Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

У листопаді 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що з 27 січня 1980 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. За час подружнього життя сторони жили однією сімєю, вели спільне господарство, мали єдиний бюджет. Наприкінці 2005 року із ініціативи відповідача сімя сторін по справі розпалася, шлюб було розірвано 23 грудня 2005 року. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 грудня 2013 року позов [PERSON] до [PERSON], треті особи: СТ "Арсеналець-5", Крюківщинська сільська рада, Інспекція архібудконтролю у Київській області у цивільній справі про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки, задоволено. Визнано за позивачкою, в порядку поділу спільного майна подружжя, право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,056га, розміщеної на території Крюківщинської сільської ради, в садовому товаристві "Арсеналець-5" Києво-Святошинського району Київської області. Визнано за відповідачем право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,056га, розміщеної на території Крюківщинської сільської ради, в садовому товаристві "Арсеналець-5" Києво-Святошинського району Київської області. Позивачка вказувала, що в період зареєстрованого шлюбу нею спільно з [PERSON] на вищезазначеній земельній ділянці площею 0,056га в СТ "Арсеналець-5" на території Крюківщинської сільської ради, яку було придбано за договором купівлі-продажу від 12.08.2004 року, побудовано двоповерховий садовий будинок площею 118,4 кв.м. Також біля будинку є наступні господарські будівлі і споруди: Генераторна під літерою Б, Альтанка під літерою В, Свердловина пласт.труба під №І, Ворота металеві під №1, огорожа металева сітка під №2. Інвентаризаційна вартість садового будинку, господарських будівель і споруд становить 585281 грн. Рік закінчення будівництва 2005 р. Враховуючи те, що будівництво садового будинку здійснювалось без відповідного дозволу та затвердженого проекту, відповідно до ст.376 ЦК України цей будинок має правовий статус самочинного будівництва. Посилаючись на ст.ст. 60, 69, 70, 71 СК України, ст.331 ЦК України, пункт №15 розяснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав №5 від 07.02.2014р., позивач просила суд поділити майно, що є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], та визнати за [PERSON] і [PERSON] право власності по ? частин будівельних матеріалів та обладнання, з яких побудовано садовий будинок площею 118,4 кв.м. і прибудинкові господарські будівлі та споруди по вул.Садова, 3 в Садовому товаристві Арсеналець-5" на території Крюківщинської сільської ради Київської області. В судовому засіданні від 11.11.2016 року представником позивача була подана уточнена позовна заява, згідно якої позивачка остаточно просила суд: поділити майно, що є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], та визнати за [PERSON] і [PERSON], як за співзабудовниками, право по ? частин збудованого у шлюбі, але не прийнятого в експлуатацію, садового будинку площею 118,4 кв.м. по вул.Садова, 3 в Садовому товаристві Арсеналець-5" на території Крюківщинської сільської ради Київської області, а також визнати за [PERSON] і [PERSON] право власності по ? частин будівельних матеріалів та обладнання, з яких побудовано зазначений садовий будинок і прибудинкові будівлі і споруди. Позивач та її представник уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач проти задоволення позову заперечував, зазначив, що спірний будинок є його особистою власністю, оскільки побудований лише ним. Допитаний у судовому засіданні 30.08.2016 року під присягою та попереджений про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів або за відмову давати їх свідок [PERSON] пояснив суду, що він займався перевозкою щебінь, піску на земельну ділянку в Крюківщину. Там будувався будинок, коли саме не пам»ятає. Сім"ю [PERSON] знає давно. Допитаний у судовому засіданні 09.12.2016 року під присягою та попереджений про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів або за відмову давати їх свідок [PERSON] пояснила суду, що в літку 2005 р. вона робила у сторін ремонт в будинку в с. Крюківщина по вул. Садовій, 3. Будинок належить як позивачу та і відповідачу. Розраховувались з нею за ремонт в будинку позивач та відповідач разом. Допитаний у судовому засіданні 09.12.2016 року під присягою та попереджений про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів або за відмову давати їх свідок [PERSON] пояснив суду, що знає сім»ю [PERSON] з 1994 року. В 2004 році позивач та відповідач купили земельну ділянку. Допитаний у судовому засіданні 09.12.2016 року під присягою та попереджений про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів або за відмову давати їх свідок [PERSON] пояснив суду, що він у 2004 році продав садовий участок [PERSON] У 2005 році будинок вже був побудований. Допитаний у судовому засіданні 09.12.2016 року під присягою та попереджений про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів або за відмову давати їх свідок [PERSON] пояснила суду, що у 2004 році позивач та відповідач купили садову ділянку. В подальшому збудували на ній будинок та гараж. Закінчили внутрішні роботи у 2005 р. Допитаний у судовому засіданні 09.12.2016 року під присягою та попереджений про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів або за відмову давати їх свідок [PERSON] пояснив суду, що він їхній сусід. З 2014 року позивач та відповідач роз»їхалися, а до того жили разом. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, допитавши свідків, дослідивши мате\-ріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підля\-гають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 61 ЦПК України визначає, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 грудня 2013 року в цивільній справі позов [PERSON] до [PERSON], треті особи: СТ "Арсеналець-5", Крюківщинська сільська рада, Інспекція архбудконтролю у Київській області про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 27 лютого 1980 року по 23 грудня 2005 року. В період шлюбу за спільні кошти подружжя придбана земельна ділянка площею 0,056 га, що знаходиться в Садовому товаристві «Арсеналець-5» на території Крюківщинскої сільської ради, Києво-Святошинського району, Київської області. Судом встановлено, що на земельній ділянці площею 0,056га в СТ "Арсеналець-5" на території Крюківщинської сільської ради, що належить сторонам по справі, у 2005 році, тобто в період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, самочинно, без отримання відповідного дозволу, побудовано двоповерховий садовий будинок площею 118,4 кв.м. Біля будинку є наступні господарські будівлі і споруди: Генераторна під літерою Б, Альтанка під літерою В, Свердловина пласт.труба під №І, Ворота металеві під №1, огорожа металева сітка під №2. Інвентаризаційна вартість садового будинку, господарських будівель і споруд становить 585281 грн. Дані обставини підтверджуються матеріалами Інвентаризаційної справи № 76 на будинок №3 по вулиці Садовій, що в Садовому товаристві Арсеналець-5" на території Крюківщинської сільської ради Київської області, копія якої була витребувана на підставі ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 вересня 2015 року у справі №369/10012/15-ц, а також показами допитаних в судовому засіданні свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Дані обставини також підтверджуються актом пуску газу від 17 жовтня 2005 року, згідно якого пуск газу на газове обладнання будинку №3 по вулиці Садова, що в Садовому товаристві Арсеналець-5" на території Крюківщинської сільської ради Київської області, здійснено 17.10.2005 року. Відповідно до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). У відповідності з положеннями ст.ст. 69, 70 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.331 ЦК України, до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Згідно ст.61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ч.2 ст.60 СК України, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Як вбачається з правових позицій, висловлених в постанові Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року в справі №6-47цс16, які відповідно до ст.3607 ЦПК України обовязково повинні враховуватися судами загальної юрисдикції при вирішенні справ, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичного погляду, об'єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов'язки, тому такий об'єкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними. За позовом дружини, членів сім'ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців суд має право здійснити поділ об'єкта незавершеного будівництва, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами. У разі неможливості поділу об'єкта незавершеного будівництва суд може визнати право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити грошову компенсацію. Правовий аналіз наведених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що об'єкт незавершеного будівництва, зведений за час шлюбу, може бути визнаний об'єктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток. При цьому суд може визнати право на частину об'єкта незавершеного будівництва за кожною зі сторін. Оскільки сторони по справі не дійшли згоди щодо поділу спільно набутого майна, а саме: збудованого у шлюбі, але не прийнятого в експлуатацію садового будинку площею 118,4 кв.м., по вул.Садова, 3 в Садовому товаристві Арсеналець-5" на території Крюківщинської сільської ради Київської області, враховуючи норми чинного законодавства та правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 07.09.2016 року у справі №6-47цс16, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі поділивши майно між сторонами та визнати за ними, як за співзабудовниками, право по ? частин збудованого у шлюбі, але не прийнятого в експлуатацію, спірного садового будинку, та визнати за сторонами право власності по ? частин будівельних матеріалів та обладнання, з яких побудовано зазначений садовий будинок і прибудинкові будівлі і споруди. В силу ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved