Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

02 травня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача майнову та моральну шкоду заподіяну внаслідок залиття належної їй квартири [ADDRESS] , а також понесені нею судові витрати. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що вона є співвласником квартири [ADDRESS] . Так, 03 березня 2018 року та 02 квітня 2018 року її квартиру було затоплено водою з квартири відповідача, яка мешкає поверхом вище в квартирі №51 . Внаслідок затоплення у квартирі мають місце пошкодження. Причиною затоплення встановлено те, що в квартирі відповідача неправильно підключено зливний шлангу пральної машинки до каналізаційної труби. В добровільному порядку відповідач відмовилась відшкодувати завдані нею збитки. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених у позові. Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково - в частині моральної шкоди в розмірі 5000 грн. Представник підтримав її позицію. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності, чіткої думки стосовно позову не висловив. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та їх представників, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, враховуючи таке. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності позивачу - [PERSON] - 1/6 частина та членам її сім`ї: матері позивача [PERSON] - 2/3 частини, сестрі позивача [PERSON] - 1/6 частина, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності нерухомого майна. (а.с.6) Відповідач проживає в цьому ж будинку в квартирі № [NUMBER] , яка розташована над квартирою позивача. Згідно з актом про залиття, складеним 30 березня 2018 року та затвердженим директором ТОВ "Жилкомсервіс", комісією у складі працівників ТОВ "Жилкомсервіс" було оглянуто квартиру [ADDRESS] та встановлено факт залиття, який мав місце 30 березня 2018 року. Затоплення сталося з квартири № [NUMBER] , яка розташована поверхом вище. Внаслідок затоплення пошкоджено: пластикова стеля в туалеті; натяжна стеля в ванній кімнаті та плитка на стінах; в коридорі пошкоджена стеля та стіни з гіпсокартону; в кімнаті пошкоджені шпалери на стелі та ковролін на підлозі. Комісією встановлено, що причиною затоплення є неправильне підключення зливного шлангу пральної машини до каналізаційного труби в квартирі №[NUMBER] . 02 квітня 2018 року повторно відбулось затоплення квартири позивача, про що складено відповідний акт. Згідно акту затвердженого директором ТОВ "Жилкомсервіс", комісією у складі працівників ТОВ "Жилкомсервіс" встановлено факт залиття квартири [ADDRESS] , яке мало місце 02 квітня 2018 року. Затоплення сталося з квартири № [NUMBER] . Внаслідок затоплення виявлено пошкодження пластикової стелі в туалеті; натяжної стелі та плитка на стінах в ванній кімнаті; в коридорі пошкоджена стеля та стіни з гіпсокартону; в кімнаті пошкоджені стеля та ковралін на підлозі. Комісією встановлено, що причиною затоплення є несправність пральної машини в квартирі №[NUMBER] . Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду № 6 від 27 березня 1992 року із подальшими змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», коли відшкодування шкоди у натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкодженому річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Так, позивачем заявлено до стягнення 11609,25 грн в якості відшкодування матеріальних збитків, з яких 9509,25 грн. сума збитків відповідно до звіту про оцінку майнового збитку; 2100 грн вартість послуг за складання звіту про оцінку майнового збитку заявлену позивачем, що підтверджена копією квитанції від 03 квітня 2018 року та 23 квітня 2018 року. Відтак суд вважає доведеною та обґрунтованою суму пред`явлену до стягнення позивачем в рахунок погашення завданих йому майнових збитків завданих внаслідок затоплення, та такою, що підлягає стягненню з відповідача. Разом з цим, суд не бере до уваги твердження відповідача про невідповідність вартості відновлюваних робіт реальній їх вартості, а також твердження про те, що майно було пошкоджено у квартирі позивача не лише внаслідок затоплення, оскільки відповідач жодних доказів на підтвердження своїх слів не надала та не спростувала своєї вини, а цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає саме презумпцію вини, тобто, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини. Що стосується вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, то слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Заподіяння позивачу моральної шкоди залиттям є очевидним, оскільки пошкодження майна у будь-якому випадку викликає хвилювання та страждання власника цього майна, бо особі необхідно відчувати незручності у користуванні майном, докладати зусиль для відновлення пошкодженого майна, нести непередбачувані витрати, крім того, це не перше залиття квартири позивача з вини відповідача, що підвищує рівень хвилювань. Зважаючи на вказане, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає належним до стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 2500 грн. На підставі викладеного позов підлягає задоволенню частково. На підставі ст. 141 ЦПК України з на користь позивача слід стягнути судові витрати (судовий збір та витрати, пов`язані з оцінкою збитків спеціалістами).

Outcome: partial