Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

позивач просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], що мешкає за адресою: [ADDRESS], на її, [PERSON], користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення донькою повноліття, посилаючись на те, що 11.09.2009 між нею, [PERSON], та [PERSON] за актовим записом № 10 був зареєстрований шлюб, про що виконавчим комітетом Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області видано відповідне свідоцтво [NUMBER]. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області 29.09.2009 р. 16.11.2011 р. рішенням Кагарлицького районного суду Київської області (справа № 2-282/11) їхній із відповідачем шлюб було розірвано. Із березня 2011 року відповідач участі у вихованні доньки не бере, коштів на її утримання не надає. Після розлучення він перейшов проживати до своїх батьків, які мешкають за вказаною вище адресою, місце його роботи їй не відоме. На утримання доньки вона не отримує і державної допомоги. Донька повністю знаходяться на її утриманні. Інших дітей, окрім їхньої із ним спільної доньки, а також непрацездатних батьків відповідач немає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, а тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі матеріалів. Вислухавши позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заявлений позов задовольнити. В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 вересня 2009 року, у зв'язку з чим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області було видано свідоцтво про одруження. 16 листопада 2011 року рішенням Кагарлицького районного суду Київської області шлюб між сторами було розірвано. Позивач - [PERSON] є матір'ю, а відповідач - [PERSON] є батьком неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов'язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне положення дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів належить брати до уваги матеріальне становище дитини. В даному випадку дитина не має власних доходів, не здатна сама себе утримувати. На розмір аліментів на дитину має впливати стан здоров'я та загальний матеріальний стан того з батьків, з якого вони будуть стягуватися. Оцінити матеріальне становище відповідача суд не мав можливість, оскільки до суду відповідач таких даних не надав, тому не можливо оцінити матеріальне становище відповідача. Слід також враховувати наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, родичів, яких він зобов'язаний утримувати відповідно до Сімейного кодексу України. Однак, такими даними суд не володіє. Конкретного розміру аліментів на одну дитину законом не встановлено, оскільки у кожному випадку він визначається судом з урахуванням потреб дитини і можливостей батьків. Суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дитині, відносно якої він батьківських прав не позбавлений. Згідно з положеннями "Конвенції про права дитини" та "Декларації прав дитини" інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Конкретного розміру аліментів на одну дитину законом не встановлено, оскільки у кожному випадку він визначається судом з урахуванням потреб дитини і можливостей батьків. Оцінивши матеріальне становище позивача, з урахуванням потреб дитини, виходячи з наведених позивачем доводів, наданих відповідачем заперечень, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача в частині розміру аліментів та вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дочки аліменти в ? частині всіх видів заробітку, кожного місяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дитини відповідного віку, оскільки було враховано ч.1 ст. 182 СК України та відповідач може надавати матеріальну допомогу лише у визначеному судом розмірі. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, а у даному випадку з 07.10.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції від 01.09.2015 року, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: позовної заяви майнового характеру, 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», установлена на 2015 рік мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня - 1218 грн. Таким чином з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в доход держави судовий збір в розмірі 487,20 грн., тобто 0,4 розміру мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2015 року. В силу ч. 1 ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved