Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь кошти в сумі 38727,58грн. та судові витрати по справі в розмірі 1600,00грн. В обґрунтування позову вказав, що згідно постанови Сокальського районного суду від 14.07.2014р. [PERSON] визнано винним у вчинені дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилася 02.06.2014р. на 9-му кілометрі автодороги «Західний обхід м. Львова», між автомобілем марки "Volkswagen Transport" д.н.з. 51758ІВ під керуванням [PERSON] та "Toyota Hilux" д.н.з. [NUMBER] (який був застрахований компанією позивача), внаслідок чого останній отримав механічні ушкодження. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ПрАТ "УКС "Княжа". На підставі рахунку ТОВ «Сервісний центр «Діамант» № ДМ00004581 від 11.06.2014р., рахунку №1399 від 23.06.2014р. ТОВ «СОС Сервіс Україна», відповідно до страхового акту№1172711 від 29.07.2014 р. було сплачено страхове відшкодування в розмірі 88727,58грн., що підтверджується платіжним дорученням №7416 від 01.08.2014р. ПрАТ «УСК «Княжа» здійснила страхове відшкодування в межах обов'язкового ліміту страхової відповідальності [PERSON] в сумі 50 000 грн. 00 коп. Оскільки розмір заподіяних відповідачем збитків перевищує ліміт відповідальності страховика за полісом страхування, то відповідно до ст.1194 ЦК України на відповідача покладається обов'язок відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням, що становить 38 727 грн. 58 коп. (88727 грн. 58 коп. - 50 000 грн. 00 коп.). В судове засідання представник позивача [PERSON] не прибув, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, однак надав суду заяву в якій просить суд розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 02.06.2014 року близько 20.30год. на 9-му кілометрі автодороги «Західний обхід м.Львова», керував автомобілем марки «Фольксваген Транспортер», д.н.з. [NUMBER] та виконуючи маневр повороту ліворуч, не переконався, що це буде безпечним, не пропустив автомобіль марки «Тойота», д.н.з. [NUMBER], який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого здійснив зіткнення з даним автомобілем. Внаслідок даного ДТП порушник спричинив пошкодження даних транспортних засобів. Згідно постанови Сокальського районного суду від 14.07.2014р. №454/1730/14-п [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців. Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України майнова шкода, яка заподіяна неправомірними діями майну фізичної особи відшкодовується у повному обсязі особою, що її заподіяла. Згідно ст.1187 ЦК України - шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання, або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ст.1191 ЦК України - особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу), до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 22.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Як вбачається з ст.9 Закону України "Про страхування", страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Згідно дослідженого в судовому засіданні Полісу № АС/8035560 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів [PERSON] застрахував у ПрАТ «УСК «Княжа» на автомобіль марки "Volkswagen Transport", ліміт страхової відповідальності становить 50000,00грн. Із матеріалів справи, зокрема із довідки про дорожньо-транспортну пригоду №9395403 та повідомлення про автоаварію, встановлено, що сторонами було вжито всіх заходів про фіксацію та повідомлення учасників дорожньо-транспортної пригоди та виявлення отриманих механічних пошкоджень. Так із висновку №165 від 18.06.2014р. експертного автотоварознавчого дослідження, проведеного судовим експертом [PERSON], визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля "Toyota Hilux" яка складає 105256,52грн. Як відомо ТОВ "Перша лізингова компанія" звернулося із заявою до ПрАТ "АСК "Інго-Україна" із заявою про виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, що відбулося за участю транспортного засобу страхувальника. З оглянутого платіжного доручення №7416 від 01.08.2014р. ПрАТ "АСК "Інго-Україна" провела страхове відшкодування для автомобіля "Toyota Hilux" на рахунок ТОВ "Перша лізингова компанія" кошти у сумі 88727,58грн. Виниклі правовідносини між сторонами регулюються вимогами Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року №1961-IV, із відповідними змінами. Відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Пунктом 1.1. ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що «страхувальники - це юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу. А пунктом 1.4. цього ж Закону передбачено, що «особи, відповідальність яких застрахована, визначені в договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особи, цивільно-правова відповідальність яких застрахована згідно з цим договором, або, залежно від умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-які особи, що експлуатують забезпечений транспортний засіб. Статтею 6 зазначеного Закону передбачено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Також відповідно до положень статті 9 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно із ст. 979 ЦК України за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку виплатити страхувальнику грошову суму (страхову виплату). Згідно із пунктом 3 ст. 20 Закону України «Про страхування» - при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 60 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Під час розгляду цієї цивільної справи суду було надано достатньо доказів щодо нарахування суми завданих збитків та доказів щодо проведення перерахунку такої суми відшкодування. Отже, позивач надав суду докази щодо розміру шкоди, які не спростовано відповідачем, і сумнівів у доказах у суду не виникло. Також суд бере до уваги заяву відповідача в якій він визнає позовні вимоги. Крім того відповідно до ст. 88 ЦПК України - стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved