Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (далі - АТ КБ "ПриватБанк") звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 18 жовтня 2010 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 8 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява позичальника разом з Умовами та правил надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом позичальника у заяві. Крім того, надала згоду щодо встановлення та зміни кредитного ліміту і його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Позивач умови Договору виконав в повному обсязі, проте відповідач платежі належним чином не здійснювала, у зв`язку з чим станом на 20 січня 2019 року за нею рахується заборгованість у загальній сумі 26 281,11 грн., яка до теперішнього часу не погашена. У зв`язку з зазначеним позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість по договору на загальну суму 26 281,11 грн. та судовий збір у розмірі 1921.00 грн.. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав клопотання в якому просить розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила, тому суд у відповідності до ст.280 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами суд приходить до наступного. За положеннями ст.509 ЦК України зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно положень ст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини, що витікають з кредитного договору. Відповідно до положень ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Положеннями ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 18 жовтня 2010 року [PERSON] було підписано заяву №б/н від 18 жовтня 2010 року, згідно якої відповідач отримала кредит у розмірі 8 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.8). Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява позичальника разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складає між нею та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Згідно до п.п.2.1.1.5.5 Договору, - відповідач зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно п.2.1.1.7.6 Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань у відповідача виникла заборгованості за кредитним договором б/н від 18 жовтня 2010 року, яка станом на 10 січня 2019 року становить 26 281,11 грн. в тому числі: - заборгованості по тілу кредиту - 10 146,46 грн.; - заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 4 923,53 грн.; - заборгованість за пенею - 9 483,45 грн.; - штраф відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг : - штраф (фіксована частина) - 500 грн.; - штраф (процентна складова ) - 1 227,67 грн. Разом з тим суд вважає безпідставним одночасне нарахування та стягнення з відповідача заборгованості за пенею у розмірі 9 483.45 грн. і штрафів: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1227.67 грн. - штраф (процентна складова). Так, положеннями ст.546, 549 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, іншими видами забезпечення. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час ним же передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов`язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Тому, враховуюче викладене, суд вважає, що пеня та штрафи нараховані банком за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов`язань. За такого, з позичальника за порушення строків виконання грошових зобов`язань може бути стягнутий тільки один вид неустойки. А тому, враховуючи обставини справи, відсутність заборгованості за процентами, суд вважає за необхідне стягнути заборгованість за штрафами, відмовивши у стягненні заборгованості за пенею з метою запобігання подвійного притягнення відповідача до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а саме порушення строків виконання грошових зобов`язань по сплаті кредиту та процентів. Такі висновки суду узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, що викладені ним у постанові від 21 жовтня 2015 року №6-2003цс15 і постанові від 11 жовтня 2017 року №6-1374цс17. Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме стягненням з відповідача на користь позивача суми боргу в загальному розмірі 16 323.49 грн., з яких: борг за тілом кредиту 10 146.46 грн., проценти 4 923.53 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 753.50 грн., позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 9 483.45 грн. не підлягають задоволенню. Позивачем понесені та документально підтверджена сплата судового збору (а.с.32), яка відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial