Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

Позивач [PERSON], звертаючись з позовом до суду, просить стягнути з Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „Статус" (далі - ПрАТ „СК Статус") на його користь матеріальну шкоду в сумі 49 490,00 грн., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 850,00 грн., а також стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 1 500,00 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.12.2013 року близько 14.00 год. в м. Березань Київської області відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля „Volkswagen", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля „ КІА", державний номерний знак [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] Постановою Березанського міського суду Київської області від 24.02.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] застрахована в ПрАТ „СК „Статус" згідно Полісу № АЕ/ 1407390. 17.12.2013 року позивач звернувся до ПрАТ „СК „Статус" із письмовим повідомленням про настання страхового випадку та надав всі документи, передбачені статтею 35 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", однак страховик ніяких дій щодо огляду пошкодженого автомобіля не вчиняв, тому позивачем самостійно замовлено експертну оцінку пошкодженого автомобіля, вартість якої становить 850,00 грн. Згідно Звіту автотоварознавчого дослідження № 1120/3 від 14.01.2014 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля „ КІА", державний номерний знак [NUMBER], складає 56 058,02 грн. Разом з тим, у зв'язку із добровільною сплатою [PERSON] суми франшизи у розмірі 510,00 грн. та різниці між завданою шкодою та лімітом відповідальності страховика, а всього на загальну суму - 6 568,02 грн., невідшкодованою залишається сума страхового відшкодування відповідно до ліміту відповідальності у розмірі 49 490,00 грн., вартість автотоварознавчого дослідження у розмірі 850,00 грн. та понесені позивачем витрати на правову допомогу у розмірі 1 500,00 грн., що є предметом позовних вимог. 01.09.2014 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва за клопотанням представника позивача [PERSON], цивільну справу за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „Статус", [PERSON] про стягнення страхового відшкодування та матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - залишити без розгляду в частині позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] матеріальної шкоди у розмірі 6 568,02 грн., витрат на правову допомогу та суми судового збору. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, однак надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача ПрАТ „СК „Статус" в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 8 Закону України „Про страхування", страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити страхову виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Яка саме подія визнається страховим випадком має бути детально зазначено у договорі страхування. Судом встановлено, що 14 грудня 2013 року близько 14.00 год. в м. Березань Київської області по вул. Гагаріна [PERSON], керуючи автомобілем „Volkswagen", державний номерний знак [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху і допустив зіткнення з автомобілем „ КІА", державний номерний знак [NUMBER], що призвело до пошкодження зазначених транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 12.1. Правил дорожнього руху України. Власником автомобіля „ КІА", державний номерний знак [NUMBER], є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. (а.с. 31) За постановою Березанського міського суду Київської області від 24.02.2014 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 гривень. (а.с. 7-8) Відповідно до частини третьої ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З огляду на викладене, суд не піддає сумніву обставини, встановлені постановою Березанського міського суду Київської області від 24.02.2014 року, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 14 грудня 2013 року за участю автомобіля „Volkswagen", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля „ КІА", державний номерний знак [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до положення статті 982 Цивільного кодексу України, істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 29 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно п. 1.6. Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Міністерством юстиції України та Фондом державного майна України 24.11.2003 року (далі - Методика), відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Відповідно до п. 2.4. Методики, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Згідно п. 8.2. Методики, вартість матеріального збитку (У), завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження за наявності однієї з нижчезазначених умов: а) якщо, незважаючи на принципи внеску та найбільш ефективного використання, вартість відновлювального ремонту КТЗ не менша за його ринкову вартість; б) якщо сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ і втрати товарної вартості не менша за ринкову вартість КТЗ; в) якщо неможливо відновити КТЗ відповідно до технічних вимог виробника. Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 1120/3 від 14.01.2014 року, складеного оцінювачем ТОВ „Експертно-Асистуюча Компанія „Фаворит" [PERSON] на підставі заяви [PERSON], матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля „ КІА", державний номерний знак [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП, складає 56 058,02 грн. (а.с. 13-29) Відповідно до пункту 22.1. статті 22 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 28 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого відноситься шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Відповідно до частини першої ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] при експлуатації транспортного засобу „Volkswagen", державний номерний знак [NUMBER], застрахована в страховій компанії ПрАТ „СК „Статус", згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/ 1407390, строком дії з 14.01.2013 року по 14.01.2014 року, відповідно до якого ліміт матеріальної відповідальності страховика становить 50 000,00 грн., розмір франшизи становить 510,00 грн. (а.с. 9) Відповідно до ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). На виконання положень статей 34-37 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", 17.12.2013 року [PERSON] звернувся до ПрАТ „СК „Статус" із повідомленням від потерпілої особи про настання страхового дорожньо-транспортної пригоди, надавши до повідомлення документи, передбачені статтею 35 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". (а.с. 11) Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як визначено в статті 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. (ч.1 ст.64 Цивільного процесуального кодексу України) З огляду на викладене, суд дійшов висновку щодо правомірності заявлених вимог позивача до ПрАТ „СК „Статус" про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 49 490,00 грн., що розрахована з вирахуванням суми франшизи у розмірі 510,00 грн., та яка не перевищує ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну потерпілого відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між ПрАТ „СК „Статус" та [PERSON], тобто особою винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, та діючого на час виникнення спірних правовідносин, що не спростовано наявними в матеріалах справи доказами, а також правомірними є вимоги позивача про стягнення з відповідача ПрАТ „СК „Статус" витрат на проведення автотоварознавчого дослідження, для визначення вартості завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріального збитку, у розмірі 850,00 грн., що підтверджено квитанцією до прибуткового касового ордера № 1120/3 від 28.05.2014 року. (а.с. 30) Відповідно до ч. 1 ст. 56 Цивільного процесуального кодексу України, правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Відповідно до частини першої ст. 84 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 року № 590 „Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних, і порядок їх компенсації за рахунок держави", затверджено Граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, відповідно до яких в цивільних справах граничний розмір компенсаційних витрат, пов'язаних з правовою допомогою сторін, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не перевищує суму, що обчислюється, виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи. Склад та розмір, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Разом з тим, перевіривши дотримання вимог, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 року № 590 „Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних, і порядок їх компенсації за рахунок держави", та проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача на його користь понесених судових витрат на правову допомогу в розмірі 1 500,00 грн., оскільки позивачем не надано доказів понесення ним витрат на правову допомогу у зазначеній позивачем сумі, надану позивачу саме у розгляді даного спору, та не надано акту прийому-передачі виконаних робіт за договором про надання юридичних послуг від 18.06.2014 року в тій частині, яка стосується його виконання, пов'язаного з розглядом в суді даного спору, тому суд критично оцінює виконання сторонами умов договору про надання юридичних послуг від 18.06.2014 року, її оплати, та вимоги позивача в цій частині суд визнає безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „Статус", про стягнення страхового відшкодування підлягає до часткового задоволенню, а саме, з відповідача ПрАТ „СК „Статус" на користь позивача підлягає відшкодуванню матеріальна шкода в розмірі 49 490,00 грн. та витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 850,00 грн. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача ПрАТ „СК „Статус" на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 503,40 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: partial