Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом, який в ході судового уточнили стосовно дати укладення кредитного договору, до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 71КН від 20.11.2007 року в сумі 5509509,38 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 20.11.2007 року між ПАТ КБ "Приват Банк" та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 71КН, на підставі якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 50000 Євро на термін до 19.11.2012 року, з відсотковою ставкою 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, в обмін на зобов'язання по поверненню кредиту, сплаті процентів, а також можливих комісій та інших винагород. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором 21.11.2007 року укладено іпотечний договір, згідно якого іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності нежиле приміщення, що в [ADDRESS], загальною площею 83,00 кв.м. з обумовленою сторонами ціни предмету іпотеки 417375,00 грн. Однак позичальник [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконує, кредитні кошти банку не сплачує, в зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 17.02.2015 року в загальній сумі 183222,79 Євро, що за курсом НБУ складає 5509509,38 грн. і банк змушений звернутися в суд з даним позовом і просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №71КН від 20.11.2007 року звернути стягнення на будівлі загальною площею 83.00 кв.м., які розташовані в [ADDRESS] шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ "ПриватБанк" з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" всіх передбачених нормативно-правовими актами державних дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, а також стягнути судові втрати по справі. Представник позивача в судове засідання подав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задоволити, а справу розглянути по суті в його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлений завчасно і належним чином, про що свідчать поштові розписки. При причини неявки чи слухання справи в його відсутність заяви суду не подавав. Сторони, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається по останньому відомому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. З письмової згоди представника позивача суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту порушеного права на належне виконання умов кредитних договорів шляхом звернення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом також встановлено, що 20.11.2007 року між ПАТ КБ "Приват Банк" та [PERSON] було укладено Кредитну угоду № 71КН, на підставі якої банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 50000 Євро на термін до 19.11.2012 року, з відсотковою ставкою 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, в обмін на зобов'язання по поверненню кредиту, сплаті процентів, а також можливих комісій та інших винагород. Надання коштів здійснюється окремими частинами - Траншами кредиту. Сума першого траншу згідно договору про видачу траншу № 71КН-ТІ від 20.11.2007 року становила 27000,00 Євро; сума траншу згідно договору про видачу траншу № 71КН-Т2 від 07.12.2007 року становила 10000,00 Євро; сума третього траншу згідно договору про видачу траншу №71КН-Т3 від 18.12.2007 року становила 12300,00 Євро. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором 21.11.2007 року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] укладено договір іпотеки, згідно якого іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності нежиле приміщення, що в [ADDRESS], загальною площею 83,00 кв.м. з обумовленою сторонами ціни предмету іпотеки 417375,00 грн. Як вбачається з наданого суду розрахунку, з моменту видачі кредиту [PERSON] постійно порушував умови кредитного договору в частині своєчасного і повного погашення кредиту та відсотків за його користування, в зв'язку із чим станом на 17.02.2015 року виникла заборгованість, яка згідно розрахунку позивача становить 183222,79 Євро, що по курсу НБУ становить 5509509,38 грн. та складається з наступного: - заборгованість за кредитом - 44386,75 Євро; - заборгованість по процентам за користування кредитом -67597,63 Євро; - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 62505,60 Євро; - штраф (фіксована частина) - 8,31 Євро; - штраф (процентна складова) - 8724,50 Євро. Згідно до умов кредитного договору банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню від суми простроченого платежу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, які передбачені ст. 611 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання боржником зобов'язань за Кредитним договором, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно п.18.8.1 Договору іпотеки іпотекодержатель має право в задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. Згідно п. 18.10 Договору іпотеки, у разі звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з п.п. 18.8.1. цього договору, іпотекодержатель має право задовольнити за рахунок предмету іпотеки свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, включаючи кредит, проценти, винагороди та інші платежі, відшкодування збитків, неустойки, витрати по реєстрації та утриманню предмету іпотеки, а також витрати, понесені у зв'язку із пред'явленням вимоги. Частиною 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється в тому числі на підставі рішення суду. Відповідно до ст. ст. 589, 590 ЦК України, ст. 33 Закону України "Про іпотеку" заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. У ч. 1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" визначено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Приписами ст. 38 Закону України "Про іпотеку" передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, порядок та процедура такого продажу. Як вбачається з письмової вимоги від 28.12.2014 року за вих. №30.1.0.0/2-3О0 [PERSON] було повідомлено та попереджено, що у зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором для усунення допущених порушень йому необхідно сплатити заборгованість, а також виконати інші зобов'язання за кредитним договором не пізніше ніж у 30-денний строк з дня отримання такої вимоги. В разі невиконання зазначених вимог [PERSON] був попереджений, що у випадку невиконання зобов'язань, банк має намір продати предмет іпотеки або звернути стягнення на предмет іпотеки у будь-який інший спосіб, передбачений кредитним договором та договором іпотеки. Оцінивши та дослідивши усі докази в їх сукупності, суд вважає, що внаслідок невиконання [PERSON] умов кредитного договору утворилася заборгованість перед позивачем, яка в добровільному порядку відповідачем не погашена, вимога кредитора, направлена на адресу боржника та іпотекодавця про необхідність виконання порушеного зобов'язання та можливість задоволення кредитором своїх вимог за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки, була проігнорована, тому у позивача є всі підстави для реалізації права на звернення стягнення на предмет іпотеки, в зв'язку з чим суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні й обґрунтовані, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved