Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

ПАТ „Ідея Банк" звернулося до суду з позовом до відповідача і просить стягнути з останнього в користь ПАТ „Ідея Банк" 13324 грн. 10 коп. заборгованості за кредитним договором та судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп. Представник ПАТ „Ідея Банк" посилається на ті обставини, що 14.09 2009 року між публічним акціонерним товариством "Плюс Банк" правонаступником якого є ПАТ "Ідея Банк" та відповідачем був укладений кредитний договір. Відповідно до кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 3450 грн. зі сплатою 35,98 % річних з погашенням кредиту та процентів у терміни. Протягом строку дії кредитного договору відповідач систематично порушував термін сплати кредиту і процентів за користування кредитом. Внаслідок цього йому було надіслано листи -повідомлення з вимогою повернення боргу, які боржник залишив без відповіді. Станом на 10.12.2013 року відповідач має заборгованість по кредиту 13324 грн. 10 коп., а саме, прострочений борг -2440 грн.74 коп.; прострочені проценти-6241 грн. 45 коп.; строкові проценти- 79 грн. 99 коп.; пеня за несвоєчасне погашення платежів -4551 грн.92 коп.; віндикаційні витрати-10 грн. Представник публічного акціонерного товариства „Ідея Банк" подав суду заяву в якій просить, розгляд справи проводити у його відсутності, а також у заяві зазначив, що підтримує позовні вимоги, просить задовольнити з викладених у позовній заяві підстав та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, хоча у встановленому законом порядку, відповідно до ст. 74 ЦПК України, був повідомлений про час та місце судового засідання. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши представлені доводи представника позивача та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що між публічним акціонерним товариством "Плюс Банк" правонаступником якого є ПАТ "Ідея Банк" 14 вересня 2009 року та відповідачем був укладений кредитний договір. Відповідно до цього договору останній отримав кредит у розмірі 3450 грн.зі сплатою відсотків. Протягом строку дії кредитного договору [PERSON] систематично порушував термін сплати кредиту і процентів за користування кредитом, що стверджується листами -повідомленням з вимогою банку повернути борг. Згідно представленого представником позивача розрахунку станом на грудень 2013 року заборгованість по кредиту становить 13324 грн. 10 коп. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.527 ч.1 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор- прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. А згідно ст. 530 цього ж кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. В силу дії ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Статтею 611 цього ж кодексу встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Тобто сторони у відповідності до вимог ст. ст. 1046-1048, 1054 ЦК України перебувають у договірних стосунках з приводу надання та отримання кредиту і відповідач не виконав умови кредитного договору і тому відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, вважається таким, що порушив зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 610, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved