Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить усунути перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження власністю шляхом визнання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користуватися житловим будинком [ADDRESS] В обгрунтування позову посилається на те, шо вона являється власником будинку, який розташований в [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстровані відповідачі по справі [PERSON], [PERSON] та їх дочка [PERSON], однак із лютого 2015 року, а саме із часу придбання нею будинку в ньому не проживають . Позивачка посилається на те, що не має можливості безперешкодно користуватись, розпоряджатись своїм майном через реєстрацію відповідачів в будинку. Позивачка в судовому засіданні підтримала позов, обгрунтувала його вищенаведеним. Вказала суду , що згідно договору купівлі-продажу від 27.02.2015 року придбала житловий будинок , який знаходиться в [ADDRESS] у громадянки [PERSON]. Даний будинок на даний час є її приватною власністю. В даному будинку зареєстровані, однак протягом тривалого часу не проживають відповідачі. Їй відомо, що вони проживають в с. Васловівці. Добровільно знятись із обліку по вказаній адресі відповідачі відмовляються, а тому вона змушена звернутись до суду із даним позовом. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з"явилися, не повідомили суду причини неявки і від них не надійшли до суду заяви із проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, хоча своєчасно і належним чином повідомлялися про час і місце розгляду справи, а тому судом проведено заочний розгляд справи. Свідок [PERSON] вказав, що являється чоловіком позивачки . Минулого року дружина купила житловий будинок у відповідачки [PERSON]. Ключі від будинку знаходяться у позивачки, остання здійснює доглядає за ним. Відповідачі у вказаному будинку не жили і не проживають там протягом року. Свідок [PERSON] вказала, що яляється сусідкою позивачки. Їй відомо, що позивачка купила у [PERSON] житловий будинок. У вказаному будинку відповідачі ніколи не жили. Свідок [PERSON] вказала суду, що позивачці належить житловий будинок по [ADDRESS] . В даному будинку протягом тривалого часу ніхто не проживає. Їй відомо, що відповідачі проживають в с. Васловівці. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, розташований в [ADDRESS] Заставнівського району , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.02.2015 року, який виданий на підставі Договору купівлі-продажу від 27.02.2015 року. У вказаному будинку зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] , що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов будинковолодіння. Відповідно до ч. 1,2 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, що приймає участь у справі , розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до вимог Закону "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції", ст.ст. 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України №135 від 06.01.2013 р. п.14 Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання- фізичні особи повинні бути зареєстровані там, де фактично проживають. При тимчасовій відсутності наймача, або членів його сім"ї, за ним зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особою такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст.405 ЦК України - член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 року за № 1382-IV зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно довідки Малокучурівської сільської ради від 15.03.2016 року №395 [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS] , однак не проживають. Позивачка [PERSON] не може вільно розпоряджатись та користуватись своїм майном на власний розсуд через реєстрацію відповідачів у її домоволодінні. Таким чином суд вважає, що вимога позивачки про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком, розташованим по [ADDRESS] обґрунтована та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved