Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою до відповідача, в якій просить: розірвати договір оренди землі від 10.05.2018 б/н, укладений між Риб`янцівською сільською радою Новопсковського району Луганської області та [PERSON] , зареєстрований державним реєстратором Риб`янцівської сільської ради Новопсковського району Луганської області 15.05.2018 за номером запису про інше речове право 26228263; зобов`язати [PERSON] повернути Риб`янцівській сільській раді Новопсковського району Луганської області земельну ділянку з кадастровим номером 4423386600:05:001:0123, площею 25 га-сіножаті, із земель комунальної власності - земля сільськогосподарського призначення для сінокосіння та випасання худоби, яка знаходиться за адресою: с. Писарівка Новопсковського району Луганської області; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 4875,12 грн. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що рішенням сесії Риб`янцівської сільської ради № 25/4-3 від 26.04.2018 надано відповідачу в оренду строком на 20 років земельну ділянку, розташовану в межах населеного пункту с. Писарівка Риб`янцівської сільської ради, загальною площею 25 га для сінокосіння і випасання худоби. На підставі вказаного, 10.05.2018 між Риб`янцівською сільською радою та відповідачем було укладено договір оренди землі, яким надано у строкове платне користування земельну ділянку із земель комунальної власності - землі сільськогосподарського призначення для сінокосіння та випасання худоби, з кадастровим номером 4423386600:05:001:0123, який зареєстровано державним реєстратором Риб`янцівської сільської ради за номером 2628263. У договорі визначено, що земельна ділянка передається в оренду для сінокосіння та випасання худоби, цільове призначення сільськогосподарські землі, умови збереження стану об`єкту використання за цільовим призначенням. 02.04.2020 комісією Риб`янцівської сільської ради було встановлено, що відповідач використовує надану в оренду земельну ділянку не за цільовим призначенням. Актом повторного обстеження земельної ділянки від 09.06.2020 було встановлено, що на момент обстеження земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням, а саме для вирощування соняшнику. Тобто має місце нецільове використання земельної ділянки відповідачем, адже земельна ділянка призначена для сінокосіння та випасання худоби використовується для вирощування сільськогосподарських культур, що є підставою для розірвання договору оренди землі. Після розірвання договору оренди землі земельна ділянка підлягає поверненню Риб`янцівській сільській раді. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 04.09.2020 відкрито загальне позовне провадження у справі, розпочато підготовче провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 05.10.2020. 05.10.2020 підготовче судове засідання відкладено до 04.11.2020 у зв`язку з неявкою відповідача. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 04.11.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 30.11.2020. Прокурор в судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити з підстав, викладених у позові. Риб`янцівська сільська рада Новопсковського району Луганської області до судового засідання не прибула, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяв про відкладення або розгляду справи без її участі до суду не направила. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача з позовними вимогами не згоден, у судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити. Відповідач у відзиві позовні вимоги не визнав. В обґрунтування відзиву зазначив, що позивачем на підтвердження факту порушення умов договору оренди землі надається акт обстеження земельної ділянки від 02.04.2020, складений комісією Риб`янцівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, однак дана комісія не має повноважень для проведення таких обстежень та не є суб`єктом здійснення контролю за використанням та охороною земель. Відповідно до Земельного кодексу України та Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» таку функцію має виконувати Головне управління Держгеокадастру у Луганській області. З твердженнями позивача щодо нецільового використання земельної ділянки відповідач також не згоден, оскільки вважає, що здійснений ним обробіток землі є агротехнічними заходами спрямованими на докорінне поліпшення земельної ділянки. Посіви соняшника дозволять за один сезон знищити бур`яни та карантинні рослини, щоб у подальшому використати землю під багаторічні трави для отримання сіна. Відсутність у штаті сільської ради фахівців галузі агрономії та здійснення одного лише огляду земельної ділянки не дозволяє зробити висновок про наявність чи відсутність з боку відповідача дій по зміні цільового призначення земельної ділянки. Відповідач зазначає, що в п.