Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

Позивач, 03.07.2019 року звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.02.2012 року по 31.03.2019 року в сумі 9727,79 гривень. Комунальне підприємство «Водоканал» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.02.2012 року по 31.03.2019 року в сумі 9727,79 гривень. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 серпня 2019 року по справі відкрите провадження. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 лютого 2021 року призначено справу до розгляду. В судове засідання представник позивача КП «Водоканал» Панікар Н.В. надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судових засідань, які були призначені на 01.02.2021 року на 14 год. 00 хв., 06.05.2021 року на 15 год. 00 хв. та 09.09.2021 року на 09 год. 00 хв. не з*явився. Однак в матеріалах справи наявні його звернення-доручення, клопотання, які дають суду підстави вважати, що відповідач [PERSON] знав про судові засідання, однак на них не з*являвся. При цьому суд зауважує, те, що справа перебуває в провадженні суду тривалий час з 22.08.2019 року, у зв`язку з чим у відповідача більш ніж достатньо часу для подання доказів, відзиву проти позову, тощо. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників процесу. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" "споживач-фізична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальні послуги"; "житлово-комунальні послуги-результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках, спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів,норм, стандартів, порядків і правил"; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та горячою водою, водовідведенням ,газо та електропостачанням,опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку , встановленому законодавством". Учасниками відносин у сфері житлово-комунальні послуги є : власник, споживач, виконавець, виробник, відповідно до ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Споживач згідно ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки , встановлені договором або законом. Загальні положення про плату за комунальні послуги та строки їх внесення передбачені ст.ст. 66, 67, 68 ЖК України, та визначено, що наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно, не пізніше до 10 числа наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання і каналізації. Судом встановлено, що в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] зареєстрований та проживає [PERSON] . Як вбачається з розрахунку КП «Водоканал», здійсненого на підставі відомостей особового рахунку № [NUMBER] , відкритого на ім*я [PERSON] , відповідач має заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.02.2012 року по 31.03.2019 року в сумі 9727 грн. 79 коп., що підтверджується доданим розрахунком заборгованості. Водночас, суд враховує заяву-звернення відповідача [PERSON] , в якій відповідачем ставиться питання про застосування позовної давності (а.с. 88-89). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно з ч. 2 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Як вбачається з матеріалів справи позивач КП «Водоканал» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за період з 01.02.2012 року по 31.03.2019 року, тобто більш ніж як за три роки до моменту звернення позивача до суду. Тому враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь КП «Водоканал» заборгованості по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення за період з 03.07.2016 року по 31.03.2019 року включно, що становить 4851 грн. 52 копійки. Оскільки позивачем доведено факт надання послуг відповідачу [PERSON] , наявність заборгованості за вказаний період, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1921,00 грн. На підставі ст. ст. 141,142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору, пропорційно частці задоволених позовних вимог, в сумі 958,06 грн.

Outcome: partial