Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Позивач ТОВ «Барський птахокомбінат» звернувся до Барського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що на початку листопада 2014 року ТОВ «Барський птахокомбінат» та [PERSON] досягли усної домовленості щодо укладення між ними договору купівлі-продажу транспортного засобу марки КАМАЗ, моделі 532130, номер шасі [NUMBER] , 1991 року випуску, відповідно до якої, [PERSON] мала намір купити даний автомобіль у кредит у ТОВ «Барський птахокомбінат» за ціною, яка мала бути визначена пізніше. За результатами даної домовленості, на підставі видаткової накладної № Т\\0050554 від 07.11.2014 та прибуткового касового ордеру № 72141 від 07.11.2014 [PERSON] перереєструвала транспортний засіб на себе. У квітні 2020 року позивач звернувся до Барського районного суду Вінницької області з позовом до відповідача та Регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області про визнання права власності на транспортний засіб та зобов`язання Регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області скасувати перереєстрацію спірного транспортного засобу на відповідача. За результатами розгляду вказаної справи Вінницький апеляційний суд у своїй постанові від 22.03.2021 встановив, що між позивачем та відповідачем 07.11.2014 був укладений певний правочин щодо купівлі-продажу транспортного засобу, який став підставою для видачі довідки-рахунку, передбаченої постановою КМУ від 07.09.1998 № 1338 та Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів. Водночас, Вінницький апеляційний суд також прямо вказав на той факт, що дійсність вказаного правочину не оспорювалася позивачем, що і стало причиною відмови у задоволенні позовних вимог судом апеляційної інстанції. Таким чином, позивач вважає за доцільне звернутися до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним. Щодо недодержання форми правочину вказав, що письмова форма для договорів купівлі-продажу транспортного засобу є обов`язковою відповідно до ЦК України та актів цивільного законодавства. Крім того, такий договір підлягав реєстрації (оформленню, засвідченню) у Державтоінспекції. Щодо укладення правочину неуповноваженою особою, зазначив, що видаткова накладна № Т\\0050554 від 07.11.2014, на яку разом з прибутковим касовим ордером № 72141 від 07.11.2014 посилається відповідач як на просту форму правочину, підписана невідомою особою, яка не мала повноважень на підписання даного документа. [PERSON] , яка на час укладення домовленості працювала бухгалтером у ТОВ «Барський птахокомбінат» не могла не знати хто є керівником цього підприємства, наділений правом на розпорядження майном та укладення правочинів, а тому повністю усвідомлювала безпідставність набуття нею права власності на спірний автомобіль. Також зазначив, що укладений правочин суперечить приписам Закону України "Про запобігання корупції". Крім того, ринкова вартість автомобіля КАМАЗ, моделі 532130, номер кузова [NUMBER] , 1991 року випуску, станом на 06.12.2019, згідно з даними звіту про оцінку майна становила 145105 грн, а [PERSON] було сплачено на рахунок ТОВ «Барський птахокомбінат» 2931,60 грн. Таким чином, наслідком укладення правочину, що оскаржується, є виникнення у позивача збитків на суму 142173,40 грн. Вчинення таких правочинів суперечить правам та інтересам позивача, а також цілям його діяльності, визначеним законодавством України про підприємницькі товариства, а також його статутом. Вважає, що договір купівлі-продажу транспортного засобу КАМАЗ є таким, що суперечить положенням ЦК України та іншим актам цивільного законодавства, а тому просить визнати його недійсним. Відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву. Відповідно до змісту якого, заперечила позовні вимоги ТОВ «Барський птахокомбінат» та просила відмовити у позові. Зазначила, що доводи позивача про те, що жодного правочину з приводу спірного автомобіля не було укладено і він був перереєстрований Регіональним сервісним центром МВС у Вінницькій області на неї всупереч положенням постанови КМУ від 07.09.1998 № 1338 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів є безпідставними. Так, у мотивувальній частині постанови Вінницького апеляційного суду від 22.03.2021 у справі № 125/472/20 зазначено: "…З пояснень наданих у судовому засіданні директором ТОВ «Барський птахокомбінат», слідує, що йому невідомо яким чином спірний транспортний засіб був перереєстрований на [PERSON] , а видаткова накладна від 07.11.2014, на якій міститься печатка ТОВ «Барський птахокомбінат» підписана не ним, а невідомою особою. Як вбачається з наданого Регіональним сервісним центром МВС у Вінницькій області відзиву на апеляційну скаргу, що згідно відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів, вторинна реєстрація транспортного засобу марки