Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

09.10.2014 р. [PERSON] звернулася в суд із вказаною позовною заявою. Свої вимоги мотивує тим, що наймачем житлової квартири [ADDRESS] був її чоловік, [PERSON], який [INFO] р. помер. В квартирі, крім позивача, є зареєстрованими [PERSON] та його неповнолітня донька - [PERSON]. Її син, [PERSON], після одруження - 22.12.1990 р., вибув на постійне місце проживання у квартиру [ADDRESS] в якій проживає разом із дружиною та неповнолітньою [PERSON], [INFO], і в квартиру по [ADDRESS] більше не повертався, його особистих речей там не має. Неповнолітня [PERSON] ніколи в квартирі по [ADDRESS] не проживала. На підставі викладеного, позивач просила суд визнати їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням в якому вона проживає. 06.11.2014 р. [PERSON], [PERSON] в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] В обґрунтування своїх вимог покликався на те, що наймачем житлової квартири [ADDRESS] був його батько, [PERSON], який [INFO] р. помер. На даний час в квартирі зареєстровані він та його неповнолітня донька [PERSON], а також відповідач-позивач [PERSON], яка там проживає. Доступу до даної квартири він не має, так як ключі від дверей у нього були забрані, поміняні замки в дверях і нових ключів йому не надано. Його пропозицію про проживання разом із донькою [PERSON] в даній квартирі [PERSON] категорично заперечила і викинула його особисті речі за двері. Його неодноразові пропозиції про розподіл оплати комунальних послуг були відповідачем-позивачем також відхилені. Просив суд зобов'язати [PERSON] не чинити перешкод в користуванні даною квартирою. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 20.10.2014 р. залучено до участі в справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, як 3-ю особу на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Самбірської міської ради Львівської області. В судовому засіданні позивач-відповідач, [PERSON], вимоги первісного позову підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, зустрічний позов не визнала. Крім того пояснила, що [PERSON] після одруження пішов з квартири добровільно, до них приходив періодично. Вона йому пропонувала жити, але він не хотів, комунальні послуги за квартиру не оплачував. Двері в квартиру були поміняні 20 років тому. Ключів від дверей [PERSON] не мав і не просив, однак приходив, вона перешкод не чинила. В 2000 р. [PERSON] без її відома прописав в квартирі доньку [PERSON], яка жодного дня там не проживала. [PERSON] побудував 2-х поверховий житловий будинок. В 2000-2001 рр. з квартири були виписані невістка [PERSON] та внуки - [PERSON] і [PERSON], які жодного дня там не проживали. Просила первісний позов задовольнити, в зустрічному позові відмовити. Представник позивача-відповідача, [PERSON], вимоги первісного позову підтримала, проти зустрічного позову заперечила, з підстав, наведених [PERSON] Просила первісний позов задовольнити, в зустрічному позові відмовити. Відповідач-позивач [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] первісний позов не визнав, зустрічний позов підтримав, посилаючись на обставини викладені в своїй позовній заяві. Також пояснив, що в 1991 р. після одруження старшого брата він прийняв рішення і пішов з хати добровільно, бо три сім'ї в одній квартирі не могли бути. Він пішов проживати в квартиру батьків дружини на [ADDRESS] На реєстрацію доньки [PERSON] в квартирі квартири [ADDRESS] згоду давав покійний батько. Дружина з двом дітьми були виписані із вказаної квартири під час розгляду справи в суді. Після 1991 р. в батьківській квартирі були поміняні двері, ключів йому не давали. Час від часу він проживав в тій квартирі, ночував ніч або дві. Його донька [PERSON] жодного дня не проживала в батьківській квартирі, однак приходила туди і перешкоди їй в цьому не чинилися. Після смерті батька в 2013 р. він став ворогом, приходив в квартиру один раз і двері йому відчиняв старший брат. Його тесть збудував житловий будинок з належними побутовими умовами, який приєднаний до квартири на [ADDRESS], і він з дружиною та дітьми там проживає. В квартирі батьків не був півтора року, не відвідував, не заходив і жити там не намагався. З дітьми в квартиру батьків жити не повертався добровільно. Доказів, які б підтверджували ті обставини, коли позивач-відповідач не пускала його в батьківську квартиру - не має. Просив відмовити в задоволенні первісного позову, а зустрічний позов задовольнити. Представник служби в справах дітей виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області - 3-ї особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-позивача, [PERSON], при вирішенні спору покладається на думку суду. Крім того зазначила, що належні умови для проживання неповнолітньої дитини [PERSON] є як в квартирі позивача-відповідача так і в будинку, де проживає відповідач-позивач з сім'єю. Заслухавши пояснення сторін, представника позивача-відповідача, 3-ї особи, свідків, дослідивши докази в справі, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, а зустрічний позов задоволенню не підлягає, із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої Самбірським МВ ГУМВСУ у Львівській області від 09.09.2014 р. за №2124, в квартирі [ADDRESS] є зареєстрованими [PERSON], [PERSON], [PERSON] Наймач квартири [PERSON] - помер. Із свідоцтва про смерть відомо, що [PERSON] помер [INFO] року, у віці 72 років. Довідкою КП СМР "ЖЕК" м.Самбора від 11.09.2014 р. за №5189 підтверджується, що [PERSON] дійсно проживає в [ADDRESS], де є зареєстрованою з внучкою [PERSON], [INFO], сином [PERSON], [INFO], не проживає на даний час з 1991 року (згідно заяв свідків). У відповідності до ч. ст.107 ЖК України, у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до абз. 2 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" від 12.04.1985 р №2, на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Із постанови про відмову в порушенні кримінальної справи відносно гр. [PERSON] за ознаками ст. ст. 129, 296 КК України, винесеної 10.04.2009 р. старшим дільничним інспектором Самбірського МВ ГУМВСУ у Львівській області [PERSON] та затвердженої начальником Самбірського МВ ГУМВСУ у Львівській області відомо, що в ході проведеної перевірки встановлено, що за адресою [ADDRESS] проживають гр. [PERSON] та його дружина [PERSON], а також на подвір'ї загального користування в окремому будинку проживають громадяни [PERSON] та [PERSON], які являються донькою та зятем для сім'ї [PERSON]. Актом обстеження житлово-побутових умов сім'ї гр. [PERSON], проживаючої по [ADDRESS], складеним 05.11.2014 р. комісією служби в справах дітей виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області, встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрована в [ADDRESS], яка належить до державного житлового фонду. Проте фактично проживає за адресою: [ADDRESS]. В квартирі зареєстровано 7 осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] В даній квартирі без реєстрації проживає [PERSON], 1970 н.н. Матеріально-побутові умови проживання в житловому будинку є задовільними. Актом обстеження житлово-побутових умов гр. [PERSON], проживаючої по [ADDRESS] складеним 12.12.2014 р. комісією служби в справах дітей виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області, встановлено, що [PERSON] зареєстрована в даній двокімнатній комунальній квартирі з житловою площею 44,5 кв.м. Крім того, в даній квартирі зареєстровані але не проживають 2 особи: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Матеріально-побутові умови проживання [PERSON] є задовільними. Згідно ч.2 ст.11 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. За таких обставини, а також враховуючи покази допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що [PERSON] та неповнолітня [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживають і перешкод їм в цьому ніхто не чинить, суд прийшов до висновку, що відповідач-позивач [PERSON] вибув на постійне місце проживання в квартиру [ADDRESS] а його неповнолітня донька [PERSON] в квартирі [ADDRESS] є лише зареєстрованою, однак там ніколи не проживала і фактично проживає разом із батьком по місцю постійного проживання їх сім'ї. Отже, оскільки відповідач-позивач [PERSON] та його неповнолітня донька [PERSON] вибули на постійне місце проживання в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, особистих речей та іншого майна в спірному житлі не утримують, їх відсутність не обумовлена поважними причинами, суд вважає, що вимоги первісного позову є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ч.1, 2 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що відповідачем-позивачем не представлено жодних вагомих, переконливих і належних доказів та не доведено в суді, що позивач-відповідач [PERSON] чинить йому та його неповнолітній доньці [PERSON] перешкоди у користуванні жилою квартирою [ADDRESS] У зв'язку з цим, суд прийшов до висновку, що в задоволенні зустрічного позову слід відмовити за недоведеністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача-позивача [PERSON] слід стягнути в користь позивача-відповідача [PERSON] судовий збір в сумі по 243,60 грн.

Outcome: approved