п. 13-15 договору оренди землі відсутні умови щодо заборони технічного обробітку ґрунту, здійснення посівів та інших умов діяльності в рамках обраного виду цільового призначення земельних ділянок. В п.п 17,18 договору встановлено, що орендар може здійснювати земельні поліпшення, як за згодою, так і без згоди орендодавця. Земельна ділянка була надана відповідачу у травні 2018 року, врожаї сіна за 2018 рік та 2019 рік були мінімальними, тому ним було прийнято рішення про докорінне поліпшення сіножатей, що включає в себе оранку з наступним рихленням дернини, проведення основного удобрення, сівба травосумішок. З цією метою відповідач у 2020 році здійснив обробіток земельної ділянки та провів її удобрення. Завдяки цим заходам земельну ділянку було підготовлено до відновлення травостою, що планується зробити у 2021 році. Докорінне поліпшення кормових угідь вимагає певних витрат, а невикористання земельної ділянки протягом року згідно ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» є невиконанням вимог щодо використання землі за цільовим призначенням, а тому відповідачем було прийнято рішення про засівання ділянки технічними культурами (соняшником). Таке рішення дозволяє отримати кошти для подальшого впровадження заходів з поліпшення земельної ділянки. Отже, в даному випадку відповідач вважає, що розорення орендованої земельної ділянки не є свідченням нецільового використання, а є необхідністю впровадження системи заходів докорінного поліпшення кормових угідь, що не заборонено чинним законодавством та прямо передбачено п.п. 17,18 договору оренди землі. Вибір сільськогосподарської культури (соняшника), що була засіяна на земельній ділянці, обумовлений агрохімічним паспортом поля, розробленим у 2019 році, відповідно до якого покрив земельної ділянки відповідає 1 категорії придатності земель, що є землями, придатними під ріллю для вирощування всіх районованих сільськогосподарських культур. Таким чином зафіксований позивачем факт одноразового технічного обробітку орендованої земельної ділянки сіножатей та вирощування на ній сільськогосподарської культури ніяким чином не може свідчити про використання її не за цільовим призначенням. Відповідач також вважає, що у випадку існування обмежень використання ділянки, наданої йому в оренду, дані обмеження мали б бути відображені в договорі. Орендодавець на підставі всіх наявних відомостей Державного земельного кадастру та ст. 5 договору оренди надав в оренду земельні ділянки, вказавши на можливість здійснення її поліпшення, не зазначивши при цьому заборони на її розорювання. Тому відповідач вважає, що за даних обставин у позивача відсутні підстави для дострокового розірвання договору оренди земельної ділянки та її повернення орендодавцю, оскільки таке порушення не підтверджується фактичними обставинами справи. Прокурор на відзив відповідача надав відповідь, в якій вважає посилання позивача на відсутність повноважень щодо здійснення обстеження земельної ділянки з боку Риб`янцівської сільської ради помилковим, оскільки відповідно до ст.13 Конституції України, зокрема, земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого діють органи державної влади та місцевого самоврядування. Окрім цього Законом України «Про місцеве самоврядування» та Земельним кодексом України передбачено здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства саме сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами. Отже Риб`янцівська сільська рада є суб`єктом здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності та має повноваження для відповідних обстежень. Акти обстеження земельних ділянок від 02.04.2020 та 09.06.2020 є належним доказом та встановлюють факт нецільового використання відповідачем земельної ділянки. Твердження відповідача щодо здійснення ним агротехнічних заходів з метою докорінного поліпшення земельної ділянки не заслуговують на увагу, оскільки такому поліпшенню підлягають вироджені, вкриті чагарником та купинами луки, заболочені угіддя з переважанням щільнокущьових злаків та інших малоцінних кормових рослин. Підставою докорінного поліпшення кормових угідь є попереднє їх обстеження у ґрунтовому, ботанічному і гідротехнічному відношенні з визначенням конкретних сільськогосподарських заходів, які слід провести. Доказів правомірності дій відповідача щодо зміни цільового призначення земельної ділянки не надано. Позивач зазначає, що відповідачем було фактично змінено вид земельних угідь з пасовищ на ріллю без додержання порядку встановленого чинним законодавством з порушенням умов Договору оренди, що має наслідком істотне погіршення якості землі та знищення пасовищ, які належать територіальним громадам. Земельна ділянка надана в оренду відповідачу не може бути використана для посіву соняшника чи будь-якої іншої сільськогосподарської культури, оскільки повинна використовуватися виключно для сінокосіння та випасання худоби, що передбачено договором оренди. Представником відповідача в судовому засіданні надані пояснення, відповідно до яких останній підтримує заперечення на позов, викладені відповідачем у відзиві. Вважає позов необґрунтованим, оскільки підставою дострокового розірвання договору оренди земельної ділянки позивач зазначає зміну відповідачем цільового призначення земельної ділянки. Відповідач дану обставину категорично заперечує, оскільки з моменту укладення договору оренди та протягом двох років використовував земельну ділянку виключно для сінокосіння, у 2020 році розорав її з метою вжиття агротехнічних заходів, для поліпшення її якостей саме як сіножатей та пасовищ. А тому разове розорення земельної ділянки не є доказом її використання для вирощування сільськогосподарської продукції. Відповідно до законодавства розорення земельної ділянки не свідчить про зміну її цільового використання. Окрім цього в договорі оренди не передбачено зобов`язання орендаря не допускати розорювання. Натомість законодавством передбачена можливість розорення сіножатей та пасовищ з метою їх докорінного поліпшення. Посилаючись на земельне законодавство та п. 14 договору оренди, представник відповідача зазначив, що відповідач не змінював ні категорію земельної ділянки за цільовим призначенням, ні вид використання земельної ділянки в межах певної категорії, а тому разове розорення не суперечить чинному законодавству та умовам договору оренди. Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши прокурора та представника відповідача, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Риб`янцівської сільської ради Новопсковського району Луганської області від 16 березня 2018 року №24/6-2 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду гр. [PERSON] для сінокосіння та випасання худоби» затверджено проект землеустрою земельної ділянки, кадастровий номер 4423386600:05:001:0123, зобов`язано [PERSON] виготовити агрохімічний паспорт земельної ділянки, проведено державну реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку. Рішенням Риб`янцівської сільської ради Новопсковського району Луганської області від 26 квітня 2018 року №25/4-3 «Про надання земельної ділянки в оренду для сінокосіння та випасання худоби гр. [PERSON] » надано [PERSON] земельну ділянку загальною площею 25,0 га (сіножаті 25,0 га), кадастровий номер 4423386600:05:001:0123 для сінокосіння та випасання худоби (01,08) за рахунок земель комунальної власності, розташованої на території Риб`янцівської сільської ради в с. Писарівка в оренду на 20 років. Встановлено річну орендну плату у розмірі 6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. На підставі вищезазначеного рішення 10.05.2018 між Риб`янцівською сільською радою (орендодавцем) та відповідачем [PERSON] (орендарем) укладено договір оренди землі (далі-Договір), відповідно до умов якого відповідач отримав у строкове платне користування земельну ділянку із земель комунальної власності - землі сільськогосподарського призначення для сінокосіння та випасання худоби, яка знаходиться за адресою: с. Писарівка Новопсковського району Луганської області. Відповідно до п. 2 Договору в оренду передається земельна ділянка площею 25,0 га (у тому числі сіножаті-25,0 га) з кадастровим номером 4423386600:05:001:0123. Договір укладено на 20 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п. 7 Договору). Пунктом 8 Договору встановлено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 11092,49 грн. на рік з розрахунку 6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки до місцевого бюджету Риб`янцівської сільської ради. Відповідно до п. п. 13, 14, 15 Договору передбачено, що земельна ділянка передається в оренду для сінокосіння та випасання худоби. Цільове призначення земельної ділянки: землі сільськогосподарського призначення. Умови збереження стану об`єкта оренди-використання за цільовим призначенням, дотримання екологічної безпеки. Згідно п. 22 Договору орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з цим договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування, додержуватися державних стандартів, норм і правил, у тому числі місцевих правил забудови населених пунктів; своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до п. 26 Договору орендар зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки і строки встановлені договором оренди землі, зареєстрованим у встановленому законом порядку і бездоганно виконувати всі пункти договору оренди землі. Пунктами 29, 30, 31 Договору передбачено підстави зміни умов договору та його припинення. Зокрема передбачено, що Договір припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку встановленому законом, ліквідації юридичної особи. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Згідно п. 34 Договору за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору. 02.04.2020 комісією у складі сільського голови Риб`янцівської сільської ради Мащенка С.І., землевпорядника сільської ради Несвіт С.І., депутатів сільської ради Ульченка Г.П. , Буйнової Р.І. проведено обстеження земельної ділянки площею 25,0 га, яка знаходиться в межах населеного пункту, з кадастровим номером 4423386600:05:001:0123. Під час обстеження земельної ділянки встановлено, що допущено порушення земельного законодавства -використання не за цільовим призначенням. Дана земельна ділянка розроблена, що є порушенням п.13 та п.22 Договору оренди землі. Актом обстеження земельної ділянки від 09.06.2020 комісією у складі сільського голови Риб`янцівської сільської ради Мащенка С.І., землевпорядника сільської ради Несвіт С.І., депутата сільської ради Ульченка Г.П. обстежено земельну ділянку надану гр. [PERSON] в оренду площею 25,0 га, яка знаходиться в межах населеного пункту, з кадастровим номером 4423386600:05:001:0123, договір оренди укладений 10.05.2018, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.05.2018. Земельна ділянка надана гр. [PERSON] для сінокосіння та випасання худоби. При обстеженні земельної ділянки встановлено, що допущено порушення земельного законодавства - використання не за цільовим призначенням. На даній земельній ділянці вирощується соняшник, що є порушенням п.13 та п.22а Договору оренди землі. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №319411659 від 07.08.2020 земельна ділянка з кадастровим номером 4423386600:05:001:0123 належить Риб`янцівській сільській раді на праві комунальної власності. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №124566078 від 21.05.2018 зареєстровано право оренди земельної ділянки за орендарем [PERSON] . Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 25,0 га цільове призначення земельної ділянки - для сінокосіння та випасання худоби, нормативна грошова оцінка становить 184874,83 грн., категорія - землі сільськогосподарського призначення. Згідно проекту землеустрою спірна земельна ділянка відведена в оренду для сінокосіння і випасання худоби. Як вбачається з листа за вих. № 320 від 08.07.2020 Риб`янцівською сільською радою відповідачу [PERSON] було направлено повідомлення про нецільове використання ним земельної ділянки наданої в оренду. Отже, підставою виникнення спору є порушення відповідачем [PERSON] умов договору оренди землі, використання орендованої земельної ділянки не за цільовим призначенням. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з загальним правилом, визначеним ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відносини найму (оренди) врегульовані главою 58 Цивільного кодексу України, зокрема ч. 2 ст. 759 ЦК України вказує, що законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Частиною 2 ст.792 ЦК України визначено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Але, при цьому, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами, стосуються земельної ділянки та відповідно до ч. 1 ст. 2 Земельного кодексу України є земельними відносинами, - при вирішенні питання про розірвання договору оренди землі (дострокового припинення земельних відносин) слід враховувати вимоги Земельного кодексу України щодо дострокового припинення права відповідача користуватись орендованою земельною ділянкою. Відповідно до положень ст. 5 Земельного кодексу України, одним із основних принципів земельного законодавства є принцип забезпечення раціонального використання та охорони земель. Так, статтею 19 Земельного кодексу України визначено наступні категорії земель: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі рекреаційного призначення; землі історико-культурного призначення; землі лісогосподарського призначення; землі водного фонду; землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення Частиною 5 статті 20 Земельного кодексу України встановлено, що види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою. Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статями 31, 33-37 Земельного кодексу України. Згідно із статтею 22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення є землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо). Відповідно до статті 34 Земельного кодексу України громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування можуть створювати на землях, що перебувають у власності держави чи територіальної громади, громадські сіножаті і пасовища. Згідно зі статтею 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України "Про оренду землі"). Відповідно до ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. У разі якщо договором оренди землі передбачено здійснення заходів, спрямованих на охорону та поліпшення об`єкта оренди, до договору додається угода щодо відшкодування орендарю витрат на такі заходи. Договір оренди може передбачати надання в оренду декількох земельних ділянок, що перебувають у власності одного орендодавця (а щодо земель державної та комунальної власності - земельних ділянок, що перебувають у розпорядженні одного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування). У разі укладення договору оренди (суборенди) в порядку обміну правами користування земельними ділянками сільськогосподарського призначення, розташованими у масиві земель сільськогосподарського призначення, у такому договорі зазначається договір, взамін якого він укладений. Договір оренди земельної ділянки під полезахисною лісовою смугою має також містити умови щодо утримання та збереження таких смуг і забезпечення виконання ними функції агролісотехнічної меліорації. Згідно зі статтею 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Приписами статті 32 Закону України "Про оренду землі" унормовано, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. В силу ч.1 ст.24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно договору оренди. Орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі (ч. 1 ст. 25 Закону України «Про оренду землі»). Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки зобов`язаний виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі. Згідно ст. 1 Закону України «Про землеустрій» цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку. Відповідно до п.п. 1.2, 1.4 Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2010 року за № 1011/18306 (далі - Класифікація), код та цільове призначення земель застосовуються для забезпечення обліку земельних ділянок за видами цільового призначення у державному земельному кадастрі. КВЦПЗ визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, видом господарської діяльності, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів. Частиною 5 ст. 20 Земельного кодексу України передбачено, що види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою. Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33-37 цього Кодексу. За приписами ч. 5 ст. 20, ст. 34 Земельного кодексу України земельна ділянка для сінокосіння і випасання худоби може використовуватися лише у межах вказаного виду використання. Статтею 37 Закону України «Про охорону землі» передбачено, що власники та землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок зобов`язані здійснювати заходи щодо охорони родючості ґрунтів, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України. Використання земельних ділянок способами, що призводять до погіршення їх якості, забороняється. На землях сільськогосподарського призначення може бути обмежена діяльність щодо: вирощування певних сільськогосподарських культур, застосування окремих технологій їх вирощування або проведення окремих агротехнічних операцій; розорювання сіножатей, пасовищ; використання деградованих, малопродуктивних, а також техногенно забруднених земельних ділянок; необґрунтовано інтенсивного використання земель. З метою здійснення контролю за динамікою родючості ґрунтів систематично проводиться їх агрохімічне обстеження, видаються агрохімічні паспорти, в яких фіксуються початкові та поточні рівні забезпечення поживними речовинами ґрунтів і рівні їх забруднення. Дані агрохімічної паспортизації земель використовуються в процесі регулювання земельних відносин при: передачі у власність або наданні в користування, в тому числі в оренду, земельної ділянки; зміні власника земельної ділянки або землекористувача; проведенні грошової оцінки земель; визначенні розмірів плати за землю; здійсненні контролю за станом родючості ґрунтів. Форму агрохімічного паспорта та порядок його ведення встановлює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин. Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки. Виходячи з положень ст. 141 Земельного кодексу України, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням є підставою припинення права користування земельною ділянкою. Статтею 35 Закону України «Про охорону земель» передбачено, що власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку. Спірна земельна ділянка призначена для сінокосіння та випасання худоби, що підтверджується договором оренди земельної ділянки. Використання земельної ділянки не за цільовим призначенням встановлено з наданих позивачем актів обстеження земельної ділянки від 02.04.2020 та 09.06.2020. Так, якщо в договорі оренди передбачено, що земельна ділянка надається для сінокосіння та випасання худоби, то ведення на ній будь-якої іншої сільськогосподарської діяльності (товарного сільськогосподарського виробництва) не допускається та може бути підставою для розірвання договору в судовому порядку через порушення істотних умов договору. Такі висновки викладені у Постанові Верховного суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 473/4413/17 від 28.01.2019. Так при істотному порушенні умов договору оренди землі (нецільове використання земельної ділянки) для дострокового його розірвання за рішенням суду достатньо встановлення факту такого істотного порушення. А подальше його усунення не позбавляє орендодавця права вимагати розірвання договору у зв`язку із невиконанням його умов. Аналогічна позиція міститься в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 468/1498/17-ц від 22.01.2020. Всупереч умовам договору та чинного законодавства відповідач здійснив розорення земельної ділянки наданої в оренду та засівання її технічною сільськогосподарською культурою (соняшником). Факт розорення та засівання земельної ділянки відповідачем не заперечується З боку відповідача мало місце неналежне виконання умов договору, а саме нецільове використання орендованої земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору. Крім того, хоча відповідач у відзиві на позов вимоги позивача не визнав, однак підтвердив, що ним здійснювалося розорення та засівання соняшником з метою докорінного її покращення. Даний факт сам по собі вказує, що відповідач в супереч умовам договору оренди використовує надану в оренду земельну ділянку не за цільовим призначенням. Діяльність відповідача щодо розорювання земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка за своїми характеристиками відноситься до земель для сінокосіння та випасання худоби, є такою, що порушує встановлені законодавством та договором вимоги використання спірної земельної ділянки за цільовим призначенням, а тому вимоги позивача про розірвання спірного договору оренди землі ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Що стосується вимог позивача про повернення земельної ділянки орендодавцю, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Власником та розпорядником земельної ділянки є Риб`янцівська сільська рада Новопсковського району Луганської області. У зв`язку з розірванням договору оренди землі спірна земельна ділянка підлягає поверненню Риб`янцівській сільській раді Новопсковського району Луганської області, а тому позовні вимоги в частині повернення земельної ділянки підлягають задоволенню. Суд не приймає доводи відповідача про те, що він не порушив умови Договору. Відповідачем не доведено в порядку ст. 81 ЦПК України, що обробіток землі був зроблений для докорінного поліпшення наданої йому земельної ділянки, і що саме соняшник, як сільськогосподарська культура, поліпшить родючість та якість ґрунту. Крім того, відповідачем не надано доказів проведення агрохімічного обстеження, агрохімічного паспорта спірної земельної ділянки. Також для факту нецільового використання земельної ділянки не має значення систематичність. Не заслуговують на увагу доводи відповідача про те, що в 2018 - 2019 роках отриманий мінімальний врожай сіна, а тому земельна ділянка потребувала докорінного поліпшення, оскільки незадоволення відповідача кількістю отриманого врожаю сіна не є тією підставою, щоб вважати, що земельна ділянка потребувала як взагалі докорінного поліпшення, так і докорінного поліпшення шляхом розорювання та засівання саме соняшником. Не заслуговують на увагу і доводи відповідача про те, що обстеження проведено неналежним органом- Риб`янцівською сільською радою. Так, відповідно до підпункту 1 пункту «б» ч. 1 ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження щодо здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів. Окрім цього, згідно ст. 189 Земельного кодексу України самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюється сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами. Таким чином Риб`янцівська сільська рада, як суб`єкт здійснення контролю за використанням та охороною земель, має законні повноваження для проведення обстеження та є належним органом здійснення контролю за використанням та охороною земель загальнодержавного та місцевого значення. За таких обставин, позов прокурора є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4875,12 грн. (за дві немайнові вимоги).

Outcome: approved