Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

19.10.2020 року [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , звернулася з позовом до Овруцької міської ради Житомирської області, що знаходиться в м. Овруч, вул. Т. Шевченка, 43 Житомирської області, [PERSON] , який зареєстрований в [ADDRESS] , державного реєстратора Мойсеєвої Інни Василівни, що знаходиться в м. Овруч , вул. Т. Шевченка, 31-А, Житомирської області, в якому просить скасувати рішення державного реєстратора Мойсеєвої І.В. (індексний номер рішення 12490507 від 16.04.2014 року) про державну реєстрацію права власності земельної ділянки площею 0,0150 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 1824210100:01:012:0031, що становить 1/1 частину права власності та яка зареєстрована за [PERSON] ( розділ в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за номером 341557818242) та витребувати з незаконного володіння [PERSON] належну їй 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0150 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 1824210100:01:012:0031). Зобов`язати Овруцьку міську раду провести державну реєстрацію права власності на 1/2 частину земельної ділянки 0,0150 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 1824210100:01:012:0031) за нею відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №103549 від 27.04.2010 року. Стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати в сумі 2522,40 грн.. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] , згідно державного акту серії ЯИ №103549 від 27.04.2010 року та свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй належить 1/2 частина земельної ділянки площею 0,0150 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за вказаною адресою. Другим співвласником вказаної земельної ділянки є [PERSON] .. 10.05.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання недійcним її державного акту на вищевказану земельну ділянку. Рішенням Овруцького районного суду від 02.12.2016 року його позов було задоволено, а рішенням апеляційного суду Житомирської області від 31.01.2017 року рішення Овруцького райсуду скасоване та ухвалено нове, яким [PERSON] було відмовлено в задоволенні позову. Постановою Верховного суду від 18.09.2019 року рішення Апеляційного суду Житомирської області від 31.01.2017 року залишено без змін. В свою чергу в липні 2017 року вона звернулась з позовом до суду про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину заповітом серії ВЕТ №269715 та серії ВЕТ №269718 від 20.07.2007 року, виданих Овруцькою державною нотаріальною конторою на ім`я [PERSON] та [PERSON] , щодо спадкування земельної ділянки площею 0,0150 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться в [ADDRESS] , яка належала [PERSON] . Нотаріусом при оформленні спадщини було допущено помилку, в результаті якої помилково вся земельна ділянка площею 0,0150 га була оформлена на них. Це призвело до того, що рішенням Овруцького районного суду від 03.09.2008 року у справі №2-1875/08 за відповідачем визнано право власності на вказану земельну ділянку, а не на 1/2 її частину. Рішенням Народицького райсуду від 15.04.2019 року її позов було задоволено, яке постановою Житомирського апеляційного суду від 17.07.2019 року залишено без змін. Фактично в результаті чужої помилки її було позбавлено право власності, а [PERSON] замість того, щоб виправити помилку, вдається до дій аби і надалі було позбавлено її права власності на частину земельної ділянки. Після набрання законної сили вищевказаних рішень судів 13.07.2020 року вона звернулася із заявою до Овруцької міської ради, в якій вказала наявну проблему- порушення її права та просила знайти шляхи її вирішення. На що остання повідомила листом, що 16.04.2014 року державним реєстратором відкрито розділ в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за номером 341557818242 на земельну ділянку, що становить 1/1 частину права власності за [PERSON] , правовстановлюючим документом під час реєстрації права власності за номером 5382653 є рішення суду №2-1875/08 від 03.09.2008 року. Також, в листі було вказано, що реєстраційна справа закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Після цього 06.10.2020 року вона повторно звернулась до Овруцької міської ради із заявою, в якій просила скасувати державну реєстрацію вказаної земельної ділянки, яка зареєстрована за [PERSON] та провести державну реєстрацію права власності на 1/2 частину земельної ділянки, однак їй було відмовлено. Вважає, що державна реєстрація земельної ділянки за [PERSON] є протиправною і проведена з порушенням закону та її прав, оскільки її речові права на земельну ділянку були оформлені ще в 2010 році, а [PERSON] в 2014 році. Разом з цим, вважає, що загальний трирічний строк позовної давності пропущений з поважної причини, так як про порушення свого права дізналася в листопаді 2015 року - в цей час [PERSON] почав будівництво на спірній ділянці, у зв`язку з чим вона звернулась до управління ДАБІ у Житомирській області. Під час перевірки, відповідач показав рішення суду за 2008 рік. До цього часу вона не знала про існування вказаного рішення. Судовий розгляд справ за позовом [PERSON] тривав з травня 2016 року фактично по 18.09.2019 року, а за її позовом з липня 2017 р. по 17.07.2019 року. Тільки після набрання законної сили вказаних рішень отримала змогу звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 05.01.2021 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб [PERSON] та [PERSON] . У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю. Представник позивача просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, пояснив, що реєстратор порушив право власності [PERSON] , наявність судових спорів є поважною причиною пропуску до суду. Відповідач - [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечував, пояснив, що є заручниками ситуації яка склалась, рішення суду є чинним і він є належним власником, а реєстратор не допустив ніяких помилок. Просив застосувати строки позовної давності, оскільки рішення суду позивачу було надано в 2009 році, могла дізнатися про порушення свого права з державного реєстру, перепон для звернення до суду не було. Представник Овруцької міської ради Житомирської області - Юрківська О.В. проти задоволення позову заперечувала, пояснила, що для реєстрації можна звернутися до будь-якого реєстратора, позивачем не було вчинено всіх можливих заходів для захисту своїх прав. Відповідач - [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі. У підготовчому засіданні 05.01.2021 року позовні вимоги визнала частково. Треті особи про час та місце розгляду справи повідомлялися шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 31 січня 2017 року, яке набрало законної сили у справі №286/1169/16-ц за позовом [PERSON] до відділу Держгеокадастру в Овруцькому районі Житомирської області, [PERSON] , Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» про визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку та рішенням Народицького районного суду Житомирської області від 15 квітня 2019 року, яке набрало законної сили у справі №286/2487/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] , Овруцької державної нотаріальної контори Житомирської області, [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину за заповітом встановлено, що рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 03.09.2008 року визнано за [PERSON] право власності на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] з відповідними до неї господарськими будівлями і спорудами та право власності на земельні ділянки площами: 0,0150 га, 0,0123 га та 0,0247 га . Підставою для визнання права власності на вказане майно стало визнання дійсним договору купівлі-продажу частини будинку та земельних ділянок між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, під реєстраційним номером 341557818242, на підставі вказаного рішення суду за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,015 га, яка знаходиться по [ADDRESS] , кадастровий номер 18242110100:01:012:0031. [PERSON] та [PERSON] набули право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування після смерті [PERSON] .. У відповідності до державного акту про право власності на земельну ділянку від 16.04.2004 року [PERSON] належала 1/2 частина зазначеної земельної ділянки, власником іншої частини був [PERSON] .. [PERSON] успадкувала 1/2 частину спірної земельної ділянки площею 0,0150 га для будівництва та обслуговування житлового будинку [ADDRESS] (кадастровий номер якої 1824210100:01:012:0031) після смерті свого діда [PERSON] , якому ця земельна ділянка належала на праві спільної часткової власності, частка якого у спільній власності становила 1/2 частини. 27 квітня 2010 року [PERSON] виданий державний акт про право власності на земельну ділянку, згідно якого вона є власником земельної ділянки площею 0,015 га, яка знаходиться по [ADDRESS] , кадастровий номер 1824210100:01:012:0031, співвласником цієї земельної ділянки зазначений [PERSON] .. Помилка, допущена нотаріусом при видачі свідоцтв про право на спадщину [PERSON] та [PERSON] в частині частки у праві власності на землю, а також рішення Овруцького районного суду від 03.09.2008 року не можуть бути підставою для припинення права власності [PERSON] .. Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 31.01.2017 року в задоволені позову [PERSON] до відділу Держгеокадастру в Овруцькому районі Житомирської області, [PERSON] , Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» про визнання недійним державного акту про право власності на земельну ділянку відмовлено за безпідставністю. Постановою Верховного суду від 18.09.2019 року вказане рішення залишено без змін (а.с. 19-25). Рішенням Народицького районного суду Житомирської області від 15.04.2019 року позов [PERSON] задоволено, свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії ВЕТ № 269715 від 20.07.2007 року, видане Овруцькою державною нотаріальною конторою Житомирської області на ім`я [PERSON] та свідоцтво серії [NUMBER] від 20.07.2007 року, видане Овруцькою державною нотаріальною конторою Житомирської області на ім`я [PERSON] в частині визначення часток останніх щодо спадкування земельної ділянки, площею 0.0150 гектарів для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться в [ADDRESS] , визнано недійсними. Постановою Житомирського апеляційного суду від 17.07.2019 року вказане рішення залишено без змін. Постановою Верховного суду від 26.11.2020 року рішення Народицького районного суду від 15.04.2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 17.07.2019 року залишено без змін (26-31). 13.07.2020 року [PERSON] звернулася із заявою до голови Овруцької міської ради, в якій просила надати роз`яснення щодо порядку реєстрації її 1/2 частини земельної ділянки, кадастровий номер 1824210100:01:012:0031 та шляхи вирішення даної проблеми відповідно до норм чинного законодавства. На що отримала відповідь, що 16.04.2014 року державним реєстратором відкрито розділ в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за номером 341557818242 на земельну ділянку за кадастровим номером 1824210100:01:012:003, що становить 1/1 частину права власності за суб`єктом: [PERSON] . Правовстановлюючим документом під час реєстрації права власності за номером 5382653 є рішення суду 2-1875/08 від 03.09.2008 року. Скасування державної реєстрації права власності проводиться на підставі рішення суду. Дана обставина також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.3, 5, 10). 06.10.2020 року [PERSON] повторно звернулася до голови Овруцької міської ради із заявою, в якій просила скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, яка знаходиться в [ADDRESS] , що становить 1/1 частину права власності та яка зареєстрована за [PERSON] 16.04.2014 року державним реєстратором та провести державну реєстрацію права власності на 1/2 частини вказаної земельної ділянки за нею. На що було дано відповідь, що скасування державної реєстрації права власності проводиться на підставі рішення суду або за рішенням Міністерства юстиції України та його територіальних органів (а.с.4, 6). Надаючи правову оцінку вказаним відносинам, суд зазначає наступне. Згідно п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Оскільки, допущення помилки при оформленні спадщини після смерті [PERSON] його дітьми [PERSON] та [PERSON] призвело до продажу [PERSON] спірної земельної ділянки в більшому розмірі, ніж на який вони фактично мали право, порушені права позивача підлягають судовому захисту, шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки за [PERSON] .. Підлягають також задоволенню і позовні вимоги в частині витребування з незаконного володіння [PERSON] належну позивачу 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0150 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, з наступних підстав. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №103549 від 27.04.2010 року, що підтверджує право власності позивача на частку земельної ділянки площею 0,0150 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1824210100:01:012:0031є дійсним. Доводи позивача належними та допустимими доказами відповідачем не спростовано. Що стосується позовних вимог до Овруцької міської ради то вони задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державним реєстратором є: 1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав; 2) нотаріус; 3) державний, приватний виконавець - у разі накладення/зняття таким виконавцем арешту на нерухоме майно під час примусового виконання рішень відповідно до закону. Державний реєстратор має свою печатку, крім нотаріуса, який має печатку, визначену Законом України "Про нотаріат". Зразок та опис печатки державного реєстратора встановлює Міністерство юстиції України. Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. З наведеного слідує, що державний реєстратор є самостійним суб`єктом владних повноважень, а Овруцька міська рада як орган місцевого самоврядування, не наділена повноваженнями здійснювати реєстраційні дії. Позивач може звернутися до будь-якого державного реєстратора для проведення державної реєстрації права власності на спірну земельну ділянку. Згідно доводів відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша, п`ята статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що строк позовної давності розпочинається з моменту, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Позивач про порушення свого права дізналася в жовтні 2015 року, коли [PERSON] почав будівельні роботи щодо прибудови до частини будинку за адресою: [ADDRESS] і саме тоді почала звертатись до відповідних органів, а у липні 2017 року, у межах трирічного строку, визначеного ст. 267 ЦК України звернулась з позовом до суду до [PERSON] , Овруцької державної нотаріальної контори Житомирської області, [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину за заповітом. Як пояснив представник позивача, [PERSON] не знала в якому саме порядку відновити свої порушені права. Крім того, позивач вживала заходів, щодо врегулювання даного питання в позасудовому порядку, однак їй було відмовлено. Тому суд, вважає, причини пропуску строку звернення до суду з вказаним позовом поважними. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2522,40 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. [PERSON] від сплати судового збору звільнений на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» (а.с. 133). Дії державного реєтратора Мойсеєвої І.В. є правомірними, але іншим чином як в судовому порядку рішення про державну реєстрацію скасувати не можливо. Ч. 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, судові витрати в сумі 1681,60 грн. (пропорційно задоволених вимог - 2522,40 грн. - 840,80 грн. ) підлягають компенсації [PERSON] за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved