Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини мотивуючи свою вимогу тим, що 04.09.2010 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Куликівській селищній раді Жовківського району Львівської області (актовий запис № 22). За час подружнього життя у них народився син - [PERSON], [INFO] року. Дитина проживає разом з нею та перебуває виключно на її утриманні. Батьком дитини являється відповідач, що стверджується свідоцтвом про її народження. Відповідач проживає окремо, допомоги на утримання сина не надає, хоча має змогу таку надавати, оскільки має тимчасові заробітки. У зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від свого батьківського обов'язку, щодо утримання неповнолітньої дитини, вона змушена звернутися за судовим захистом. Просить стягувати з відповідача в її користь на утримання сина аліменти, щомісячно в розмірі по 2000 гривень до досягнення ним повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач в судове засідання не прибула надавши до суду заяву в якій просить слухати справу у її відсутності. Позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про час та місце проведення такого був повідомлений належним чином та від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Свого відношення до позову також не висловив. У відповідності до ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, які належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст.197 ч.2 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] належить задоволити частково з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який уклали 04.09.2010 року у Куликівській селищній раді Жовківського району Львівської області (актовий запис № 22), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] долученого позивачем до матеріалів справи. З свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON], [INFO] і його батьками є [PERSON] - батько та [PERSON] - мати. Дитина - [PERSON], [INFO] проживає разом із матір"ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та перебуває на її утриманні, що вбачається із довідки виданої виконкомом Куликівської селищної ради Жовківського району Львівської області від 27.01.2015 року за № 141. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Так, позивач просить стягувати з відповідача в її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 2000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Проте у позовній заяві позивачка зазначає, що відповідач не працює офіційно, тобто має нерегулярний мінливий дохід, а тому вважає, що він може сплачувати аліменти у зазначеній нею сумі. Суд вважає, що стягнення з останнього аліментів в розмірі 2000 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дитини буде значно погіршувати відповідача матеріальне становище. Так, позивач просить постановити рішення про стягнення аліментів з відповідача у визначеній твердій грошовій сумі, однак не доводить наявність отримання відповідачем мінливих доходів, або одержання їх в натурі в розмірах достатніх для щомісячної сплати ним аліментів в певній визначеній нею сумі. Позивач не надала суду доказів щодо можливості відповідача надавати утримання неповнолітній дитині у визначеному нею розмірі. Враховуючи обов"язок батьків утримувати своїх неповнолітній дітей, а також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України та ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" і роз"яснення, що містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків його заробітної плати /доходів/, а також з врахуванням на час винесення рішення по справі розміру мінімальної заробітної плати /1218 гривень/, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. З врахуванням зазначених вище правових норм, обґрунтованою буде сума до стягнення з відповідача, що відповідатиме 600,00 грн. щомісячно до зміни матеріального становища сторін. Крім того, висновки суду про те, що відповідач є працездатною особою молодого віку ґрунтуються на матеріалах справи, що свідчить про можливість виконання відповідачем обов"язків по утриманню неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що передбачено чинним законодавством. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved