Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернувся в суд із позовом, яким просить визнати недійсним договори обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладення яких посвідчено полісом №АЕ/0816192 від 31.01.2013 року та полісом №АЕ/0816191 від 01.01.2013 року ( а.с. 2-4). Вимоги мотивує тим, що 30.01.2013 року між страховиком ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та страхувальником [PERSON] було укладено договір страхування «ОСЦПВВНТЗ», номер полісу №АЕ/0816192 від 31.01.2013 року , згідно з яким було застраховано цивільно-правову відповідальність водіїв при управлінні транспортним засобом ГКБ8350, номерний знак [NUMBER] та договір страхування «ОСЦПВВНТЗ», номер полісу №АЕ/0816191 від 31.01.2013 року, згідно з яким було застраховано цивільно-правову відповідальність водіїв при управлінні транспортним засобом КАМАЗ53212, номерний знак [NUMBER]. Строк дії договорів з «00 годин 00 хвилин 31.01.2013 року», закінчення дії договорів « 30.01.2014 року, включно». Страхова компанія вважає, укладені договора з порушенням законодавства, а тому має на меті визнати їх недійсними. Посилається на правові норми ч.1 ст. 203, ч.1 ст. 215, ст. 229, ч.1 ст. 230, ст.ст. 638, 982, 983, 998 ЦК України. Зазначає, що договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, тому відповідач повинен був сплатити страховий платіж «00 годин 00 хвилин 31.01.2013 року» для того, щоб договір вважався чинним на момент скоєння ДТП. А згідно квитанцій та пояснень [PERSON] страховий платіж проведено 31 січня 2013 року після 10 години поточного дня. Бланк полісів сплачено після 10 години , а ДТП була скоєна о 8 годині 20 хвилин 31.01.2013 року. Тобто, на момент ДТП, поліса не були оплачені. Другою підставою вважають, що правочин був вчинений під впливом помилки , оскільки згідно пояснень [PERSON] (працівника страхової компанії) в полісах помилково було вписано дату дії полісу з « 00 годин 00 хвилин 31.01.2013 року». В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав, просив задовольнити, на їх обґрунтування послався на обставини, які викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] , його представник в суді позов не визнали, у його задоволенні просили відмовити. Вважають, що всі умови сторонами при укладенні договорів страхування були виконані, як це передбачено ст. 203 ЦК України. Станом на 00 годин 00 хвилин 31.01.2013 року вони набрали чинності. Вимоги страхової компанії є безпідставними, необгрунтованими. Заслухавши пояснення представника позивача , відповідача та його представника, вивчивши матеріали справи ( в тому числі ознайомившись із адміністративною справою), суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЗУ "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Згідно ч. 4 ст. 18 Закону України „Про страхування" договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування. Теж саме зазначено і в ст. 983 ЦК України, згідно якої договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником страхового платежу. Судом встановлено, що 30 січня 2013 року між ПАТ " Українська страхова компанія " Княжа Вієнна Інішуранс ГРУП" та [PERSON] був укладений поліс АЕ/0816191 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким об'єктом страхування є цивільно-правова відповідальність останнього як власника автомобіля марки КАМАЗ 53212, номерний знак [NUMBER], 1989 року випуску. Цього ж числа, був укладений також поліс АЕ/0816192 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким об'єктом страхування є цивільно-правова відповідальність останнього як власника автомобіля марки ГКБ 8350, номерний знак [NUMBER], 1983 року випуску( а.с. 5-6). Поліса зі сторони страховика були підписані начальником відділу страхування [PERSON], страховий платіж у розмірі 523, 38 грн. та 120 , 04 грн. сплачені відповідачем 30.01.2013 року о 18.00 годин, про що свідчить запис у Полісах. Також з»ясовано, що 31.01.2013 року о 08 год.20 хв., гр.[PERSON] на 82 км.+400 м а/д Н-08 Бориспіль-Запоріжжя, керуючи автомобілем КАМ АЗ, д.н.[NUMBER] з причіпом ГКБ 8350, д.н.[NUMBER], виїжджаючи на проїжджу частину з правого узбіччя не впевнився в безпечності маневру, не надав переваги в русі, допустив зіткнення з попутним автомобілем DAF [NUMBER], завдавши матеріальної шкоди , чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.03.2013 року , зміненої суддею апеляційного суду Кіровоградської області від 15.04.2013 року, в частині накладення адміністративного стягнення, [PERSON], [INFO], визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. на користь держави. В судовому засіданні представник позивача вказав, що сума страхового платежу за Полісами була внесена [PERSON] на рахунок страхової компанії 31.01.2013 року о 10 годині 40 хвилин, про що є відповідь з банку, а отже вважає, що на момент скоєння ДТП , яка сталась о 8 годині 20 хвилин 31.01.13 року , обидва поліса не було оплачено, тому договора страхування є недійсними. Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Частина перша ст. 203 ЦК України встановлює, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У судовому засіданні встановлено, що у відповідності до вимог ст. 203 ЦК України при укладанні договору страхування були дотримані всі передбачені законодавством істотні умови договору, котрі були обумовлені згодою сторін, як узгоджені сторонами, так і прийняті ними. Окрім того, на момент укладання договору обидві сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, їх волевиявлення відповідало їхній внутрішній волі, було вільним, що підтверджується власноручними підписами учасників правочину та печаткою страхової компанії на оспорюваних полісах. Суд, не приймає до уваги зазначені доводи представника позивача , оскільки в самих Полісах, які є документом суворої звітності, зазначено, що страховий платіж сплачений 0 18 год.00 хв. 30.01.13 року, та міститься відповідна печатка . Страхувальник не несе відповідальність за порушення страховиком порядку оформлення договорів страхування відповідно до Типової Інструкції по заповненню бланку поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зразка, затвердженого розпорядженням Держфінпослуг від 17 грудня 2004 року №3103. Також, суд не приймає твердження позивача щодо вчинення правочину під впливом помилки, зокрема помилки працівника страховика [PERSON], яка ніби-то помилково записала дату поліса. Згідно п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними «, правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК ), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Не є помилкою щодо якості речі неможливість її використання або виникнення труднощів у її використанні, що сталося після виконання хоча б однією зі сторін зобов'язань, які виникли з правочину, і не пов'язане з поведінкою іншої сторони правочину. Не має правового значення помилка щодо розрахунку одержання користі від вчиненого правочину. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним. Доказом того, що на момент вчинення ДТП страхові поліси від 30.01.13 року були у водія [PERSON] підтверджено адміністративним протоколом , складеним 31.01.13 року старшим ІДПС Литвином В.П. в присутності понятих, а також довідкою №9151160 про ДТП, яка сталась на автошляху Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя ( а.с. 11). Вказане стороною позивача не спростовано та тільки підтверджує той факт, що відповідач укладав договори страхування 30 січня 2013 року о 18 годині та їх чинність , в порядку ст. 983 ЦК України настала з моменту внесення першого страхового платежу, та [PERSON] були вчинені всі необхідні дії для укладання даного полісу, за дії представника страхової компанії він не може нести відповідальність , а отже підстав для визнання даних полісів недійсними з підстав їх не оплати на момент ДТП та внаслідок помилки - не має, а відтак заявлені вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed