Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

16.05.2014 року позивач звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 13.06.2008 року між АКІБ "УКРСИББАНК" та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11360167000. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримав кредит в сумі 63000,00 дол. США, який зобов'язувався повернути у повному обсязі в строк до 13.06.2029 року або достроково зі сплатою 13,50 відсотків річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором Іпотекодавець [PERSON] передав у іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру. Місце знаходження застави: [ADDRESS]. Загальна площа: 52,2 кв.м., житлова площа: 34,0 кв.м., що підтверджується Іпотечним договором № б/н від 13.06.2008 року, укладеним між АКІБ "УКРСИББАНК" та [PERSON]. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 13.06.2008 року Горбань М.В., приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 804 і зареєстрований 13.06.2008 року у Державному реєстрі правочинів за № 2960935. Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстровано Банком у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек. На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ " УКРСИББАНК" змінило назву на Публічне акціонерне товариство "УКРСИББАНК". 08.12.2011 року між ПАТ "УКРСИББАНК" та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. На підставі вказаного Договору до Позивача перейшло право вимоги, яке виникло з кредитного договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. Через неналежне виконання умов Договору про надання споживчого кредиту у позичальника утворилась заборгованість у розмірі 88716,07 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 784072,63 грн., яка складається з: 61969,12 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 547683,09 грн. - заборгованість за кредитом; 26746,95 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 236389,54 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Позивач, як новий кредитор та Іпотекодержатель має право вимагати виконання зобов'язання на свою користь та звернути стягнення на предмет іпотеки. З урахуванням викладеного, з посиланням на ст.ст.11, 346, 509, 512, 514, 525, 526, 530, 549, 572, 575, 585, 624, 625, 1050, 1054 ЦК України, Закон України "Про іпотеку", ст.ст.109,116 ЖК України, просить суд в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 88716,07 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 784072,63 грн. за Договором про надання споживчого кредиту № 11360167000 від 13.06.2008 року, укладеним між АКІБ "УКРСИББАНК" та [PERSON], звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на квартиру: Місце знаходження застави: [ADDRESS]; загальна площа: 52,2 кв.м.; житлова площа: 34,0 кв.м. (на підставі Іпотечного договору № б/н від 13.06.2008) шляхом передачі Іпотекодержателю Публічному акціонерному товариству"Дельта банк" (ЄДРПОУ: 34047020, місцезнаходження: вул. Щорса, буд. 36, корп. Б, м. Київ, Київська обл., 01001) права власності на вказане майно. Визнати за Публічним акціонерним товариством "Дельта банк" (ЄДРПОУ: 34047020, місцезнаходження: вул. Щорса, буд. 36, корп. Б, м. Київ, Київська обл., 01001) право власності на предмет іпотеки, а саме: на квартиру: Місце знаходження застави: [ADDRESS]; загальна площа: 52,2 кв.м.; житлова площа: 34,0 кв.м. Припинити право власності Іпотекодавця [PERSON] на квартиру: Місце знаходження застави: [ADDRESS]; загальна площа: 52,2 кв.м Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, відповідно до якої він позов підтримав та просить суд його розглянути у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, але також звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність. Ознайомившись з позовом, дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав: Законом України "Про іпотеку", а саме: статтями 33, 36, 37 та Договором іпотеки визначено спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: передачу Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки та набуття Іпотекодержателем права власності на нього за вартістю, визначеною суб'єктом оціночної діяльності. Відповідно до ст. 317 ЦК України, змістом права власності є право володіння, користування та розпорядження майном. Відповідно до ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до 4.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав, іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою. Одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст. 585 ЦК України, право застави виникає з моменту укладання договору застави, а у випадках, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню, - з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ст.7 ЗУ "Про іпотеку", за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст.33 ЗУ "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 36 ЗУ "Про іпотеку", сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону. Відповідно до ст.37 ЗУ "Про іпотеку", Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст.35 ЗУ "Про іпотеку", у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.39 ЗУ "Про іпотеку", одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Відповідно до ст.40 ЗУ "Про іпотеку", звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Особи, які проживають у зазначених приміщеннях на умовах договору найму (оренди), не підлягають виселенню, якщо: договір найму (оренди) був укладений до моменту укладення іпотечного договору і про наявність такого договору було доведено до відома іпотекодержателя або такий договір був зареєстрований у встановленому законом порядку; договір найму (оренди) був укладений після укладення іпотечного договору за згодою іпотекодержателя. Відповідно до ст.109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до п.43 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, суд ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. Як вибачається з матеріалів справи, 13.06.2008 року між АКІБ "УКРСИББАНК" та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11360167000. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримав кредит в сумі 63000,00 дол. США, який зобов'язувався повернути у повному обсязі в строк до 13.06.2029 року або достроково зі сплатою 13,50 відсотків річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором Іпотекодавець [PERSON] передав у іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру. Місце знаходження застави: [ADDRESS]. Загальна площа: 52,2 кв.м., житлова площа: 34,0 кв.м., що підтверджується Іпотечним договором № б/н від 13.06.2008 року, укладеним між АКІБ "УКРСИББАНК" та [PERSON]. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 13.06.2008 року Горбань М.В., приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 804 і зареєстрований 13.06.2008 року у Державному реєстрі правочинів за № 2960935. Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстровано Банком у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек. На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ " УКРСИББАНК" змінило назву на Публічне акціонерне товариство "УКРСИББАНК". 08.12.2011 року між ПАТ "УКРСИББАНК" та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. На підставі вказаного Договору до Позивача перейшло право вимоги, яке виникло з кредитного договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. Через неналежне виконання умов Договору про надання споживчого кредиту у позичальника утворилась заборгованість у розмірі 88716,07 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 784072,63 грн., яка складається з: 61969,12 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 547683,09 грн. - заборгованість за кредитом; 26746,95 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 236389,54 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. З урахуванням викладеного позивач, як новий кредитор та Іпотекодержатель має право вимагати виконання зобов'язання на свою користь та звернути стягнення на предмет іпотеки. Одночасно з цим суд звертає увагу на те, що 07 червня 2014 року набрав чинності Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", згідно з яким протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку. Таким чином, норми Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" розповсюджуються на правовідносини, що виникли по даній справі.

Outcome: approved