КАМАЗ, моделі 532130, придбаного в торгівельній організації на [PERSON] була здійснена 12.11.2014 Жмеринським ВРЕР УДАІ УМВС у Вінницькій області. на підставі довідки-рахунку ВІА 573122 від 07.11.2014 виданої Жмеринською філією УВК "Автосвіт Плюс". З аналізу вищенаведених норм слідує, що довідка-рахунок є документом, що підтверджує факт придбання транспортного засобу, тобто підставою набуття [PERSON] права власності на автомобіль був правочин, укладений між сторонами у справі" (кінець цитати). Таким чином, відповідач зазначає, що договір купівлі-продажу транспортного засобу, був укладений між позивачем та відповідачем в листопаді 2014 року саме у письмовій формі, оскільки його зміст зафіксований у декількох документах. Зміст вказаного правочину містить всі істотні умови, встановлені законом та домовленістю сторін. Перереєстрація спірного транспортного засобу здійснена відповідно до вимог закону та поданих документів. Факт укладення оскаржуваного правочину у письмовій формі у порядку, визначеному законом, також підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 12.11.2014. Крім того, [PERSON] просила відмовити у позові у зв`язку з тим, що позивач звернувся до суду з позовом з порушенням строку позовної давності у вказаних правовідносинах. Позивачем надіслано до суду відповідь на відзив, відповідно до якої представник позивача вказує, що у видатковій накладній № Т\\0050554 від 07.11.2014, у прибутковому касовому ордері № 72141 від 07.11.2014, а також у жодному іншому документі не зафіксовано домовленості позивача та відповідача щодо умов кредиту (відстрочення або розстрочення платежу, обов`язок сплати процентів чи відсутність такого обов`язку), згода про які повинна бути досягнута, виходячи з положень закону. Також відсутні докази того, що позивач і відповідач узгодили істотні умови, загалом характерні для договорів купівлі-продажу, що укладаються у письмовій формі, а саме щодо ціни продажу спірного автомобіля, строку та порядку оформлення передачі автомобіля, його якості, комплектності, місця зберігання, моменту виконання обов`язку продавця передати товар тощо. Видаткова накладна та прибутковий касовий ордер свідчать про існування певної домовленості (усного правочину щодо можливості купівлі-продажу спірного автомобіля), але не є документами, що стосуються його виконання. Договір купівлі-продажу спірного автомобіля у письмовій формі укладений не був, існувала лише усна домовленість про його укладення в майбутньому. Крім того, видаткова накладна підписана невідомою особою, а не позивачем як стороною відповідного договору. Документальних доказів щодо підстав, на яких Жмеринська філія УВК "Автосвіт Плюс" видала довідку-рахунок ВІА 573122 від 07.11.2014, а також її самої у матеріалах справи немає, а тому факт існування таких документів є недоведеним. Крім того, представник позивача зазначив обставини, які, на думку представника позивача, свідчать про дотримання строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом. Відповідач [PERSON] подала до суду заперечення, у якому зазначила, що твердження і доводи позивача з приводу укладення між сторонами усної домовленості про купівлю-продаж спірного автомобіля є суперечливими, не відповідають дійсності та спростовуються змістом постанови Вінницького апеляційного суду від 22.03.2021 у справі № 125/472/20. Як встановлено судом, документом (правочином), на підставі якого спірний автомобіль було перереєстровано, є довідка-рахунок ВІА 573122 від 07.11.2014. У своїх заявах по суті справи позивач не навів достатніх підстав для визнання недійсним такого документа (правочину), не надав до суду його оригіналу чи належним чином посвідченої копії, такий документ відсутній у матеріалах справи, а тому не є предметом оскарження. Крім того, висловлено заперечення щодо експертного висновку, що наданий представником позивача, у якості доказу. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, що викладені у позовній заяві та відповіді на відзив. Додатково зазначив, що у позивача відсутні документи щодо укладення договору купівлі-продажу спірного транспортного засобу, відтак, позивач заперечує укладення договору. Наголосив, що між позивачем та відповідачем існувала усна домовленість щодо продажу транспортного засобу у кредит, на виконання якої було виписано видаткову накладну від 07.11.2014. Правочин засвідчено довідкою-рахунком, якої не існує, тому хай суд вирішує: якщо суд відмовить у позові про визнання договору недійсним, бо він неукладений, або задоволить позов та визнає договір недійсним, то позивача це влаштує. Представник позивача окремо зупинився на підставах позову, зокрема, щодо недодержання форми правочину. Крім того, представник позивача звернув увагу суду на те, що підпис у накладній належить не директору ТОВ «Барський птахокомбінат» [PERSON] , що підтверджується висновком експерта № 9770, а продаж автомобіля КАМАЗ за ціною 2931,60 грн суперечить інтересам товариства. У судовому засіданні відповідач заперечила щодо позовних вимог з підстав, що викладені у письмових заявах по суті справи. Зазначила, що договір купівлі-продажу транспортного засобу був укладений між позивачем та відповідачем в листопаді 2014 року саме у письмовій формі, оскільки його зміст зафіксований у декількох документах. Зміст вказаного правочину містить всі істотні умови, встановлені законом та домовленістю сторін. Перереєстрація спірного транспортного засобу здійснена відповідно до вимог закону та поданих документів. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав з підстав, що викладені у письмових заявах по суті справи. Додатково зазначив, що укладення договору підтверджується довідкою-рахунком, а не видатковою накладною, а позивач не просить визнати недійсною довідку-рахунок. Є Порядок, у якому визначено якими документами підтверджується укладення договору. Оскільки позивач не оскаржує довідку-рахунок, а те, що він оскаржує, - накладну та ордер, - не є формою і змістом договору, тому оспорення вказаних документів, на думку представника відповідача, не впливає на дійсність правочину. Окремо представник відповідача просив суд критично оцінити висновок експерта, що наданий представником позивача, оскільки відповідач ставить під сумнів те, що предметом дослідження експерта був той самий примірник накладної, що і подавався для видачі довідки-рахунку, а також представник відповідача вказав, що неможливо перевірити чи відбір зразків для експертизи проводився з дотриманням вимог нормативно-правових актів. Крім того, представник відповідача вважає, що навіть якщо підпис на накладній не Герасімова, то ця обставина не має жодних наслідків. У додаткових поясненнях представник позивача зазначив, що жодні правочини з відповідачем не укладалися, жодні документи власником до суб`єкта господарювання не подавалися. Під час судових дебатів представник позивача зазначив, що даний позов подано, бо апеляційний суд у постанові від 22.03.2021 № 125/428/20 зазначив, що між позивачем та відповідачем було укладено правочин. Представник позивача зазначив, що довідка-рахунок не правочин, оскільки не підписана сторонами. Представник позивача вказав, що у позивача нема вибору, є дві накладних та ордер від 07.11.2014 та довідка-рахунок від 12.11.2014. Якщо письмового договору нема, то значить договір було укладено усно, тоді сторонами не було дотримано вимог закону щодо форми договору купівлі-продажу транспортного засобу. На видатковій накладній від 07.11.2014 підпис від імені керівника вчинено не [PERSON] , який на час складення накладної був директором ТОВ «Барський птахокомбінат», тому представник позивача вважає, що правочин підписаний неуповноваженою особою. Окремо представник позивача звернув увагу суду на те, що відповідач на час складення накладної, працювала головним бухгалтером ТОВ «Барський птахокомбінат», була особою, яка підписувала документи, тому, на думку представника позивача, в діях відповідача вбачається корупція. Представник позивача вказав, що невідомо який правочин засвідчує довідка-рахунок. Під час судових дебатів представник відповідача зазначив, що станом на час придбання відповідачем у позивача автомобіля КАМАЗ діяв особливий порядок відчуження транспортних засобів, договір був вчинений з моменту видачі довідки-рахунку. Сторони для її отримання звернулися до суб`єкта господарювання, подали відповідні документи. Договір було укладено у письмовій формі, ці обставини були предметом дослідження у іншій справі № 125/472/20, що має преюдиційне значення під час розгляду цієї справи. Іншого, крім довідки-рахунку, відповідач не укладала, а саме у вигляді накладної та рахунку. Судом було встановлено такі обставини та правовідносини, що їм відповідають. Постановою Вінницького апеляційного суду від 22.03.2021 у справі № 125/472/20 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Барський птахокомбінат" задоволено частково, рішення Барського районного суду Вінницької області від 07.12.2020 змінено, викладено мотивувальну частину у редакції цієї постанови. В іншій частині рішення Барського районного суду Вінницької області від 07.12.2020 залишено без змін. Постанова набрала законної сили 22.03.2021. Постанова Вінницького апеляційного суду обґрунтована тим, що довідка-рахунок є документом, що підтверджує факт придбання транспортного засобу, тобто підставою набуття [PERSON] права власності на автомобіль був правочин, укладений між сторонами у справі. Відтак, доводи позивача про те, що жодного правочину з приводу спірного автомобіля не укладалось і спірний автомобіль був перереєстрований Регіональним сервісним центром МВС у Вінницькій області на [PERSON] всупереч положенням постанови КМУ від 07.09.1998 № 1338 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів є безпідставними. Відповідно до даних копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 12.11.2014, власником транспортного засобу КАМАЗ, моделі 532130, шасі: [NUMBER] ; [NUMBER] ; 1991 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , є [PERSON] . До матеріалів позовної заяви позивачем долучено копію видаткової накладної № Т/0050554 від 07.11.2014, яка містить такі дані: постачальник ТОВ "Барський птахокомбінат" з реквізитами, одержувач [PERSON] , платник той самий, замовлення - без замовлення, умова продажу: кредит. Далі вказано: автомобіль КАМАЗ, 1992 року випуску, [NUMBER] , шасі [NUMBER] , за ціною 2931,60 грн, у графі "відпустив" є підпис та печатка ТОВ "Барський птахокомбінат", у графі "отримав" наявний підпис без розшифрування. Відповідно до даних копії прибуткового касового ордеру № 72141 від 07.11.2014, [PERSON] внесла у касу підприємства 2931,60 грн "За машину". Згідно з даними копії звіту про оцінку майна, ринкова вартість транспортного засобу, що належить [PERSON] , КАМАЗ 532130, загальний вантажний бортовий, реєстраційний номер [NUMBER] , 1991 року випуску, станом на 06.12.2019 становить, без урахування ПДВ, 145105 грн. Відповідно до п. 8.9 Статуту ТОВ "Барський птахокомбінат" (чинного на час виникнення спірних правовідносин), директор уповноважений на представництво ТОВ "Барський птахокомбінат", розпорядження його майном, укладання договорів та інших правочинів від імені ТОВ "Барський птахокомбінат". Згідно з даними копії наказу № 53 від 14.05.2012, [PERSON] приступив до виконання обов`язків директора ТОВ "Барський птахокомбінат" з 14.05.2012. Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань містить відомості, що [PERSON] є директором ТОВ "Барський птахокомбінат" на день подання позову. Згідно з даними висновку експерта № 9770 за результатами проведення почеркознавчої експертизи за заявою голови АО "Арсенал" адвоката Січевлюка В.А. від 13.08.2021, підпис від імені [PERSON] , що міститься у графі: "Відпустив" у видатковій накладній ТОВ "Барський птахокомбінат" за № Т\\0050554 від 07.11.2014 на суму 2931,60 грн, виконано не [PERSON] , а іншою особою. Відповідач та представник відповідача заперечували щодо вказаного висновку, оскільки позивач не довів, що предметом експертного дослідження був саме той примірник накладної, який було надано позивачем Жмеринській філії УВК "Автосвіт Плюс" для оформлення довідки рахунку ВІА 573122 від 07.11.2014. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані такими нормами права. Згідно з положеннями ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (стаття 626 ЦК України). Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно з положеннями ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (стаття 632 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Згідно з положеннями ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом (стаття 656 ЦК України). Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (стаття 691 ЦК України). Договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу (стаття 694 ЦК України). Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2009 № 1200, та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. Згідно з положеннями Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2009 № 1200 (у редакції станом на час укладення правочину - листопад 2014 року), встановлено таке. Цей Порядок визначає механізм провадження торговельної діяльності у сфері оптової та роздрібної торгівлі автомобілями, автобусами, мотоциклами всіх типів, марок і моделей, причепами, напівпричепами та мотоколясками, тракторами, самохідними шасі, самохідними сільськогосподарськими, дорожньо-будівельними і меліоративними машинами, сільсько-господарською технікою, іншими механізмами та транспортними засобами вітчизняного та іноземного виробництва (далі - транспортні засоби) та їх складовими частинами (двигуни, шасі, кузови, рами), що мають ідентифікаційні номери, а також тими транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, які перебували в користуванні і були зареєстровані в установленому законодавством порядку (пункт 1). Дія цього Порядку поширюється на всіх суб`єктів господарювання незалежно від форми власності, які здійснюють передачу для реалізації транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, оптову та роздрібну торгівлю ними і оформлення необхідних документів (далі - суб`єкти господарювання) (пункт 2). Облік суб`єктів господарювання, які здійснюють оптову та роздрібну торгівлю автомобілями, автобусами, мотоциклами всіх типів, марок і моделей, причепами, напівпричепами, мотоколясками, іншими транспортними засобами вітчизняного та іноземного виробництва та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, ведеться Державтоінспекцією у порядку, встановленому МВС. Державтоінспекція формує та веде електронний реєстр таких суб`єктів господарювання (пункт 4). Суб`єкт господарювання для продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, повинен мати довідки-рахунки, а підприємство-виробник - акти приймання-передачі транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери (далі - акти приймання-передачі), а також відповідно номерні знаки для разових поїздок та номерні знаки "Транзит" (пункт 12). Оформлення на товарних біржах договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснюється з використанням облікованих відповідно у Державтоінспекції і Держсільгоспінспекції бланків біржових угод. Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в Державтоінспекції. Видача (оформлення) підприємством, що здійснює комісійну торгівлю, довідок-рахунків під час реалізації транспортних засобів, що перебували у користуванні, здійснюється після нанесення таким підприємством на зворотному боці довідки-рахунка інформації про оціночну вартість такого транспортного засобу (номер та дата складення звіту про оцінку) та суб`єкта оціночної діяльності, який відповідно до Порядку проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2013 № 231, має право проводити оцінку для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства (номер сертифіката суб`єкта оціночної діяльності, дата його видачі, напрям (спеціалізація). Матеріали, що стали підставою для видачі довідок-рахунків, актів приймання-передачі та біржових угод, формуються у справи, що прошиваються, скріплюються печаткою суб`єкта господарювання і зберігаються протягом п`яти років (пункт 12). На комісію приймаються транспортні засоби та їх складові частини, що мають ідентифікаційні номери, зареєстровані або зняті з обліку в Державтоінспекції, для їх подальшої реалізації від суб`єктів господарювання - за наявності накладної із зазначенням моделі, марки транспортного засобу, номера шасі, двигуна, його ціни, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорта) або свідоцтва про реєстрацію машини, паспорта та доручення уповноваженої особи суб`єкта господарювання (пункт 43). На продані транспортні засоби та їх складові частини, що мають ідентифікаційні номери, комісіонер видає покупцеві стосовно транспортних засобів, облік яких ведеться Державтоінспекцією, - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт), а також на зняті з обліку транспортні засоби номерні знаки для разових поїздок. Крім зазначених документів, також видається сервісна книжка (гарантійний талон), довідка-рахунок, розрахунковий документ, який посвідчує факт купівлі транспортних засобів (пункт 55). За договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента (стаття 1011 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1012 ЦК України, істотними умовами договору комісії, за якими комісіонер зобов`язується продати або купити майно, є умови про це майно та його ціну. Відповідно до пункту 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 (у редакції станом на час укладення правочину - листопад 2014 року), державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою: довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб`єктом господарювання, діяльність якого пов`язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договори та угоди, укладені на товарних біржах, договори купівлі-продажу, оформлені в Державтоінспекції, копія рішення суду та ін. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною першою статті 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Статтею 650 ЦК України передбачено, що особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Постановою Вінницького апеляційного суду від 22.03.2021 № 125/472/20 (на яку посилалися сторони у справі) було встановлено, що вторинна реєстрація транспортного засобу марки «КАМАЗ», моделі «532130», придбаного в торгівельній організації на [PERSON] , була здійснена 12.11.2014 Жмеринським ВРЕР УДАІ УМВС у Вінницькій області на підставі довідки-рахунку ВІА 573122 від 07.11.2014, виданої Жмеринською філією УВК «Автосвіт Плюс». Довідка-рахунок є документом, що підтверджує факт придбання транспортного засобу, тобто підставою набуття [PERSON] права власності на автомобіль був правочин, укладений між сторонами у справі. На підставі положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України суд приймає вказану обставину, як таку, що не підлягає доказуванню, оскільки вона встановлена рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, у якій брали участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини. Оцінюючи викладені сторонами обставини та надані докази, суд виходить з такого. Згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. … Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 177 ЦПК України, до заяви про визнання договору недійсним додається копія (або оригінал) оспорюваного договору чи засвідчений витяг з нього. Ураховуючи встановлені судом обставини та зазначені норми права, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні позову слід відмовити. Так, предметом позову є вимога про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу КАМАЗ моделі 532130, номер кузова [NUMBER] , 1991 року випуску, що укладений між ТОВ "Барський птахокомбінат" та [PERSON] 07.11.2014 та оформлений у вигляді видаткової накладної № Т\\0050554 від 07.11.2014 і прибуткового касового ордеру № 72141 від 07.11.2014. Однак, вказані позивачем обставини на підтвердження позовних вимог, були спростовані під час розгляду справи. Судом встановлено, що транспортний засіб було перереєстровано на підставі довідки-рахунку ВІА 573122 від 07.11.2014, що видана Жмеринською філією УВК "Автосвіт Плюс", відтак, на правовідносини сторін поширюються положення Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2009 № 1200, тому видачі [PERSON] довідки-рахунку мало передувати укладення позивачем договору комісії з Жмеринською філією УВК "Автосвіт Плюс". Саме у договорі комісії, відповідно до викладених вище норм закону та нормативно-правових актів, що діяли на час укладення правочину, позивач мав висловити свою волю щодо продажу автомобіля та викласти істотні умови, зокрема, щодо ціни позову. Вказані умови мав виконувати комісіонер, який у подальшому видав [PERSON] довідку-рахунок, що підтверджує придбання нею транспортного засобу. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, що висловлений у постанові від 23.01.2019 № 484/3915/15-ц, згідно зі змістом ст. 1011 ЦК України, комісіонер діє в чужих інтересах, але від власного імені, тобто є самостійною стороною у правочині. Таким чином, спростовуються обставини, які виклав позивач на обґрунтування позову до Завадської щодо несправедливої ціни транспортного засобу, оскільки остання не могла бути стороною договору комісії та впливати на встановлення його істотних умов, зокрема, ціни транспортного засобу. Обставини, на які посилається позивач як підставу для визнання правочину недійним, щодо усної форми правочину, щодо перереєстрації транспортного засобу Завадською на підставі накладної та ордеру - спростовуються обставинами, що встановлені постановою Вінницького апеляційного суду від 22.03.2021 № 125/472/20 та викладені вище. Оцінюючи обставини щодо вчинення підпису на накладній не [PERSON] , а іншою особою, суд приймає зауваження відповідача, представника відповідача щодо висновку експерта № 9770 від 13.08.2021 за результатами проведення почеркознавчої експертизи, оскільки сам представник позивача зазначив, що для дослідження експерту було надано примірник видаткової накладної № Т\\0050554 від 07.11.2014, що зберігався у бухгалтерських документах ТОВ "Барський птахокомбінат", тобто не той примірник, що було подано Жмеринській філії УВК "Автосвіт Плюс". Крім того, з огляду на викладені вище положення нормативно-правових актів, на підставі накладної ТОВ "Барський птахокомбінат" мав би здавати на комісію транспортний засіб, тобто накладна мала б бути підставою для укладення договору комісії, а не придбання транспортного засобу відповідачем, відтак суд вважає, що дані докази є недостовірними та неналежними. З огляду на викладене, у зв`язку з тим, що позивач не виклав у позовній заяві повно обставини щодо укладення правочину, не виконав вимоги ч. 6 ст. 177 ЦПК України, разом з позовною заявою, під час підготовчого та судового розгляду у судовому засіданні не надав суду оригінал, копію або засвідчений витяг із оспорюваного договору. Крім того, ні у позовній заяві, ні у подальшому під час підготовчого засідання представник позивача не виклав обставин укладення договору, щодо форми договору, його умов, також у зв`язку з ненаданням суду тексту оспорюваного договору, суд позбавлений можливості встановити якими саме були умови цього договору, і які зобов`язання взяли на себе сторони. Згідно з наведеними вище нормами статей 12, 13, 81 ЦПК України, обов`язок доведення цих обставин покладається саме на позивача і суд, виходячи із принципу змагальності і диспозитивності, не має обов`язку збирати докази для обґрунтування позиції позивача. Під час підготовчого засідання судом було роз`яснено сторонам предмет доказування, акцентовано на необхідності виконання вимог ч. 6 ст. 177 ЦПК України, було з`ясовано питання необхідності вступу у справу інших осіб, залучення співвідповідачів та ін. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем під час судового розгляду не було спростовано презумпцію правомірності правочину, що діє у силу припису статті 204 ЦК України. З огляду на викладене,

Outcome: dismissed