Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулась з вимогами до Комунальної Установи "Господарська група з обслуговування закладів освіти Нахімовського району", просить суд визнати недійсним та скасувати наказ про звільнення позивача від 04.09.2013р. № 27-к. Поновити позивача на колишній роботі та на колишній посаді інженера 1 категорії з експлуатації будівель та споруд. Стягнути з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу та моральну шкоду у розмірі 5000 грн. Вимоги мотивовані тим, що позивач перебувала у трудових відносинах з КУ "Господарська група з обслуговування закладів освіти Нахімовського району", наказом № 27-к від 04.09.2013р. була звільнена з посади інженера 1 категорії з експлуатації будівель та споруд за власним бажанням. Позивач зазначає, що написала заяву про звільнення, оскільки начальник КУ "Господарська група з обслуговування закладів освіти Нахімовського району" Золотухін С.М. пообіцяв через три дні після звільнення прийняти її на роботу на посаду інженера ІІ категорії матеріально-технічного забезпечення на 0,5 штатної ставки, однак свою обіцянку не виконав. Таким чином позивач вважає, що Золотухін С.М. ввів позивача в оману відносно працевлаштування на нову посаду, обманним шляхом отримав заяву позивача про звільнення за власним бажанням, яка не відповідала її внутрішній волі. Позивач зазначає, що нею фактично була написана заява не про звільнення за власним бажанням, а про переведення на іншу посаду. В результаті звільнення позивача обманним шляхом вона відчувала моральні страждання, втратила заробітну платню, нормальні життєві зв'язки, погіршився стан здоров'я. Розмір спричиненої моральної шкоди позивач оцінює у 5000 грн. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позові, просила їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, пояснив, що заяву про звільнення за власним бажанням позивач написала сама, ніхто її до цього не примушував, а прийняти позивача на посаду інженера ІІ категорії матеріально-технічного забезпечення на 0,5 штатної ставки він не обіцяв. Суд, вислухав пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Відповідно ч. 1 ст. 38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу, власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Як вбачається з матеріалів справи, 04.09.2013р. позивач звернулась до начальника КУ "Господарська група з обслуговування закладів освіти Нахімовського району" Золотухіна С.М. з заявою про звільнення з 05.09.2013р. з посади інженера 1 категорії за власним бажанням. Наказом КУ "Господарська група з обслуговування закладів освіти Нахімовського району" № 27-к від 04.09.2013р. [PERSON] була звільнена з займаної посади інженера 1 категорії з експлуатації будівель та споруд 05.09.2013р. за власним бажанням (ст. 38 КЗпП України). Відповідний запис міститься у трудовій книжці позивача. Доводи позивача про те, що заява про звільнення за власним бажанням була написана внаслідок обману, суд не може прийняти до уваги, оскільки ні матеріалами справи, ні іншими доказами вказане не підтверджується. Судом двічі відкладалася справа для можливості явки в судове засідання свідків з боку позивача, однак жодного разу позивач явку свідків до суду не забезпечила. На думку суду позивач при написанні заяви про звільнення повинна була розуміти про наслідки написання такої заяви та передбачати незворотність розірвання трудових відносин. Крім того, суду не надано доказів того, що позивач після звільнення зверталася до відповідача з заявою про прийняття її роботу на іншу посаду, на яку вона начебто намагалася перевестися. При такому положенні, суд не може прийняти до уваги доводи позивача про незаконність її звільнення, оскільки у судовому засіданні жодного порушення трудових прав позивача встановлено не було. Крім того, суд приймає до уваги лист від 21.01.2014р. № 88, відповідно якого [PERSON] до Відділу освіти Нахімовської РДА м. Севастополя, який є вищестоящим органом КУ "Господарська група з обслуговування закладів освіти Нахімовського району", з питання її звільнення 05.09.2013р. не в письмовій не в усній формі не зверталась. Таким чином суд приходить до висновку, що позивач була звільнена з посади інженера 1 категорії з експлуатації будівель та споруд з дотриманням норм трудового законодавства, підстав для поновлення її на посаді суд не вбачає. У зв'язку з відмовою у позовних вимогах про поновлення на роботі, вимоги про стягнення заробітку за час вимушеного прогулу задоволенню не підлягають, як такі, що випливають з вимог про поновлення на роботу. Вимоги про відшкодування моральної шкоди також не підлягають задоволенню, оскільки у судовому порядку відшкодування моральної шкоди можливо тільки внаслідок заподіяння її неправомірними діями роботодавця, що судом встановлено не було. Оскільки позивач звільнена від оплати судового збору, судові витрати відносяться за рахунок держави. На підставі ст.40, 43, 47, 49-2, 233, 234, 236 КЗпП України,

Outcome: dismissed