системи електронних торгів арештованим майном "СЕТАМ", лот №136588 - трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], до набрання законної сили рішенням по справі. Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що заява представника скаржника про забезпечення позову підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Ч.2 ст.152 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Відповідно до абз.1 ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Як вбачається з матеріалів справи, у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження ВП №40711424 про стягнення солідарно боргу з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ "АКБ Траст-капітал" у розмірі 3070598,12 грн. Заявником у скарзі зазначено про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до позбавлення [PERSON] єдиного наявного у нього житла при наявності іншого нерухомого та рухомого майна, за рахунок якого можна здійснити виконання судового рішення у справі №2605/9695/12. У п.4 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі, зокрема, зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №24-152/04-13 від 28.01.2013 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі" суд не може зупинити виконавче провадження, так як це виключне повноваження державного виконавця. Навіть у разі оскарження дій державного виконавця, який не зупинив виконавче провадження, суд вправі визнати його дії незаконними та зобов'язати зупинити виконавче провадження, а не сам зупиняє таке провадження (частина друга статті 387 ЦПК України). Відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, а не шляхом заборони державному виконавцю вчиняти будь-які дії, направлені на реалізацію арештованого майна. Крім того, відповідно до ч.4 ст.39 37 Закону України "Про виконавче провадження" протягом строку, на який виконавче провадження зупинено, виконавчі дії не провадяться. Таким чином, враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання представника скаржника слід задовольнити частково та зобов'язати відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві зупинити виконавче провадження ВП №40711424 на підставі п.4 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" до завершення розгляду Оболонським районним судом м. Києва скарги [PERSON] на дії державних виконавців відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, суб'єкти оскарження: відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, ДП "СЕТАМ"; зобов'язати ДП "СЕТАМ" (04053, м. Київ, вул. Артема, 73, код ЄДРПОУ 39958500) зняти з реалізації на прилюдних торгах, які відбудуться 25.04.2016 року за допомогою Системи електронних торгів арештованим майном "СЕТАМ" (електронний сайт setam.net.ua), лот №136588 - трикімнатну квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], до набрання законної сили рішенням у справі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial