Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" звернулось до суду з позовом до [PERSON] в якому просить суд стягнути заборгованість за спожиту електричну енергію з відповідача на свою користь у розмірі 144,52 грн., 3% річних у розмірі 15,63 грн. та інфляційні втрати у розмірі 0,54 грн. а також вирішити питання судових витрат. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що між позивачем та відповідачем виникли цивільні правовідносини з постачання електроенергії за адресою: Донецька область, м. Дебальцеве, м-н Східний, 8/31. Станом на 16.09.2013р. у відповідача виникла заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 144,52 грн., на яку позивачем відповідно ст. 625 ЦК України нараховані інфляційні втрати у сумі 0,54 грн. та 3% річних у сумі 15,63 грн. В судове засідання позивач не зявився, однак своїй заяві просить суд розглядати справу без участі представника позивача, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час і місце проведення судового засідання відповідач був повідомлений належним чином. З огляду на повторну неявку відповідача, а також зважаючи на згоду позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд проводив заочний розгляд справи у відповідності до ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи на імя відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок №130215121 за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Довідкою про споживання по особовому рахунку відповідача за період з січня 2013 року по вересень 2013 року стверджується споживання електроенергії відповідачем (а.с. 7). Згідно довідки про заборгованість за використання електроенергії [PERSON] за адресою: [ADDRESS] станом на 16.09.2013р. становить 144,52 грн. (а.с. 5). Законом України "Про електроенергетику" у ст. 26 визначає, що споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України. На виконання статті 26 Закону України "Про електроенергетику" Кабінет Міністрів України прийняв Постанову "Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення" №1357 від 26.07.1999р. Відповідно до п. 42 цих Правил споживач електричної енергії зобов'язаний зокрема оплачувати спожиту-електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Вирішуючи даний спір суд також відзначає, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. А відповідно до правового висновку Верховного Суду України в Постанові від 30.10.2013р. №6-59цс13 споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Тому, аналізуючи фактичні обставини справи та норми чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку, що позивач надав, а відповідач отримав послуги з постачання електричної енергії. Враховуючи відсутність інших доказів по справі щодо розміру спожитої електроенергії та її вартості, суд бере до уваги ті, які надані позивачем. Таким чином, підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 144,52 грн. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача суми інфляційних витрат та 3% річних суд виходить із положень ст. 625 ЦК України та висновку у згаданій вище Постанові №6-59цс13, відповідно до якого, за відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов'язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. Відтак, з відповідача на користь позивача слід стягнути правомірно нараховану позивачем на розмір заборгованості суму інфляційних витрат у сумі 0,54 грн. та 3% річних у сумі 15,63 грн. Судові витрати слід вирішити у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved