Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

17 березня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Нововолинської міської ради Волинської області, виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області про відшкодування шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06 грудня 1990 року, під час дорожньо-транспортної пригоди, яка, згідно вироку Іваничівського районного народного суду від 14 березня 1991 року сталася з вини водія Нововолинської шляховопідрядної спеціалізованої ремонтно-будівельної дільниці [PERSON], позивач отримав травму і згідно висновку судмедекспертизи йому встановлено 80% втрати професійної працездатності та визнано інвалідом ІІ групи, а в 2002 році інвалідом ІІІ групи. На час травмування він працював гірником очисного вибою підземним 5-го розряду на шахті №4 «Нововолинська». Рішенням Нововолинського міського суду від 08 червня 1993 року з Нововолинської шляхової підрядної спеціалізованої ремонтно-будівельної дільниці (далі ШПСРБД) в його користь було стягнуто відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я за період з 12 липня 1991 року по 01 червня 1993 року в розмірі 178577,80 крб., а також зобов'язано надалі в його користь стягувати щомісячно 14510 крб. починаючи з 01 червня 1993 року по 03 вересня 1992 року. За рішенням Нововолинського міського суду від 14 вересня 2007 року стягнуто з ШПСРБД ЖКО Нововолинської міської ради в його користь 9607,08 грн. невиплаченого щомісячного відшкодування шкоди за період з 01 січня по 01 серпня 2007 року та з 01 серпня 2007 року по 1372,44 грн. щомісячного відшкодування шкоди до наступного збільшення тарифної ставки гірника очисного вибою 5-го розряду. Зазначає, що ШПСРБД ЖКО Нововолинської міської ради, як підприємство комунальної власності на підставі статуту територіальної громади підпорядковувалося органам місцевого самоврядування м. Нововолинська. 20 грудня 2007 року Нововолинська міська рада прийняла рішення №17/2 про припинення з 01 березня 2008 року вищевказаного підприємства шляхом приєднання всього його майна, прав і обов'язків до ВУКГ ЖКО Нововолинської міської ради. Наказом ВУКГ ЖКО Нововолинської міської ради від 18 квітня 2008 року №87 у зв'язку з переходом прав та обов'язків ШПСРБД до ВУКГ позивачу було проведено перерахунок відшкодування шкоди починаючи з 01 жовтня 2007 року. 04 березня 2009 року Нововолинська міська рада прийняла рішення №27/2, яким скасувала рішення міської ради від 20 грудня 2007 року №17/2 і відновила діяльність ШПСРБД та наділила майном згідно з додатком, однак ВУКГ продовжувало виплачувати позивачу суми відшкодування шкоди до березня 2011 року. Актом-передачою від 21 березня 2011 року ВУКГ передало, а ШПСРБД прийняло майно згідно з додатком. У 2012 році ШПСРБД як юридична особа була ліквідована і ліквідація боржника здійснена без правонаступництва. Рішенням виконкому Нововолинської міської ради від 24 березня 2011 року було зобов'язано ВУКГ частину нерухомого та рухомого майна ШПСРБД передати КП "Нововолинськтеплокомуненерго". Оскільки у комунальній власності Нововолинської територіальної громади в особі Нововолинської міської ради на даний час перебуває рухоме та нерухоме майно, яке перебувало у володінні і користуванні ШПСРБД, тому відповідальність по виплаті йому відшкодування шкоди за період з 21 березня 2011 року по лютий 2014 року в розмірі 125953,54 грн. та вподальшому щомісячно в розмірі 3926,38 грн. повинна понести Нововолинська міська рада. У зв'язку з вищевикладеним, [PERSON] просить стягнути з Нововолинської міської ради, Виконавчого комітету Нововолинської міської ради в свою користь відшкодування шкоди одноразово 125953,54 грн. за період з 21 березня 2011 року по 28 лютого 2014 року включно та щомісячно починаючи з 01 березня 2014 року по 3926,38 грн., а також просить стягнути з відповідачів судові витрати по справі. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали у повному обсязі з підстав викладених у ньому, просили позов задоволити. Представники відповідача у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить розписка про вручення повістки про виклик до суду (а.с.156). Міський голова Сапожніков В.Б. подав до суду письмову заяву у якій просив перенести судове засідання, оскільки представник відповідачів Попова Л.С. перебуває у щорічній відпустці до 08 жовтня 2014 року (а.с.163). Позивач та його представник заперечили щодо задоволення заяви міського голови, вважають заяву безпідставною і такою, що веде до затягування розгляду справи, причини неявки представників відповідачів просили визнати не поважними, оскільки відповідачі є юридичними особами і мали можливість забезпечити у судове засідання явку іншого представника надавши йому відповідні повноваження, не заперечили щодо заочного розгляду справи. Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду ухвалив, причини неявки у судове засідання представників відповідачів визнати не поважними та проводити заочний розгляд справи, оскільки проти цього не заперечували позивач та його представник. Представник третьої особи Розводовський В.Я. у судовому засіданні пояснив, що ВУКГ ЖКО Нововолинської міської ради створено у 1994 році. У 2007 році за рішенням Нововолинської міської ради підприємство стало правонаступником ШПСРБД, тому з цього часу стало виплачувати [PERSON] відшкодування шкоди. Рішенням Нововолинської міської ради у 2007 році ШПСРБД було відновлено, однак ВУКГ продовжувало виплачувати позивачу суми відшкодування шкоди до березня 2011 року, а саме до часу передачі майна належного ШПСРБД в КП "Нововолинськтеплокомуненерго". З того ж часу документи по виплаті [PERSON] було передано у ШПСРБД. Чому вищевказані документи було передано із запізненням пояснити не може. У 2012 році ШПСРБД як юридична особа було ліквідована. Зазначив, що ВУКГ власником майна належного ШПСРБД не являється, тому що без рішення виконавчого комітету Нововолинської міської ради комунальне підприємство розпоряджатись майном не має права. Підтвердив, що на теперішній час майно ШПСРБД знаходиться у комунальній власності територіальної громади м. Нововолинська і згідно договору аренди від 13 травня 2013 року ВУКГ ЖКО Нововолинської міської ради передало майно ТзОВ "Полімер" з метою виконання робіт по ремонту доріг. Міський голова Сапожніков В.Б. у поданому до суду запереченні (а.с.55-58) позов не визнав та просив у задоволенні позову відмовити з наступних підстав. Вважає, що Нововолинська міська рада не є належним відповідачем у справі, оскільки Волинський обласний підрядний спеціалізований ремонтно-будівельний трест ніколи не був у комунальній власності м. Нововолинська, міська рада не була його засновником, а тому не була засновником ШПРСБД та власником майна цього підприємства. Жодних доказів того, що Нововолинська міська рада є правонаступником ліквідованого підприємства позивачем не надано. Крім того, за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки Нововолинська міська рада жодним чином відповідати не зобов'язана. Також, є невірними висновки позивача про те, що до засновника комунального підприємства не розповсюджується ст.96 ЦК України і саме міська рада відповідає за зобов'язаннями підприємства ШПРСБД. Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, представника третьої особи, доводи викладені у запереченні на позовну заяву, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення у зв'язку із наступним. Копією вироку Іваничівського районного народного суду Волинської області від 14 березня 1991 року (а.с.11-12) підтверджується, що 06 грудня 1990 року [PERSON], керуючи автомобілем марки "Камаз", реєстраційний номер [NUMBER], що належить Нововолинській шляховій дільниці Волинського обласного підрядного спеціалізованого ремонтно-будівельного тресту, на 73 км автодороги Ковель-Львів в районі с. Стара Лішня Іваничівського району при здійсненні ліворуч повороту виїхав на зустрічну полосу руху, в результаті чого сталося зіткнення з рухаючимся по своїй полосі руху автомобілем марки "ВАЗ-21063", реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості. [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.215 КК УРСР і обрано міру покарання у виді двох років виправних робіт по місцю праці з відрахуванням на користь держави 15% заробітку. Крім того, даним вироком було стягнуто з Нововолинської шляхової підрядної спеціалізованої ремонтно-будівельної дільниці в користь [PERSON] 4856,17 крб. Копією рішення Нововолинського міського суду від 08 червня 1993 року (а.с.13-15) підтверджується, що з Нововолинської шляхової підрядної спеціалізованої ремонтно-будівельчої дільниці було одноразово стягнуто в користь [PERSON] на відшкодування збитків, заподіяних каліцтвом 178577,80 крб. за період з 12 липня 1991 року по 01 червня 1993 року; 31000 крб. витрат на протезування; 2890 крб. вартості одягу; 2781,20 крб. судових витрат, а всього 215249 крб. Крім того було вирішено стягувати з відповідача в користь [PERSON] щомісячно по 14510 крб., починаючи з 01 червня 1993 року по 03 вересня 1994 року. Копією рішення Нововолинського міського суду від 14 вересня 2007 року (а.с.88-89) підтверджується, що з Нововолинської шляхово підрядної спеціалізованої ремонтно-будівельної дільниці ЖКО Нововолинської міської ради було одноразово стягнуто в користь [PERSON] 9607,08 грн. невиплаченого щомісячного відшкодування шкоди за період з 01 січня по 01 серпня 2007 року. Крім того, присуджено до стягнення з відповідача в користь [PERSON] щомісячно по 1372,44 грн. щомісячного відшкодування шкоди, починаючи з 01 серпня 2007 року до наступного збільнення тарифної ставки гірника очисного вибою п'ятого розряду. Копією ухвали господарського суду Волинської області від 12 вересня 2012 року (а.с.32-34) підтверджується, що постановою господарського суду Волинської області від 23 листопада 2011 року боржника - Шляхову підрядну спеціалізовану ремонтно-будівельну дільницю ЖКО Нововолинської міської ради (далі ШПСРБД) визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором призначено Василюка І.М., згідно постанови вищевказаного суду від 23 листопада 2011 року. За результатами роботи останній представив суду ліквідаційний баланс, звіт про роботу ліквідатора. Крім того встановлено, що крім претензій інших кредиторів було подано ліквідатору і заяву-претензію [PERSON] з грошовими вимогами до боржника. Заявлені вимоги обґрунтовано обов'язком відшкодування шкоди заподіяної життю та здоров'ю, підставами зазначені рішення Нововолинського міського суду від 08 червня 1993 року та від 14 вересня 2007 року. Зазначено, що на момент подання заяви заборгованість щомісячного відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю за період з квітня 2011 року та станом на 01 грудня 2011 року становила 25324,78 грн., що підтверджено довідкою ВУКГ ЖКО Нововолинської міської ради. Заявлені вимоги є обґрунтованими, визнаними ліквідатором та включені до реєстру вимог кредиторів. Разом з тим, здійснити погашення вимог кредиторів є неможливим у зв'язку з відсутністю майнових активів банкрута. Згідно звіту ліквідатора відносини правонаступництво прав та обов'язків банкрута відсутні, зазначені вимоги можуть бути задоволені власником банкрута або ж в порядку соціального страхування. Провадження у справі про банкрутство ШПСРБД ЖКО Нововолинської міської ради припинено, звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс затверджено та ліквідовано юридичну особу - ШПСРБД ЖКО Нововолинської міської ради. Жодних доказів, що вищезазначені рішення судів були змінені чи скасовані сторонами не надано, тому суд приходить до висновку, що вони набрали законної сили. В силу ч.3, ч.4 ст.61 ЦПК України суд визнає обставини, що встановлені даними рішеннями такими що доказуванню не підлягають. Копією рішення Нововолинської міської ради від 20 гурдня 2007 року №17/2 (а.с.21-22) підтверджується, що з 01 березня 2008 року було вирішено припинити діяльність ШПСРБД ЖКО Нововолинської міської ради шляхом приєднання всього майна, прав і обов'язків до ВУКГ ЖКО Нововолинської міської ради (далі ВУКГ). Копією наказу №87 від 18 квітня 2008 року ВУКГ (а.с.23) підтверджується, що посадових осіб даного підприємства зобов'язано зробити перерахунок розміру відшкодування шкоди в зв'язку із ДТП, що сталося з вини водія підприємства та проводити його виплату [PERSON] Копією рішення Нововолинської міської ради від 04 березня 2009 року №27/2 (а.с.24) підтверджується, що діяльність юридичної особи ШПСРБД ЖКО Нововолинської міської ради (далі ШПСРБД) було відновлено та наділено майном згідно з додатком (а.с.25). Копією акта-передачі від 21 березня 2011 року (а.с.26) підтверджується, що ВУКГ передало, а ШПСРБД прийняло майно згідно з додатку, та зокрема було передано і документи по виплаті регресу [PERSON], згідно рішення суду. Копією рішення виконкому Нововолинської міської ради від 24 березня 2011 року (а.с.27-28) підтверджується, що частину нерухомого та рухомого майна ШПСРБД (юридична адреса вул. Луцька, 3, м. Нововолинськ) ВУКГ було зобов'язано передати КП "Нововолинськтеплокомуненерго". Копією повідомлення ВУКГ від 28 квітня 2011 року №06-413 (а.с.29) підтверджується, що ВУКГ припинило виплату відшкодування шкоди в зв'язку з ДТП [PERSON] та передало ШПСРБД зобов'язання по вилаті відшкодування шкоди [PERSON] Копією повідомлення ВУКГ від 30 травня 2011 року (а.с.30) підтверджується, що [PERSON] було донараховано та виплачено шкоду у зв'язку з ДТП по 21 березня 2011 року. Копією повідомлення ШПСРБД від 16 грудня 2011 року №4 (а.с.31) підтверджується, що заборгованість підприємства по виплаті компенсації втрати працездатності [PERSON] станом на 01 грудня 2011 року становить 25324,78 грн. Копією рішення виконкому Нововолинської міської ради від 03 квітня 2013 року (а.с.35-35а) підтверджується, що було зобов'язано КП "Нововолинськтеплокомуненерго" передати ВУКГ нерухоме майно за адресою: в. Луцька, 3, м. Нововолинськ, та інше рухоме майно згідно з додатком. Копіями витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (а.с.36-40,72-74) підтверджується, що юридична особа ШПСРБД (місцезнаходження: вул. Луцька, 3, м. Нововолинськ) було зареєстровано 18 березня 1993 року, перереєстровано 05 червня 2006 року; засновником являється Нововолинська міська рада; 21 березня 2008 року було припинено юридичну особу; 07 липня 2009 року внесення рішення засновників про відміну власного рішення щодо припинення юридичної особи; 23 серпня 2008 року було внесено судове рішення про порушення провадження у справі про банкрутство юридичної особи; 29 листопада 2011 року внесено судове рішення про визнання юридичної особи банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури; 19 вересня 2012 року була проведена державна реєстрація припинення юридичної особи у зв'язку з визнанням її банкрутом. На підставі досліджених у судовому засіданні доказів встановлено, що Нововолинська шляхова дільниця Волинського обласного підрядного спеціалізованого ремонтно-будівельного тресту була створена на підставі наказу Управління житлово-комунального господарства Волинського облвиконкому (а.с.75), і була власником джерела підвищеної небезпеки, в результаті дії якого було спричинено позивачу тілесні ушкодження та за рішенням Нововолинського міського суду від 08 червня 1993 року присуджено до стягнення з останнього в користь [PERSON] суми відшкодування шкоди. Як вбачається із рішення Нововолинського міського суду від 14 вересня 2007 року ШПСРБД ЖКО Нововолинської міської ради є правонаступником обов'язків Нововолинської шляхової дільниці Волинського обласного підрядного спеціалізованого ремонтно-будівельного тресту, оскільки на нього судом було покладено обов'язок в подальшому виплачувати [PERSON] суми відшкодування шкоди, крім того, представник відповідача позов визнавав частково, в подальшому вищезазначене рішення не оскаржувалось і виконувалось до 21 березня 2011 року. Підставність покладення судом на ШПСРБД обов'язку по відшкодування [PERSON] сум відшкодування шкоди підтверджується також рішеннями виконкому Нововолинської міської ради, наказом УЖКХ Волинського облвиконкому, статутами МП "Нововолинска дорожна підрядна спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця" та МП "Шляхова підрядна спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця (а.с.98-109). Рішеннями Нововолинської міської ради та її виконавчого комітету нерухоме та рухоме майно ШПСРБД неодноразово передавалось на баланс інших комунальних підприємств м. Нововолинська і остаточно, після визнання господарським судом ШПСРБД банкрутом і припинення юридичної особи, майно останнього було передано на баланс ВУКГ ЖКО Нововолинської міської ради. На даний час вищевказане майно останнім, на підставі доковору аренди (а.с.140-142) передане ТзОВ "Полімер". Довідку виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 07 квітня 2014 року (а.с.76) до уваги не бере, оскільки вона спростовується: рішеннями виконкому Нововолинської міської ради, наказом УЖКХ Волинського облвиккому, статутами МП "Нововолинска дорожна підрядна спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця" та МП ""Шляхова підрядна спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця (а.с.98-109). Покладення на страховика обов'язку по відшкодування шкоди завданої каліцтвом [PERSON] на думку суду відсутні, оскільки ДТП під час якого останній отримав тілесні ушкодження сталось не під час виконання ним трудових обов'язків. Доказів про те, що позивач був застрахований від нещасного випадку суду не надано, як не надано і полісу про обов'язкове страхування цивілно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Про покладення обов'язку по відшкодуванню шкоди завданої каліцтвом [PERSON] відповідачем суд виходить з наступного. Відповідно до ст.78 Господарського кодексу України комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління. Орган, до сфери управління якого входить комунальне унітарне підприємство, є представником власника - відповідної територіальної громади і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами. Майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство). Статутний капітал комунального унітарного підприємства утворюється органом, до сфери управління якого воно належить. Розмір статутного капіталу комунального унітарного підприємства визначається відповідною місцевою радою. Комунальне підприємство у відповідності із статтями 26, 43 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" створюється на сесії відповідної ради і оформляється рішенням останньої. У рішенні має бути зазначена назва підприємства, встановлений розмір статутного фонду, орган, уповноважений від імені ради виконувати функції по управлінню підприємством. Управління комунальними підприємствами здійснюють виконавчі органи рад - виконавчі комітети, відділи, управління, комітети та інші органи сільських, селищних, міських рад. Функції управління комунальними підприємствами обласних та районних рад можуть бути передані відповідним місцевим державним адміністраціям, що не виключає можливості створення в структурі апарату відповідної ради спеціального підрозділу. Перелічені органи діють на професійній, постійній засаді і здійснюють повсякденне управління діяльністю комунальних підприємств, виконуючи функції, передані їм радами. Про виконання наданих радами повноважень органи управління комунальними підприємствами звітують перед радами як представниками власників - територіальних громад. Відповідно до ст.39 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника у будь-який час до закінчення ліквідаційної процедури має право одночасно задовольнити усі вимоги конкурсних кредиторів відповідно до реєстру вимог кредиторів або надати боржнику грошові кошти, достатні для задоволення всіх вимог кредиторів, у порядку та на умовах, передбачених статтею 31 цього Закону. Власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника може брати участь в обговоренні звіту ліквідатора та мирової угоди, а також може заявляти клопотання про погашення заборгованості або перехід до процедури санації. Аналізуючи вищезазначені норми Законів та Статут територіальної громади міста Нововолинська (а.с.78-87), затверджений рішенням Нововолинської міської ради Волинської області від 20 грудня 2007 року №17/6.2 (а.с.77), суд приходить до висновку, що власником майна ШПСРБД ЖКО Нововолинської міської ради є територіальна громада м. Нововолинська, майно якої перебуває в управлінні Нововолинської міської ради та її виконавчого комітету (органи, уповноважені управляти майном), тобто беручи до уваги ухвалу господарського суду Волинської області від 12 вересня 2012 року відповідачі є власниками банкрута. Крім того відповідачі у будь-який час до закінчення ліквідаційної процедури задоволивши вимоги кредиторів, зокрема і позивача [PERSON] могли уникнути визнання банкрутом ШПСРБД. Зважаючи на вищевикладене, враховуючи, що Нововолинська міська рада згідно ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" та Статуту територіальної громади м. Нововолинська є представницьким органом, тому обов'язок по відшкодуванню шкоди позивачу слід покласти на її виконавчий орган, а саме юридичну особу - Виконавчий комітет Нововолинської міської ради. Підставність сум, які підлягають до стягнення в користь [PERSON] на відшкодування шкоди завданої ушкодженням здоров'я підтверджуються копією довідки ВП "Шахта "Бужанська" ДП "Волиньвугілля" від 30 грудня 2013 року №09-1700 (а.с.41-42), копією висновку експерта №60 від 11 листопада 2008 року (а.с.16-19), розрахунком позову (а.с.43), тому до стягнення з Виконавчого комітету Нововолинської міської ради в користь позивача [PERSON] підлягає одноразово 125953,54 грн. за період з 21 березня 2011 року по 28 лютого 2014 року включно, та щомісячно починаючи з 01 березня 2014 року по 3926,38 грн. до наступного збільшення тарифної ставки гірника очисного вибою п'ятого розряду. Суд відмовляє позивачу у стягненні в його користь з відповідача витрат на правову допомогу, оскільки довідка-підтвердження витрат пов'язаних з оплатою правової допомоги (а.с.165) не відповідає вимогам ЗУ "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" та Постанови КМУ "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" від 27 квітня 2006 року №590, крім того у квитанціях до прибуткового касового ордеру (а.с.166-167) не зазначено за якою саме цивільною справою сплачено гонорар адвокату та не надано суду договору на підставі якого надавалась правова допомога. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п.2 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір", тому до стягнення з Виконавчого комітету Нововолинської міської ради в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 1259,54 грн.

Outcome: approved