Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на заставне майно, мотивуючи позовні вимоги тим, що 25.12.2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк "Надра" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра") та [PERSON] укладено кредитний договір № 47/МК/2007/25-840. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору, позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 22 000 доларів США 00 центів, терміном користування до 25.12.2012 року зі сплатою 14.4% річних. Отримання коштів відповідачем підтверджується заявою на видачу готівки № 1 від 25.12.2007 року. У випадку прострочення виконання зобов'язання щодо повернення кредиту у строк, обумовлений у п. 4.1.1. цього договору позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом або його частини (якщо зобов'язання частково виконанні позичальником) у розмірі 33% річних виходячи з фактичної кількості днів у розрахунковому місяці, рік дорівнює 360 дням (п. 4.1.2.2. кредитного договору). Повернення кредиту та сплата відсотків здійснюється позичальником шляхом внесення готівки в касу банку, або шляхом безготівкового переказу. У разі порушення позичальником строку сплати відсотків за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня (п. 9.1. кредитного договору). У разі порушення позичальником строку повернення кредиту позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня (п. 9.2. Кредитного договору). За порушення строків повернення кредиту та/чи сплати відсотків за користування кредитом позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5% від суми заборгованості по поверненню кредиту та/чи сплати відсотків, вказаних у графіку і визначених на дату прострочення. Станом на 18.08.2014 року позичальником не виконані умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни, внаслідок чого виникла заборгованість, яка складає 50 830 доларів США 68 центів, що відповідно до офіційного курсу НБУ України станом на 18.08.2014 року становить 1307, 3311 UAH за 100 USD еквівалентно 664 525 грн. 32 коп., з яких основний борг - 18 684 долари США 13 центів, що по курсу НБУ України еквівалентно 244 263 грн. 44 коп., відсотки - 27 048 доларів США 27 центів, що по курсу НБУ України еквівалентно 353 610 грн. 45 коп., штраф - 1 267 доларів США 81 цент, що по курсу НБУ України еквівалентно 16 574 грн. 50 коп., пеня у розмірі - 3 830 доларів США 47 центів, що по курсу НБУ України еквівалентно 50 076 грн. 93 коп. В забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, які полягають у поверненні кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом, можливої сплати неустойки, а також у відшкодуванні збитків в зв'язку з порушенням умов кредитного договору, 25.12.2007 року між банком та позичальником укладено договір застави посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрований в реєстрі за №3559. Відповідно до умов договору позичальник передав банку в заставу транспортний засіб марки АUDI модель ТТ, 1999 року випуску, сірого кольору, кузов [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] на праві власності. Згідно п. 7.1.3. кредитного договору при порушенні позичальником умов договору щодо строків виконання зобов'язання у банку виникає право на задоволення вимог, забезпечених заставою, за рахунок предмета застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється згідно чинного законодавства України. Заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором (ст. 20 Закону України «Про заставу»). Через неналежне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, забезпечених заставою, банк набув право задовольнити свої вимоги за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмету забезпечувального обтяження та укладання договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем від імені боржника, що передбачено ст. ст. 26, 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Через відсутність повноважень на вчинення підпису від імені заставодавця, позивач позбавлений можливості укласти у письмовій формі договір купівлі-продажу, що стало підставою для звернення до суду з вимогами про надання повноважень підписувати договір купівлі-продажу від імені заставодавця. Крім того, перед укладанням договору купівлі-продажу існує необхідність у реєстрації зняття автомобіля з обліку у відповідних підрозділах МВС України. Відповідно до п. 2 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затверджених Постановою КМУ від 7 вересня 1998 року за № 1388, цей Порядок є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень. Вказаним порядком не передбачено право заставодавця знімати заставлений автомобіль з обліку та право вчиняти усі необхідні для цього дії. З порядку вбачається, що реалізувати права власника може лише уповноважена особа. Через відсутність повноважень на зняття автомобіля з обліку позивач немає можливості реалізувати своє право на продаж заставленого автомобіля. З метою захисту прав позивача у судовому порядку, існують всі підстави для надання йому відповідних повноважень. Надання позивачу необхідних для продажу повноважень не виходить за межі, надані договором та актами чинного законодавства. Просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №47/МК/2007/25-840 від 25.12.2007 року звернути стягнення на предмет застави: транспортний засіб марки АUDI модель ТТ, 1999 року випуску, сірого кольору, кузов [NUMBER], тип ТЗ - легковий купе - В, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований Вінницьким МРЕВ ВДАІ УМВС України у Вінницькій області 25.12.2007 року, належний [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого Вінницьким МРЕВ ВДАІ УМВС України у Вінницькій області 25.12.2007 року. Встановити спосіб реалізації предмета застави шляхом продажу транспортного засобу Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Надра" (в особі його уповноваженого представника за довіреністю) з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Надати (визнати) право Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" (в особі його уповноваженого представника за довіреністю) зняти вказаний автомобіль з обліку в органах УДАІ України за місцем звернення у одному з Центрів надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів у відповідності до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою КМУ України від 7 вересня 1998 року за № 1388, в тому числі повноваження на звернення із письмовою заявою про зняття з обліку, на звернення із письмовою заявою про видачу нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого або викраденого, на отримання акту огляду вказаного автомобіля, на отримання нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, на підпис зазначених заяв, на пред'явлення вказаного автомобіля для огляду, а також здійснювати інші повноваження необхідні для здійснення продажу транспортного засобу марки. Витребувати транспортний засіб, комплект ключів від зазначеного транспортного засобу; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] у [PERSON] та передати витребуване у володіння Публічному акціонерному товариству "Комерційний банк "Надра. Стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Представник позивача Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" - Ковальчук Є.М. в судовому засіданні позов підтримав із зазначених у ньому підстав. Крім того пояснив, що рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 20.01.2011 року на даний час не виконане. Транспортний засіб було затримано у м. Дубно, доставлено у м. Вінницю та передано на відповідальне зберігання представнику банку. На даний час автомобіль перебуває на стоянці банку. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не надав. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовна заява частково обґрунтована і підлягає частковому задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. В судовому засіданні встановлено, що 25.12.2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк "Надра" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра") та [PERSON] укладено кредитний договір № 47/МК/2007/25-840. Згідно до п. 1.1. кредитного договору, позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 22 000 доларів США 00 центів, терміном користування до 25.12.2012 року зі сплатою 14.4% річних, що підтверджується заявою на видачу готівки № 1 від 25.12.2007 року. У випадку прострочення виконання зобов'язання щодо повернення кредиту у строк, обумовлений у п. 4.1.1. цього договору позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом або його частини (якщо зобов'язання частково виконанні позичальником) у розмірі 33% річних виходячи з фактичної кількості днів у розрахунковому місяці, рік дорівнює 360 дням (п. 4.1.2.2. кредитного договору). Повернення кредиту та сплата відсотків здійснюється позичальником шляхом внесення готівки в касу банку, або шляхом безготівкового переказу. Відповідно до п. 9.1. кредитного договору у разі порушення позичальником строку сплати відсотків за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Відповідно до п. 9.2. кредитного договору у разі порушення позичальником строку повернення кредиту позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Згідно до п. 9.2. кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та/чи сплати відсотків за користування кредитом позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5% від суми заборгованості по поверненню кредиту та/чи сплати відсотків, вказаних у графіку і визначених на дату прострочення. В забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, які полягають у поверненні кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом, можливої сплати неустойки, а також у відшкодуванні збитків в зв'язку з порушенням умов кредитного договору, 25.12.2007 року між банком та позичальником укладено договір застави посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрований в реєстрі за №3559. Відповідно до умов договору позичальник передав банку в заставу транспортний засіб марки АUDI модель ТТ, 1999 року випуску, сірого кольору, кузов [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] на праві власності. Згідно п. 7.1.3. кредитного договору при порушенні позичальником умов договору щодо строків виконання зобов'язання у банку виникає право на задоволення вимог, забезпечених заставою, за рахунок предмета застави. Позивач виконав свої зобов'язання за договором. Однак станом на 18.08.2014 року позичальником не виконані умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни, внаслідок чого виникла заборгованість, яка складає 50 830 доларів США 68 центів, що відповідно до офіційного курсу НБУ України станом на 18.08.2014 року становить 1307, 3311 UAH за 100 USD еквівалентно 664 525 грн. 32 коп., з яких основний борг - 18 684 долари США 13 центів, що по курсу НБУ України еквівалентно 244 263 грн. 44 коп., відсотки - 27 048 доларів США 27 центів, що по курсу НБУ України еквівалентно 353 610 грн. 45 коп., штраф - 1 267 доларів США 81 цент, що по курсу НБУ України еквівалентно 16 574 грн. 50 коп., пеня у розмірі - 3 830 доларів США 47 центів, що по курсу НБУ України еквівалентно 50 076 грн. 93 коп. Як вбачається із оглянутої в судовому засіданні цивільної справи №2-235/11 заочним рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 20.01.2011 року позов Відкритого акціонерного товариства комерційного банку "Надра" до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь Відкритого акціонерного товариства комерційного банку "Надра" (Філія Вінницьке РУ) борг в розмірі 23 686 доларів США 22 центи, що станом на 09.09.2010 року становить 187 315 грн. 36 коп. Стягнуто з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь Відкритого акціонерного товариства комерційного банку "Надра" (Філія Вінницьке РУ) суму державного мита в розмірі 1 700 грн. 00 коп. сплачену банком за подання заяви та суму сплачених банком витрат на ІТЗ за розгляд справи в розмірі 120 грн. 00 коп. 12.12.2011 року Ленінським районним судом м. Вінниці видано виконавчий лист № 2-235/2011. 23.03.2012 року головним державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції [PERSON] відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-235/2011 виданого 12.12.2011 року Ленінським районним судом м. Вінниці про стягнення боргу з [PERSON] в розмірі 23 686 доларів США 22 центи, що станом на 09.09.2010 року становить 187 315 грн. 36 коп., стягнення суми державного мита в розмірі 1 700 грн. 00 коп. та витрат на ІТЗ за розгляд справи в розмірі 120 грн. 00 коп. Відповідно до звіту №127/14 незалежного оцінювача [PERSON] про незалежну оцінку "імовірної" ринкової вартості (початкову ціну при примусовій реалізації) легкового автомобіля АUDI модель ТТ, реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON], в результаті проведених аналітично-розрахункових досліджень, оцінювач вважає, що "імовірна" ринкова вартість (початкова ціна для примусової реалізації) легкового автомобіля АUDI модель ТТ, 1999 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], власником якого є [PERSON], з врахуванням його комплектності, фактичного технічного стану, умов вимушеного продажу та без врахування податку на додану вартість (ПДВ), станом на дату оцінки 03.07.2014 року, складає 110 710 грн. 00 коп. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 19 Закону України "Про заставу" за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 6, 7 ст. 20 Закону України "Про заставу" заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. При частковому виконанні боржником забезпеченого заставою зобов'язання застава зберігається в початковому обсязі. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Звернення стягнення на заставлене майно державного підприємства (підприємства, не менше п'ятдесяти відсотків акцій (часток, паїв) якого є у державній власності) здійснюється за рішенням суду. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Згідно ст. 22 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяження може забезпечувати виконання боржником дійсної існуючої вимоги або вимоги, яка може виникнути в майбутньому. Обтяжувач та боржник повинні досягти згоди про максимальний розмір вимоги, яка забезпечується обтяженням. За рахунок предмета обтяження обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає: 1) відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; 2) сплату процентів і неустойки; 3) сплату основної суми боргу; 4) відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов'язання або умов обтяження; 5) відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження. Якщо боржник та обтяжувач досягли згоди про збільшення максимального розміру забезпеченої обтяженням вимоги, таке збільшення підпорядковується пріоритету іншого обтяження, зареєстрованого раніше моменту реєстрації відомостей про зміну розміру забезпеченого обтяженням зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 23 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом. Боржник вправі до дня продажу предмета забезпечувального обтяження на публічних торгах повністю виконати забезпечену обтяженням вимогу обтяжувача разом з відшкодуванням витрат, понесених обтяжувачем у зв'язку з пред'явленням вимоги і підготовкою до проведення публічних торгів. Таке виконання є підставою для припинення реалізації предмета забезпечувального обтяження на публічних торгах. Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 30 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі. При цьому обтяжувач зобов'язаний у порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, повідомити боржника та інших обтяжувачів відповідного рухомого майна про свій намір реалізувати таке право із зазначенням обраного ним способу, місця та часу проведення процедури продажу. Обтяжувач вправі продати предмет обтяження будь-якій особі-покупцю або на публічних торгах. Договір купівлі-продажу предмета забезпечувального обтяження укладається обтяжувачем від імені боржника і є правовою підставою для набуття покупцем цього предмета права власності на відповідне рухоме майно. Покупець предмета забезпечувального обтяження набуває право власності на відповідне рухоме майно без будь-яких забезпечувальних та публічних обтяжень, а також інших договірних обтяжень з нижчим пріоритетом. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом. Якщо звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, суд у своєму рішенні може визначити початкову ціну предмета застави. Якщо сума, одержана від реалізації предмета застави, не покриває вимоги заставодержателя, він має право отримати суму, якої не вистачає, з іншого майна боржника в порядку черговості відповідно до статті 112 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599- 601, 604- 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Згідно ч.ч. 1, 9, 10 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. На транспортні засоби оформляються та видаються реєстраційні документи, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України, та закріплюються номерні знаки, які відповідають вимогам стандартів. Закупівля за державні кошти бланків реєстраційних документів та номерних знаків для транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог законодавства тими органами, на які покладений обов'язок щодо їх реєстрації. Відповідно до п.п. 1, 3, 8, 16 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. №1388 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 р. №1371), цим Порядком встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків. Державна реєстрація транспортних засобів проводиться підрозділами Державтоінспекції з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій. Державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Як вбачається з розрахунку наданого позивачем, станом на 18.08.2014 року заборгованість відповідача складає 50 830 доларів США 68 центів, що відповідно до офіційного курсу НБУ України станом на 18.08.2014 року становить 1307, 3311 UAH за 100 USD еквівалентно 664 525 грн. 32 коп., з яких основний борг - 18 684 долари США 13 центів, що по курсу НБУ України еквівалентно 244 263 грн. 44 коп., відсотки - 27 048 доларів США 27 центів, що по курсу НБУ України еквівалентно 353 610 грн. 45 коп., штраф - 1 267 доларів США 81 цент, що по курсу НБУ України еквівалентно 16 574 грн. 50 коп., пеня у розмірі - 3 830 доларів США 47 центів, що по курсу НБУ України еквівалентно 50 076 грн. 93 коп. Правильність зазначеного розрахунку заборгованості відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині звернення стягнення на предмет застави за договором застави від 25.12.2007 року: транспортний засіб марки АUDI модель ТТ, реєстраційний номер [NUMBER] із встановленням способу реалізації предмета застави шляхом продажу транспортного засобу Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Надра" з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем, наданням права Публічному акціонерному товариству "Комерційний банк "Надра" (в особі його уповноваженого представника за довіреністю) зняти вказаний автомобіль з обліку в органах УДАІ України та здійснення інших повноважень необхідних для здійснення продажу транспортного засобу а також витребування у відповідача комплекту ключів від зазначеного транспортного засобу; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, державні номерні знаки [NUMBER]. Що стосується позовних вимог в частині витребування у [PERSON] транспортного засобу суд приходить до висновку, що вони є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, оскільки в судовому засіданні втановлено, що на даний час транспортний засіб передано на відповідальне зберігання представнику банку та знаходиться на стоянці банку. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи викладене, слід стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування понесені і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial