Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

28.12.2005 року між ТОВ «Регіон-Інвест», ТОВ «Систем-Інвест» та АКБ «Київ» був укладений Інвестиційний договір № 05-284 на будівництво квартири у м. Обухів, Київської області по вул.Київська 174-А. ТОВ «Систем-Інвест» оплативши вартість обєкту інвестування свої зобовязання виконало та отримало майнові права на спірну квартиру. Договором від 05.02.2008 року право вимоги за вказаним договором було уступлено ТОВ «Світ-інвест». 22.02.2008 року між позивачем та ТОВ «Світ-Інвест», АКБ «Київ» укладено договір про відступлення права вимоги №1/05-284, згідно якого позивач набув права вимоги, належне ТОВ «Світ-Інвест» за інвестиційним договором № 05-284 від 28.12.2005 року. 25.02.2008 року позивачем згідно умов вказаного договору сплачено кошти в розмірі 147\~716,30 грн. та 168\~640,70 грн. Згідно умов того ж договору із врахуванням змін відповідач взяв на себе зобовязання передати у власність позивача обєкт інвестування однокімнатну квартиру №284, площею 49,82 м.кв., що розташована по вул.Київській 174-а в м.Обухові Київської області, до 31.03.2013 року здати обєкт в експлуатацію, однак свої зобовязання не виконав, будинок до цього часу в експлуатацію не зданий. В березні 2015 року позивачу стало відомо, що 21.08.2009 року між ПАТ АКБ «Київ» та ТОВ «Фінансова компанія «Київщина-Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги, за умовами якого ПАТ АКБ «Київ» передало ТОВ «Фінансова компанія «Київщина-Капітал» всі права вимоги за іпотечним договором і договорами про внесення змін та доповнень до нього. Оскільки про передачу квартир в іпотеку, \~інвесторам інформація не надалась, їх згода не отримувалась, укладення вказаного договору без відома та згоди позивача порушує його права та позбавляє можливості володіти, користуватися, розпоряджатися обєктом інвестування. Позивач просить в судовому порядку визнати за ним майнові права на вказану вище квартиру в будинку незавершеного будівництва, а також визнати недійсним іпотечний договір від 29.02.2008 року укладений між ТОВ «СвітІнвест» та АКБ «Київ» в частині передачі в іпотеку майнових прав на квартиру №284, що розташована по вул. Київській 174-а в м. Обухові Київської області, визнати недійсними договори про внесення змін до цього іпотечного договору від 24.06.2008 року та від 03.09.2008 року, визнати недійсним договір про відступлення права вимоги від 21 серпня 2009 року, укладений між публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «КИЇВ» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КИЇВЩИНА-КАПІТАЛ» в частині передачі та приймання прав вимоги за іпотечним договором від 29 лютого 2008 року, укладеним між товариством з обмеженою відповідальністю «Світ-інвест» та публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «КИЇВ» щодо майнових прав на квартиру № 284 житлового будинку за адресою: Київська обл., м. Обухів, вул. Київська, будинок №174 А. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на те, що позивач викупив майнові права на квартиру, ні йому, ні попередньому інвестору не було відомо про передання майнових права на квартиру в іпотеку, тому є потреба у судовому захисті інтересів позивача. Представники відповідачів та третіх осіб в судове засідання не зявились, про час розгляду справи були повідомлені належним чином, заяв, клопотань суду не подали, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважав можливим розглянути спір у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 28.12.2005 року між ТОВ «Регіон-Інвест», ТОВ «Систем-Інвест» та АКБ «Київ» був укладений Інвестиційний договір № 05-284 на будівництво квартири у м. Обухів, Київської області по вул.Київська 174-А, відповідно до якого ТОВ «Систем-Інвест» за рахунок власних чи залучених коштів мало забезпечити інвестування будівництва квартири, що підтверджується вказаним договором. 19.07.2006 року ТОВ «Систем-Інвест» виконало свої зобовязання сплативши 214 666 грн., як інвестування\~ квартири по вул. Київський №174-А в м. Обухів, Київської області, що підтверджується платіжним дорученням № 437. 19 липня 2006 року ТОВ «Регіон-інвест» передало майнові права ТОВ «Світ-Інвест» на квартиру №284, яка розташована в будинку по вул. Київський №174-А в м. Обухів, Київської області, що підтверджується довідкою про інвестування загальної площі квартири від 18.08.2006 року та актом прийому-передачі майнових прав. 02.04.2007 року ТОВ «Регіон-Інвест», ТОВ «Систем-Інвест» та АКБ «Київ» уклали додатковий договір до вказаного інвестиційного договору, де уточнили характеристику обєкту інвестування - квартира №284, яка розташована в будинку по вул. Київський №174-А в м. Обухів, Київської області, що підтверджується договором. 05.02.2008 року ТОВ «Систем-Інвест» передало права вимоги за вказаним інвестиційним договором ТОВ «Світ-інвест», що підтверджується договором № В/05-284. На виконання цього договору ТОВ «Світ-інвест» сплатило 217\~713,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 9 від 19.02.2008 року. 22.02.2008 року між [PERSON],\~ ТОВ «Світ-Інвест», АКБ «Київ» укладено договір про відступлення права вимоги №1/05-284, згідно якого позивач набув права вимоги, належне ТОВ «Світ-Інвест» і став стороною інвестиційного договору. 25.02.2008 року позивач згідно квитанції № 75,76 сплатив кошти в сумі 147\~716,30 грн. та 168\~640,70 грн. на рахунок ТОВ «Світ-Інвест», тобто виконав зобовязання в повному обсязі. 31.03.2010 року між позивачем, ЗАТ «Спільне Українсько-Болгарське підприємство «Богдан», ТОВ «Фінансова компанія «КИЇВЩИНА-КАПІТАЛ», ТОВ «Регіон-Інвест», ТОВ «Світ-Інвест» укладено договір № 2/05-284 про відступлення права вимоги у звязку із зміною забудовника, що підтверджується договором. Відповідач свої зобовязання за вказаним договором не виконав, будинок до цього часу в експлуатацію не зданий. Судом також встановлено, що 29 лютого 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Світ-інвест» та публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «КИЇВ» було укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір, яким, зокрема, ТОВ «Світ-Інвест» передано в іпотеку майнові права на квартиру № 284 житлового будинку за адресою: Київська обл., м. Обухів, вул. Київська, будинок №174 А, що підтверджується копією договору та додатком до нього. 24 червня 2008 року та 03 вересня 2008 року між АКБ «Київ» та ТОВ «Світ-Інвест» укладено угоди про внесення змін до іпотечного договору від 29 лютого 2008 року, в тому числі і в частині передачі в іпотеку майнових прав на квартиру № 284, яка знаходиться за адресою: вул. Київська, 174-А, в м. Обухові Київської області.\~\~\~\~\~ 21 серпня 2009 року між ПАТ АКБ «Київ» та ТОВ «Фінансова компанія «Київщина-Капітал» було укладено договір про відступлення права вимоги, за умовами якого ПАТ АКБ «Київ» передало ТОВ «Фінансова компанія «Київщина-Капітал» всі права вимоги за іпотечним договором і договорами про внесення змін та доповнень від 31.08.2006 р., укладеного між ТОВ «Світ-Інвест» та АКБ «Київ», щодо майнових прав на квартиру №185, яка знаходиться за адресою: вул. Київська, 174-А, в м. Обухові Київської області. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як розтлумачив Конституційний Суд України у своєму рішенні № 18-рп/2004 від 01 грудня 2004 року поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій ст.4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретними матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом цивільного захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам. Загальні правові, економічні та соціальні умови інвестиційної діяльності на території України визначає Закон України «Про інвестиційну діяльність». Згідно ст.7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися обєктами інвестицій відповідно до законодавчих актів України, інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, такими цінностями може бути майнові права на нерухоме майно. Згідно ст.3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» майнові права це будь-які права, повязані з майном, відмінні від права власності, у тому числі і права, які є складовими частинами права власності (право володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги. Правовою природою виникнення майнових прав у їх носія вважається загально прийнятий момент набуття права власності, визначений ст.328 ЦК України, тобто право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 177 ЦК України визначено, що до обєктів цивільних прав відносять речі, майнові права та інше. Статтею 190 ЦК України встановлено, що майном як особливим обєктом вважається річ, сукупність речей, а також майнові права та обовязки, майнові права є не споживною річчю; майнові права визнаються речовими правами, а статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлюється, що майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, повязані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та права вимоги. Виходячи з цього речове право є юридичним поєднанням особи і речі, і всі суб'єкти визнають цей обов'язок обмежуючи тим самим особисті домагання цього предмета, тим самим речове право має абсолютний характер. Фактичний зміст речового права проявляється в конкретних формах володіння річчю: об'єкт - тільки матеріальні речі, суб'єкти - особи, які можуть бути суб'єктами цивільно-правових відносин. Речові права встановлюються законом, рішенням суду, заповітом або договором. Таким чином, об'єктом цивільного права за інвестиційним договором є закріплені за позивачем майнові права, отримані в результаті інвестицій на конкретно визначену площу та якими позивач вправі володіти, користуватися і розпоряджатися. Судом встановлено, що позивач уклав договір про інвестиційну діяльність, за умовами якого оплатив 100% грошових коштів вартості обумовленої ціни на обєкт інвестування жиле приміщення визначеного розміру, яке має бути передано у власність інвестору після введення будинку в експлуатацію, а саме зазначену у позові квартиру в будинку по вулиці Київській 174-а в м.Обухів Київської області. Згідно ст.7 Закону України "Про інвестиційну діяльність" інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та інвестицій, включаючи реінвестицій та торгівельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів. Інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей. Такими цінностями можуть бути майнові права на нерухоме майно, які за ст.4 вищевказаного Закону можуть бути обєктом інвестиційної діяльності. Ці майнові права є відмінні від права власності на майно, вони не потребують державної реєстрації і охороняються законом. Судом встановлено, що правовідносини сторін випливають з договору про участь у фонді фінансування будівництва предметом вимоги позивача та зобов'язання боржника є не грошова вимога, а вимога отримання у власність об'єкту інвестування, тобто нерухомого майна. Позивачем повідомлено дані, які не спростовані відповідачем, про можливість здійснення процедури ліквідації відповідачів, ухилення відповідачів від виконання договору та врегулювання спірних правовідносин, змін юридичної адреси відповідачів. Також вказані підстави дають для суду підстави вважати, що внаслідок процедури ліквідації відповідача для задоволення вимог кредиторів шляхом продажу майна або окремої його частини позивач може позбутися своїх майнових прав, які охороняються законом але їм не захищені, оскільки дослідження матеріалів справи свідчить, що проблема правового захисту індивідуальних інтересів інвесторів, як і виключення можливості зловживання такими інтересами, у сучасному законодавстві України ефективно не вирішена, а тому суд захищаючи інтереси позивача вважає за необхідне визнати за ним майнові права на об'єкт спорудження (інвестування). Таким чином, обєктом цивільного права за інвестиційними договорами є закріплені за позивачем майнові права, отримані в результаті інвестицій на конкретно визначену площу та якими позивачі в праві володіти, користуватися і розпоряджатися. Ці майнові права є відмінні від права власності на майно, вони не потребують державної реєстрації і охороняться законом. Враховуючи викладене, вимоги позову про визнання за позивачем майнових прав на обєкт інвестування грунтуються на законі і підлягають задоволенню. Оцінюючи доводи позову про недійсність договору іпотеки суд враховує наступне. За ст.1,5 Закону України «Про іпотеку» у редакції, яка була чинною на час укладення договору іпотеки, застава майнових прав на нерухомість, будівництво якої не завершено, регулюється за правилами, визначеними цим Законом. Вказаним Законом визначено, що предметом іпотеки може бути об'єкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна в майбутньому. Положеннями ст. 5 Закону України «Про іпотеку» не визначалося, що предметом іпотеки можуть бути майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено.\~\~ З правового аналізу положень ЦК України та Закону України «Про іпотеку» вбачається, що майнове право, яке є предметом застави (іпотеки), - це обумовлене право набуття в майбутньому прав власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, що є необхідними й достатніми для набуття речового права.\~ Виконання зобов'язань за інвестиційною угодою свідчить про вчинення дій, спрямованих на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об'єкт будівництва або набуття майнових прав на цей об'єкт. Розпорядження цими правами будь-ким, крім особи інвестора або без його згоди на передачу майнових прав в іпотеку, порушує права інвестора й не відповідає вимогам ч. 2 ст. 583 ЦК України та ст. 5 Закону України «Про іпотеку»\~ (у редакції, яка була чинною на час укладення договору іпотеки). Стаття 6 вказаного Закону зобовязує іпотекодавця до укладення іпотечного договору попередити іпотекодержателя про всі відомі йому права та вимоги інших осіб на предмет іпотеки, в тому числі ті, що не зареєстровані в установленому законом порядку. \~\~ Під час розгляду даної справи судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за договором про відступлення права вимоги, повністю сплативши вартість об'єкта будівництва (стовідсоткову передоплату), тобто вчинив дії, спрямовані на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об'єкт будівництва або набуття майнових прав на цей об'єкт. ТОВ «Світ-Інвест» та АКБ «Київ» передали в іпотеку на підставі оспорюваних іпотечного договору та договорів про внесення змін до нього майнові права на об'єкт нерухомості, що будуть створені в майбутньому, зокрема, і майнові права на квартиру №284, яка знаходиться за адресою: вул. Київська, 174-А, в м. Обухові Київської області. Передаючи в іпотеку без згоди позивача як власника майнових прав зазначені майнові права на об'єкт нерухомості в незавершеному будівництвом житловому будинку відповідачі діяли без належних правових підстав. \~ Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має в порядку, встановленому цим\~ Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави \~і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна з сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Зібраними у справі доказами підтверджуються доводи позивача про порушення його прав та законних інтересів оспорюваними правочинами, а також порушення чинного законодавства при їх укладенні, тому ці договори слід визнати недійсними. Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору та підстав для задоволення позову, на підставі поданих сторонами доказів, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача у рівних частинах.

Outcome: approved