Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

В лютому 2014 року [PERSON] про витребування автомобіля з чужого незаконного володіння, набутого без достатньої правової підстави. Уточнивши та доповнивши позовні вимоги зазначив, що йому на праві власності належить автомобіль марки DACIAІ LOGAN, 2008 року випуску, № кузова UU1KSDAD539810196, державний номерний знак [NUMBER]. 08 листопада 2013 року між ним та [PERSON] було досягнуто домовленості про оренду автомобіля строком на 10 місяців за умови сплати 1500 доларів щомісячно до 8 числа кожного місяця, а після спливу 10 місяців за умови виконання умов домовленості він зобовязався надати від свого імені на імя [PERSON] генеральну довіреність на право розпорядження автомобілем. На виконання цієї домовленості він передав [PERSON] технічний паспорт на автомобіль та ключі від нього, а [PERSON] власноручно склав розписку, де зазначені умови досягнутої домовленості. Протягом трьох місяців [PERSON] виконував умови договору щодо сплати оренди. Починаючи з лютого 2014 року [PERSON] припинив сплату оренди у вказаному розмірі та ухилявся від зустрічі. В подальшому йому стало відомо, що відповідачу [PERSON], відповідачем [PERSON] надано довіреність від його - позивача імені, на право розпорядження спірним автомобілем, довіреність посвідчено 13 квітня 2013 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрованою за реєстром № 2-24. Зазначену довіреність [PERSON] він не видавав. [PERSON], діючи у порядку передоручення за вказаною довіреністю, яку він вважає нікчемною, надав право розпорядження спірним автомобілем відповідачам [PERSON] та [PERSON], видавши, у свою чергу довіреність на їх імя, яка посвідчена 19 грудня 2013 року приватним нотаріусом Дергачівського нотаріального округу [PERSON] та як вбачається і змісту цієї довіреності, [PERSON] та [PERSON] незалежно один від одного, уповноважені розпоряджатися спірним автомобілем, зокрема укладати договори оренди, позички, застави, купівлі-продажу тощо. [PERSON], діючи за довіреністю від імені [PERSON], продав [PERSON] вказаний за 70000 грн., що підтверджується довідкою-рахунком від 17 січня 2014 року та заявою про реєстрацію транспортного засобу від 18.01.2014 року. Після укладення договору купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON], останній набув право власності ш автомобіль та отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Виходячи з наведеного просив витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] автомобіль DACIA LOGAN, визнати договір купівлі-продажу належного йому автомобіля DACIA LOGAN, укладений 17 січня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] недійсним та скасувати його реєстрацію та визнати за ним право власності на автомобіль. [PERSON] у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, зазначив, що [PERSON] запропонував [PERSON] придбати автомобіль DACIA LOGAN, той погодився, домовились про ціну, після чого [PERSON] пояснивши, що автомобіль зареєстрований за [PERSON] і він бере на себе обов'язок по оформленню відповідної довіреності від імені [PERSON] по його продажу. Отримавши від [PERSON] необхідні документи, за його відсутністю [PERSON] оформив довіреність з правом передоручення від 13.04.2013 р. та передав її [PERSON] [PERSON] в свою чергу діючи у порядку передоручення за вказаною довіреністю, надав право розпорядження автомобілем [PERSON] та [PERSON], кожному окремо, видавши в свою чергу довіреність на їх імя, посвідчену 19 грудня 2013 року приватним нотаріусом Дергачівського нотаріального округу [PERSON] [PERSON] проти позову заперечував, пояснив, що 19 грудня 2013 року приватним нотаріусом Дергачівського нотаріального округу [PERSON] посвідчено довіреність право розпорядження автомобілем DACIA LOGAN, державний номерний знак [NUMBER] від імені [PERSON], який діяв на підставі довіреності [PERSON] з правом передоручення на його ім'я та ім'я [PERSON] на розпорядження автомобілем, кожним окремо. На підставі вказаної довіреності автомобіль було знято з обліку та через біржу ТОВ "АНЕ" 17 січня 2014 року продано йому [PERSON] Кому він в подальшому передав автомобіль не пам'ятає. В судове засідання [PERSON] не з'явився і пояснень не надав. Представник третьої особи приватного нотаріусу Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] покладався на розсуд суду. Позивні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають виходячи з наступного: Судом встановлено, що на підставі облікової картки приватного транспортного засобу державний номерний знак [NUMBER] за [PERSON] значився зареєстрованим автомобіль DACIAІ LOGAN, 2008 року випуску, № кузова UU1KSDAD539810196. 19 грудня 2013 року автомобіль було знято з обліку для реалізації представником власника і 17 січня 2014 року здано на реалізацію ТОВ "Агентство Незалежних Експертиз" і того ж дня автомобіль продано вказаним підприємством [PERSON] на підставі довідки-рахунку серія ВІА № 186416 за 70000,00 грн. Таким чином між ТОВ "Агентство Незалежних Експертиз" і [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу автомобіля на підставі якого 18.01.2014 р. відбулася його реєстрація в органах ДАЇ (а.с. 45-47) Оскільки реалізацію автомобіля було здійснено ТОВ "Агентство Незалежних Експертиз", яке видало довідку-рахунок, то суд доходить висновку, що вказане підприємство у цих правовідносинах було комісіонером. Відповідно до ст. 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього кодексу. Отже належним відповідачем у справі про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля повинно також бути і ТОВ "Агентство Незалежних Експертиз", комісіонер, яке до участі у справі не притягувалось, в зв'язку з чим позов про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля не підлягає задоволенню. Згідно ст. 11 ЦПК України якою визначається диспозитивність цивільного судочинства, визначення суб'єктного складу сторін покладено на позивача. Відмовляючи у задоволенні позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля суд відмовляє [PERSON] і в задоволенні вимог про визнання за ним права власності на автомобіль та скасування його державної реєстрації. Позивачем [PERSON] заявлено вимоги до відповідачів про повернення йому автомобіля і витребування від особи яка набула його без достатньої правової підстави. Вказані вимоги також задоволенню не підлягають. Так відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином (п. 1 ч. 3 ст. 1212 ЦК України). Виходячи з наведеного суд не може застосувати до вказаних правовідносин цю норму Закону без визнання недійсним договору купівлі-продажу. В той же час позивач не позбавляється права звернутись до суду з аналогічним позовом при визначенні належного складу сторін.

Outcome: dismissed