Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

у листопаді 2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулися у суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод в користувані жилим приміщенням та вселення. В обгрунтування своїх вимог позивачі зазначають, що згідно ордеру № 114008 від 07.02.1964 р. [PERSON] на сім"ю з чотирьох осіб було надано трикімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 59,9 кв.метрів, житловою площею 43,5 кв.метрів. На даний час в даній квартирі зареєстровані 5 осіб, зокрема [PERSON], який є власником особового рахунку, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Внаслідок конфлікту з приводу користування спірною квартирою позивачі позбавлені можливості нормально користуватися житловим приміщенням та проживати в ньому. Відповідачі постійно вчиняють різні дії, направлені на унеможливлення спільного проживання в квартирі, зокрема змінюють замки на вхідних дверях квартири, викидають речі позивачів, влаштовують сварки, скандали, застосовуючи фізичну силу, не впускають позивачів до квартири, забороняють їм доступ до туалету, ванної кімнати та кухні, вчиняють інші протизаконні дії, наслідком яких є неможливість позивачів потрапити до квартири та користуватися нею. Позивачі вимушені постійно відновлювати свої права на житло у судовому порядку, вселятися у спірну квартиру за допомогою органів ДВС. В черговий раз позивачі були вселені в спірну квартиру 26 травня 2016 року на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05.08.2014 р., про що державним виконавцем був складений відповідний акт. Одразу після проведення виконавчих дій, свідомо порушуючи рішення суду, відповідачі знову почали чинити позивачам перешкоди в проживанні і користуванні квартирою. На вхідних дверях до квартири відповідачі змінили замок, ключі від якого позивачам не надали. Відповідачі перестали впускати позивачів у квартиру, двері не відчиняють, уникають будь-якого спілкування. Вирішувати у добровільному порядку питання спільного користування спірною квартирою відповідачі не бажають, ігнорують численні звернення позивачів, доступу до квартири позивачам не надають, а звернення до поліції результатів не дали. Позивачі ніколи не втрачали інтересу до спірної квартири, вживали заходів для відновлення доступу до квартири мирним шляхом, сплачують квартплату та плату за комунальні послуги у розмірі 40% від загальної суми, нарахованої експлуауючою організацією. Іншого, постійного місця проживання позивачі не мають і не мали, вимушені просити притулку у родичів та знайомих. За таких підстав, позивачі просять вселити їх у квартиру [ADDRESS] зобов"язати [PERSON] надати [PERSON] та [PERSON] кючі від всіх замків на вхідних дверях у спірну квартиру, зобов"язати [PERSON] не чинити в подальшому [PERSON] та [PERSON] перешкод в користуванні жилим приміщенням шляхом надання їм можливості щоденного безперешкодного доступу до всіх приміщень вказаної квартири. Також зобов"язати [PERSON] не чинити в подальшому [PERSON] та [PERSON] перешкод в користуванні вказаним жилим приміщенням шляхом надання можливості щоденного безперешкодного доступу до всіх приміщень вказаної квартири. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з"явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися судом. Суд за письмовою згодою позивачів ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ст. 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Згідно ст. 65 ЖК України право наймача на вселення у займане ним жиле прміщення своєї дружини, дітей, батьків, а також інших осіб обмежене наявністю письмової згоди всіх членів сім"ї, які проживають разом з ним. З матеріалів справи вбачається, що за рішенням виконкому Московської районної ради від 24.12.1963 року на підставі ордеру [PERSON] (батьку [PERSON] та [PERSON]) було надано квартиру [ADDRESS] загальною площею 59,9 кв.метрів, житловою площею 43,5 кв.метрів, на сім'ю із 4 осіб (дружина [PERSON], син - [PERSON] та дочка - [PERSON]). (а.с. 3) Згідно довідки форми №3, виданої 23.11.2016 р. КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва", у спірній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 4) Квартира не приватизована. Тривалий час між сторонами триває конфлікт з приводу права користування вказаною квартирою. Судами неодноразово встановлювались факти, що відповідачі ([PERSON] та [PERSON].) вчиняють дії, направлені на унеможливлення проживання в квартирі позивачів, а саме: змінюють замки на вхідних дверях квартири, викидають речі позивачів, влаштовують сварки, наслідком яких є неможливість позивачів потрапити до квартири та користуватись нею. 26 травня 2016 року на виконання рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 05 серпня 2014 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10.12.2014 р., у справі № 752/11660/14-ц, відбулося чергове примусове вселення позивачів у спірну квартиру. Також, вказаним рішенням суду зобов'язано відповідачів [PERSON] та [PERSON] не чинити позивачам перешкод в користуванні спірною квартирою і надати ключі від вхідних дверей квартири. (а.с. 5) Як зазначають позивачі, одразу після проведення виконавчих дій, свідомо порушуючи рішення суду, відповідачі в черговий раз почали чинити їм перешкоди в проживанні і користуванні квартирою. На вхідних дверях спірної квартири відповідачами було встановлено нові замки. Ключі від нових замків відповідачі позивачам не надали, перестали впускати в квартиру, двері не відчиняли, уникали будь-якого спілкування. Про неправомірну поведінку відповідачів та невиконання відповідачами [PERSON] та [PERSON] рішення суду, яким останніх зобов'язано не чинити позивачам перешкод у користуванні спірною квартирою, позивачі 28 липня 2016 року, 05 вересня 2016 року та 06 жовтня 2016 рокуповідомили правоохоронні органи, зокрема Голосіївське управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві. Також позивачі зверталися до ВДВС Голосіївського району м. Києва із заявою про відновлення виконавчого провадження і проведення повторних виконавчих дій по примусовому вселенню. 26 травня 2016 року позивачі повторно були вселені у спірну квартиру, про що складено відповідний акт, а виконавче провадження було закінчене шляхом винесення постанови державним виконавцем. Позивачі вказали, що незабаром після проведення повторних виконавчих дій по вселенню вони знову втратили можливість нормально користуватись спірною квартирою та проживати у ній, оскільки відповідачами знову були змінені замки на вхідних дверях квартири. Всі обставини фактичних відносин сторін, обставини вчинення відповідачами перешкод у користуванні та проживанні у спірній квартирі позивачів встановлені рішеннями Голосіївського районного суду м.Києва від 24.07.2012р. у справі №2-1439/12 та ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 23.12.2013р. у справі №4с/752/132/13, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 05 серпня 2014 року, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року у справі № 752/11660/14-ц. Позивачі мають право на користування спірною квартирою, а відповідачі чинять їм у цьому перешкоди, тому вони підлягають вселенню у спірну квартиру. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. На піставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідачів на користь позивачів понесені ними судові витрати.

Outcome: approved