Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

14 жовтня 2014 року позивач публічне акціонерне товариство "Акціонерно-комерційний банк "Капітал" (далі - ПАТ «АКБ «Капітал») звернувся до Добропільського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до договору про надання споживчого кредиту №0006 від 28 січня 2014 року (далі - Кредитний договір), укладеного між ПАТ «АКБ «Капітал» і [PERSON] (далі - Позичальник, відповідач), остання отримала споживчий кредит в розмірі 10 300,00 гривень зі сплатою 15 % річних за користування кредитом з кінцевим строком повернення 27 січня 2017 року. Згідно умов п.4.4.2. Кредитного договору позичальник зобов'язаний погашати заборгованість згідно графіку (додаток №1). ПАТ АКБ "Капітал" цілком виконав зобов'язання перед позичальником шляхом надання кредиту, але останній порушив графік погашення кредиту. Відповідно до п.4.1.1. Кредитного договору, Банк має право вимагати дострокового погашення суми основного боргу, процентів, комісії, сплати пені та штрафів, у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів більш ніж на один календарний місяць. Вимога була направлена Позичальнику, відповідно до умов Кредитного договору 17 квітня 2014 року, що підтверджується фіскальним чеком Укрпошти №3264 від 17.04.2014. Згідно довідки-розрахунку заборгованість від 28 травня 2014 року становить 16868,66 грн. Просять стягнути з відповідача [PERSON] вказану заборгованість за Кредитним договором та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача ПАТ АКБ "Капітал" не з'явився у судове засідання, надав заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, відповідно до положень ст. 74 ЦПК України повідомлена належним чином про місце та час розгляду справи, через оголошення в пресі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 28 січня 2014 року між ПАТ «АКБ «Капітал» і [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту №0006, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 10 300,00 гривень зі сплатою 15 % річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27 січня 2017 року (а.с.3-6). Згідно п.1.8 кредитного договору позичальник зобов'язався погашати кредит на умовах, визначених договором, відповідно до графіку платежів (Додаток №1) (а.с.5). Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобов'язання належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач [PERSON] погодилася із зазначеними в ньому умовами, виразив свою згоду шляхом підписання договору. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктами 5.1, 5.2 Кредитного договору передбачена відповідальність позичальника у разі порушення строків повернення кредиту та/або процентів за користування у вигляді пені у розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежу і штрафу у розмірі 50% від суми виданого кредиту. Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору за обслуговування рахунку Позичальник щомісяця сплачує банку комісію в розмірі 1,5% від первісної суми кредиту. Відповідно до п.4.1.1. Кредитного договору, Банк має право вимагати дострокового погашення суми основного боргу, процентів, комісії, сплати пені та штрафів, у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів більш ніж на один календарний місяць. Вимога була направлена Позичальнику, відповідно до умов Кредитного договору 17 квітня 2014 року, що підтверджується фіскальним чеком Укрпошти №3264 від 17.04.2014 (а.с.9). Згідно розрахунку станом на 28 травня 2014 року заборгованість за Кредитним договором складає 16868,66 гривень, з яких: заборгованість за кредитом -10300,00 грн.; заборгованість по відсоткам користування кредитом - 515,01 грн.;пеня за прострочення основної суми заборгованості - 195,89 гривень; пеня за несплату відсотків - 59,76 гривень; штраф - 5150,00 грн.; заборгованість за несплаченою комісією - 648,00 грн. (а.с.8). Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Оскільки відповідач [PERSON] прострочила повернення чергової частини кредиту, то вимоги банку про повернення відповідачем частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів і інших, передбачених умовами Кредитного договору санкцій, є такими, що ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати в розмірі 243,60 гривень. До канцелярії суду фактом надійшло клопотання від представника позивача про внесення до судових витрат - витрат, пов'язаних з розміщенням оголошення в газеті в розмірі 630,00 грн. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Стаття 64 ЦПК України передбачає, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. Відповідно до ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Стаття 60 ЦПК України вказує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, суд не приймає копію меморіального ордеру у якості допустимого доказу, що надісланий на адресу суду факсимільним зв'язком, оскільки не наданий оригінал платіжного документу чи копія, завірена належним чином, а тому вважає необхідним відмовити у цій частині вимог позивача. На підставі наведеного, суд, дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині заборгованості за Кредитним договором і стягнені судових витрат.

Outcome: partial