Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

В листопаді 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 2014 року. Від шлюбу мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Через різні погляди на спільне сімейне проживання їх шлюб фактично розпався. Нічого не пояснюючи відповідачка виїхала в невідоме місце проживання, тому вони протягом тривалого часу шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Ще під час спільного сімейного проживання він, в інтересах сім`ї, за згодою позивачки уклав кредитні зобов`язання: з АТ «Альфа-Банк» на суму 2000 грн. по картковому рахунку [NUMBER] ; з ПАТ «Державний ощадний банк» кредитний договір №1340_0790 від 28 вересня 2018 року на суму 50 000 грн. та по картковому рахунку [NUMBER] на суму 30 000 грн.; з ПАТ «Ідея Банк» кредитний договір №Z52.20455.004016141 від 12 червня 2018 року на суму 20085 грн.; з АТ КБ «Приватбанк» по картковому рахунку [NUMBER] на суму 5000 грн. Всього на потреби сім`ї в банківських установах взято 107 085 грн. На даний час борг перед установами банку становить 105 205,62 грн. Вважав, що оскільки кредитні кошти витрачалися на потреби сім`ї, а саме на придбання одягу, продуктів харчування, ліків для дитини, то і відповідачка повинна їх сплачувати. Тому просив шлюб з відповідачкою розірвати, визнати борг за кредитними договорами з ПАТ «Державний ощадний банк» №1340_0790 від 28 вересня 2018 року на суму 50 000 грн., з ПАТ «Ідея Банк» №Z52.20455.004016141 від 12 червня 2018 року на суму 20085 грн., укладений між ним та ПАТ «Державний ощадний банк України» та ПАТ «Ідея Банк», та кредитні зобов`язання по кредитним картковим рахункам [NUMBER] та [NUMBER] та [NUMBER] спільним боргом подружжя, та стягнути з відповідачки на його користь кошти по кредитним зобов`язанням у розмірі 52602,81 грн. та понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, викладене підтвердив. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов в частині розірвання шлюбу визнала. Вважала, що сім`я розпалась оскільки позивач надмірно захоплювався ігровими автоматами, всі зароблені кошти витрачав не на потреби родини, а на оплату послуг відповідних клубів. Для відвідування таких закладів йому постійно не вистачало грошей тому він і почав брати кошти в борг за кредитними договорами без її відома. Через це вона у вересні 2018 року була вимушена змінити своє місце проживання. Позовні вимоги про визнання боргу за кредитними договорами, укладеними [PERSON] з банківськими установами спільним боргом подружжя, стягнення з неї на його користь 52 602,81 грн. по кредитним зобов`язаннями не визнала, оскільки під час спільного проживання не знала про те, що чоловік бере гроші в борг для оплати послуг клубів з ігровими автоматами, не давала на це відповідної згоди. Позивачем не доведено, що кредитні кошти були використані в інтересах сім`ї. Треті особи - АТ «Альфа-Банк», ПАТ «Ідея банк» в судове засідання представників не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином Третя особа - Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в судове засідання представника не направив. Надіслав пояснення, відповідно до яких вважав необґрунтованими та такими, що суперечать чинному законодавству позовні вимоги в частині визнання кредитних боргів спільним боргом подружжя. На теперішній час існує заборгованість позивача перед ПАТ "Державний ощадний банк України" згідно з договором про споживчий кредит від 28 вересня 2018 року №1340_0790 у розмірі 49 816,67 грн. та за картковим рахунком № [NUMBER] в розмірі 30 847,28 грн. При цьому в зазначеному вище договорі про споживчий кредит, заяві про приєднання №447775111 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) та заяві на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) від 28 квітня 2018 року відсутні будь-які дані про надання згоди відповідачкою, як другим з подружжя на укладення зазначених договорів. Крім цього, позивач не надав доказів про обізнаність дружини щодо його боргових зобов`язань, укладення кредитних договорів та використання коштів, одержаних за цими договорами в інтересах сім`ї. Третя особа - АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання представника не направив, надіслав пояснення відповідно до яких вважав, що позивачу слід довести, що договір укладений в інтересах сім`ї, однак доказів про те, що отримані кошти були витрачені на потреби сім`ї суду не надав. У позовній заяві позивач зазначає, що протягом тривалого часу не підтримує шлюбні відносини з відповідачкою, а суму боргу зазначає станом на 26 жовтня 2018 року. Крім цього, просить стягнути на його користь 52602,81 грн., хоча ці кошти в рахунок погашення боргу за кредитними договорами ним не сплачені. Тому просив в частині визнання боргу спільним майном подружжя та стягнення коштів відмовити. Вислухавши пояснення позивача, відповідачки, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в шлюбі, зареєстрованому 27 вересня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бородянського районного управління юстиції у Київській області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивач позов підтримав, відповідачка позов визнала, то суд вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати. Після реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивачки " [PERSON] " змінити на дошлюбне " [PERSON] ". Протягом 2018 року позивачем укладені кредитні договори з АТ «Альфа-Банк», ПАТ «Державний ощадний банк», ПАТ «Ідея Банк», АТ КБ «Приватбанк», відповідно до яких він отримав кредити на загальну суму 107 085 грн. На даний час борг перед установами банку становить 105 205,62 грн., що підтверджується копіями кредитного договору, виписки по рахунку, виписки по картці та копіями довідок банку (а.с.11-37). Відповідно до ч.4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, підстав для задоволення позову в частині визнання боргу за кредитними договорами спільним майном подружжя, стягнення з відповідачки коштів за кредитними зобов`язаннями не вбачається, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів, що підтверджують обізнаність відповідачки про кредитні зобов`язання позивача, та використання одержаних за цими договорами грошових коштів в інтересах сім`ї. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути 352,40 грн. сплаченого судового збору. Відповідно до ст.142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням відповідачкою позову, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 352,40 грн. сплаченого ним судового збору.

Outcome: partial