Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

13.01.2020 Зміївська районна державна адміністрація Харківської області, як орган опіки та піклування, в особі заступника голови Ляшко С. звернулася до суду в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] є матір`ю двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Батько дітей відбуває покарання за вироком суду в ДУ "Харківська виправна колонія (№ 43)". Згідно з розпорядженням голови Зміївської РДА від 03.12.2018 № 408, 409, за заявою матері дітей влаштовано до дитячого державного закладу на повне державне утримання. За час перебування дітей в закладі, мати жодного разу не відвідала дітей, станом їх здоров`я не цікавиться. Родина [PERSON] перебуває на обліку в закладі у зв`язку з ухиленням від виконання батьківських обов`язків, та дотримання санітарно-гігієничних умов проживання. [PERSON] самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичний та моральний розвиток дітей, не працює, веде аморальний спосіб життя, не має постійного місця проживання. Вказане свідчить про не виконання матір`ю батьківських обов`язків стосовно малолітніх дітей. Належним чином повідомлені сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача Мартинова О.В. подала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Представник третьої особи - служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області Терешова А.В. подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Представник третьої особи КЗ "Зміївський РЦСССДМ" Рог Т.М. подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому, відповідно до частини третьої названої статті Кодексу якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. За положенням ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно з ч. 6 ст. 279 ЦПК України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. У відповідністю до ч. 7 ст. 279 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач-разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. З огляду на це та, враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині п`ятій статті 279 ЦПК України, відповідно до якої, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивача, наданою ним у письмовій заяві про розгляд справи без його участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: У відповідністю зі ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, духовного та соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідністю зі ст. 165 СК України право звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. ч. 1- 4 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 155 СК України, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності з ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.07.2018 та серії [NUMBER] від 24.07.2018 (а. с. 5, 6). З довідки начальника державної установи "Харківська виправна колонія (№ 43)" вбачається, що [PERSON] , 1985 року народження, відбуває покарання за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 13.03.2019 у виді позбавлення волі на строк чотири роки 1 місяць (а.с. 13) З письмових пояснень [PERSON] від 17.10.2019 вбачається, що вона не має власного житла, попереджена про можливість вирішення питання про позбавлення її батьківських прав стосовно малолітніх дітей (а.с. 14) Розпорядженням голови Зміївської районної державної адміністрації від 03.12.2018 № № 408, 409, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , влаштовано до державного закладу на повне державне утримання (а.с. 11, 12) З листа директора комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Обласний будинок дитини № 3" від 19.12.2019 № 1949 вбачається, що за час перебування дітей в ОБД № 3, батьки їх не відвідували, не піклувалися про їх фізичний та розумовий розвиток, до закладу не телефонували, бажання забрати дітей додому не виявили (а.с. 15) З листа директора комунального закладу "Зміївський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді" від 05.11.2019 № 01-30/797 вбачається, що родина [PERSON] неодноразово перебувала під соціальним супроводом центру, на даний час родина знаходиться на обліку сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах. За заювою [PERSON] дітей, відповідно до розпорядження голови Зміївської РДА, влаштовано до державного закладу на повне державне утримання, мати продовжує зловживати спиртними напоями (а.с. 16) Відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дитини Зміївської РДА від 11.11.2019 за вих. № 01-32/2834, з урахуванням ставлення матері до виконання своїх батьківських обов`язків, доцільно позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно дітей [PERSON] , [PERSON] (а.с. 9-10) Суд погоджується з зазначеним висновком щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачки, оскільки зазначений висновок відповідає фактичним обставинам справи, встановленим на підставі досліджених під час судового розгляду доказів. Позивачем надано належні та допустимі докази, якими підтверджується, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, що, відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, є підставою, з якої вона може бути позбавлена судом батьківських прав. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (ч. 2 ст. 182 СК України). Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 13.01.2020. За таких обставин, позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved