Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернулося КП "Харківводоканал" з позовом до [PERSON], [PERSON] в якому просили суд стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 2839,98 гривень та судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.05.2013 року КП "Харківводоканал" було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, оскільки із заяви про видачу судового наказу вбачався спір про право. Позивач зазначає, що за адресою: [ADDRESS] мешкають [PERSON], [PERSON], які є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку [NUMBER], та, що за відповідачами утворилася заборгованість у сумі 2839,98 гривень. Позивач вказує, що несплата боргу призводить до погіршення стану комунальних мереж централізованого водопостачання та водовідведення, погіршує можливості щодо забезпечення екологічного добробуту міста та негативно впливає на впровадження природоохоронних заходів, у зв'язку чим і звернулися до суду. 29.05.2013 року боржникам було направлене рахунок-попередження з пропозицією погасити борг за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у 10-ти денний термін. Як вказує позивач, у зазначений термін боржники не здійснили жодних заходів до повного погашення заборгованості, у зв'язку з чим КП "Харківводоканал" і звернулися до суду. 22 травня 2014 року представник позивача надала до суду заяву, згідно якої зменшила позовні вимоги та просила стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованість у розмірі 2 791,48 гривень, а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.08.2005 року по 31.08.2013 року у сумі 1902,23 грн., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.02.2007 року по 31.08.2013 рік у сумі 762,53 грн., інфляцію за весь час прострочення у сумі 35,94 грн. та 3% річних від простроченої суми у сумі 90,78 грн. Представник позивача, Михайленко Т.М., яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, згідно якої позов підтримала у повному обсязі та просила розглядати справу за її відсутністю. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У зв'язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України, вважає необхідним провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Суд, дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність у їх частковому задоволенні, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні було встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відповіддю адресно-довідкового підрозділу ГУДМСУ в Харківській обл. від 14.10.2013 року. (а.с. 27). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.05.2013 року представнику КП "Харківводоканал" було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу щодо стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення (а.с.3). Згідно ч. 2 ст. 101 ЦПК України відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку. Як зазначив Вищий Спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 9 Постанови "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" №14 від 23 грудня 2011 року, якщо із доданих документів вбачається пропуск позовної давності, то така вимога може биту вирішена лише у позовному провадженні. Отже, позивач звернувся з вимогами про стягнення з відповідачів на свою користь заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 2 791,48 гривень в порядку позовного провадження. Як вбачається зі зведеної картки абонента В+К (разом), за особовим рахунком ХКОВ [NUMBER], за яким закріплена адреса: [ADDRESS], наявна заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.08.2005 року по 31.08.2013 року у сумі 1902,23 грн., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.02.2007 року по 31.08.2013 рік у сумі 762,53 грн. (а.с. 6-10). 29.05.2013 року боржникам було вручено досудове повідомлення, але відповідачі від його підпису відмовилися. (а.с. 5) Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що заборгованість до теперішнього часу боржниками не погашена. Згідно ч. 1 ст. 64 ЖК Української РСР, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Частина 2 ст. 64 ЖК Української РСР до членів сім'ї наймача відносить дружину наймача, його дітей і батьків. Згідно ст. 67 ЖК Української РСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК Української РСР, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно вимог п. 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 р. споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» №2918 від 10.01.2002 р. споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Але, відповідачі, отримуючи надані їм послуги з центрального водопостачання і водовідведення, вказані послуги своєчасно не оплачують, у зв'язку з чим за ними утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.08.2005 року по 31.08.2013 року у сумі 1902,23 грн., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.02.2007 року по 31.08.2013 рік у сумі 762,53 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідачів суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 35,94 грн., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 90,78 грн., що підтверджується розрахунком 3% та індексації по заборгованості за надані послуги. (а.с. 11-13). Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позивач просить суд стягнути на його користь заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.08.2005 року по 31.08.2013 року у сумі 1902,23 грн., з них 316,73 грн. виходять по за строки позовної давності; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.02.2007 року по 31.08.2013 рік у сумі 762,53 грн. з них 63,15 грн. виходять по за строки позовної давності. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Як вбачається з заяви [PERSON] та [PERSON], останні просять застосувати строк позовної давності. Оскільки добровільно оплатити вказану заборгованість відповідачі не бажають, така підлягає стягненню в судовому порядку частково у межах строку позовної давності, а саме заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 23.09.2010 року по 31.08.2013 року в розмірі 1585 грн. 50 коп. та за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 23.09.2010 року по 31.08.2013 року в розмірі 699 грн. 38 коп. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь Комунального підприємства "Харківводоканал". На підставі викладеного і

Outcome: partial