Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів в якому просить суд в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством «ЕРДЕ БАНК» в розмірі 16 732 290 (шістнадцять мільйонів сімсот тридцять дві тисячі двісті дев'яносто) грн. 90 коп., яка виникла на підставі кредитного договору № К-60/11 від 02 червня 2011 року, додаткових договорів № 01 від 24.06.2011, № 02 від 01.06.2012, № 03 від 03.07.2012 та № 04 від 31.07.2012 укладених між Публічним акціонерним товариством «ЕРДЕ БАНК» та [PERSON] звернути стягнення шляхом визнання права власності за Публічним акціонерним товариством «ЕРДЕ БАНК» на: § житловий будинок літери А, А1, А2, а загальною площею 590,2 кв.м. житловою площею 123,5 кв.м., ґанок а1, загально площа 9,0 кв.м., ґанок а2, загальна площа 42,1 кв.м., навіс а3, загальна площа 11,3 кв.м., навіс Д, загальна площа 32,7 кв.м, споруди 1-4, І який розташовано за адресою [ADDRESS] § земельну ділянку площею 0,1098 га, кадастровий номер 5123755800:02:005:1788, яка розташована за адресою [ADDRESS] § житловий будинок літери Е, Е1, е загальною площею 1 081,4 кв.м. житловою площею 496,4 кв.м., ґанок е1, загальна площа 22,8 кв.м., навіс (тимчасова будівля) е2, загальна площа 61,4 кв.м., господарська будівля Ж загальна площа 33,5 кв.м., споруди 3-6, 8-13, 11 який розташовано за адресою [ADDRESS] § земельну ділянку площею 0,0905 га, кадастровий номер 5123755800:02:005:1790, яка розташована за адресою [ADDRESS] А також позивач просить припинити право власності [PERSON] на зазначене майно та визнати за ПАТ «ЕРДЕ БАНК» право власності а нього. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи за його відсутністю, позов підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи та проти винесення заочного рішення. Відповідач, у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки невідомі. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позов підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. По справі встановлені наступні фактичні обставини. 02.06.2011 року між ПАТ «ЕРДЕ БАНК», як кредитодавцем та відповідачем по справі [PERSON], як позичальником укладено кредитний договір № К-60/11 на підставі п.п. 1.1., 1.3. та 1.4, якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти у сумі 800 000 (вісімсот тисяч) доларів США з терміном повернення до 01.06.2012 року 02.06.2011 року Додатковою угодою № 01 від 24.06.2011 до кредитного договору сторони домовились викласти кредитний договір в наступній редакції, а саме кредитодавець надав позичальнику грошові кошти - кредит у формі невідновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом у сумі 850 000 (вісімсот п'ятдесят тисяч) доларів СІЛА з терміном повернення до 01.06.2012 (надалі по тексту додаткова угода № 01). В подальшому додатковими угодами № 02 від 01.06.2012, № 03 від 03.07.2012 та № 04 від 31.07.2012 сторони продовжили остаточний строк повернення кредиту до 23.08.2012 року. Відповідно до п. 3.3.2 додаткової угоди № 01 позичальник зобов'язаний щомісячно повертати частини коштів, згідно з умовами визначеними п. 2.3 договору. Не пізніше визначеного п. 1.3 договору, тобто до 23.08.2012 терміну повернути кредитодавцю всю суму наданих кредитних коштів, сплачувати проценти за користування кредитними коштами, сплачувати кошти передбачені п. 1.4 договору, комісії та інші платежі за цим договором, а також на вимогу кредитодавця сплачувати можливу неустойку. 01.08.2012 року, з метою забезпечення виконання зобов'язань, що випливають з кредитного договору № К-60/11 від 02.06.2011, між ПАТ «ЕРДЕ БАНК» як іпотекодержателем та [PERSON], як іпотекодавцем укладено іпотечний договір, на підставі якого іпотекодавець передає, а іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах визначених цим договором: § житловий будинок літери А, А1, А2, а загальною площею 590,2 кв.м. житловою площею 123,5 кв.м., ґанок а1, загально площа 9,0 кв.м., ґанок а2, загальна площа 42,1 кв.м., навіс а3, загальна площа 11,3 кв.м., навіс Д, загальна площа 32,7 кв.м, споруди 1-4, І який розташовано за адресою [ADDRESS] § земельну ділянку площею 0,1098 га, кадастровий номер 5123755800:02:005:1788, яка розташована за адресою [ADDRESS] § житловий будинок літери Е, Е1, е загальною площею 1 081,4 кв.м. житловою площею 496,4 кв.м., ґанок е1, загальна площа 22,8 кв.м., навіс (тимчасова будівля) е2, загальна площа 61,4 кв.м., господарська будівля Ж загальна площа 33,5 кв.м., споруди 3-6, 8-13, 11 який розташовано за адресою [ADDRESS] § земельну ділянку площею 0,0905 га, кадастровий номер 5123755800:02:005:1790, яка розташована за адресою [ADDRESS] Однак, у визначений сторонами строк 23.08.2012 року відповідач, як позикодавець за додатковою угодою № 01 свої зобов'язання не виконала внаслідок чого має заборгованість: - 850 000,00 долари США основна сума кредиту; - 350 868,06 доларів США несплачені проценти; - 722 500,00 доларів США сума штрафу згідно п. 4.3 додаткової угоди № 01; - 170 000,00 доларів США сума штрафу згідно п. 4.4 додаткової угоди № 01; Загальна заборгованість складає 2 093 368 (два мільйони дев'яносто три тисячі триста шістдесят вісім) доларів США 06 центів. Стаття 533 ЦК України визначає, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно- правовим актом. Еквівалент суми заборгованості в національній валюті по курсу НБУ станом на 27.01.2014 становить 16 732 290 (шістнадцять мільйонів сімсот тридцять дві тисячі двісті дев'яносто) грн. 90 коп. Статтею 12 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Вимоги ст. 37 Закону України «Про іпотеку» визначають, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. П. 7.2. іпотечного договору укладеного між сторонами містить відповідне застереження, відповідно до якого звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язання в порядку встановленому договором про задоволення вимоги іпотекодержателя та/або ст. 37 Закону України «Про іпотеку». П.7.3. іпотечного договору передбачено право іпотекодержателя на власний розсуд обирати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах передбачених п. 7.2. цього договору. Відповідно до умов іпотечного договору передбачено право позивача звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності у зв'язку з невиконанням боржником свого зобов'язання передбаченого кредитним договором. П.37-39 Постанови Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 № 5, передбачено, що невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України "Про іпотеку" про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням статті 124 Конституції України. У випадку якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання (стаття 37 Закону України "Про іпотеку"), він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до статті 39 цього Закону, а не з позовом про визнання права власності на нерухоме майно. З урахуванням положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. У зв'язку з наведеним не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати застосування його судом. Статею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника. Відповідно до частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виходячи з положень частини другої статті 16 ЦК України, частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором». Через викладене суд прийшов до переконливого висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки у порушення умов кредитного договору, відповідач прийнятих на себе кредитних зобов'язань, у частині своєчасного погашення заборгованості за кредитом і нарахованим по ньому відсоткам, не виконує. Відповідно до Постанови Національного Банку України № 4 від 10.10.2013 відкликано банківську ліцензію позивача АТ «ЕРДЕ БАНК». Рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ЕРДЕ БАНК» Куреного О.В., який має право на звернення до суду з позовами про стягнення заборгованості і відповідно п. 22 ч.І ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. У зв'язку з чим з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3654 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved