Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованості за Договором «Автопакет» №6/4/2007/840-К/620 від 70.10.2007 року в загальній сумі 147922,77 грн., у тому числі 103971,93 грн. суми кредиту, 26314,03 грн. відсотків, 12385,97 грн. пені та 5082,13 грн. штрафу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04.10.2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк "Надра", правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра", та [PERSON] укладено Договір «Автопакет» №6/4/2007/840-К/620,за яким останній отримав кредитні кошти в сумі 11454,06 Доларів США строком до 01.10.2013 року. Ціль кредитування - придбання автотранспортного засобу та витрати, пов'язані зі страхуванням автотранспортного засобу. В якості забезпечення [PERSON] своїх договірних зобов'язань щодо погашення кредиту та всіх інших платежів передбачених кредитним договором, між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк "Надра" та [PERSON] укладено договір поруки №6/4/2011/980-П/8, за яким остання поручився за належне виконання [PERSON] взятих на себе кредитних зобов'язань у повному обсязі як солідарні боржники. Відповідачі не виконали належним чином свої зобов'язання, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка до цього часу не погашена. Представник позивача, [PERSON], який діє на підставі довіреності в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити та не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачі в судові засідання призначені на 23.06.2014 року, 04.07.2014 року, 15.07.2014 року, 11.09.2014 року, 29.09.2014 року та 14.10.2014 року не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином. За заявами відповідача та його представника, розгляд справи неодноразово відкладався. Так, у судове засідання призначене на 14.10.2014 року відповідачі також не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судовим повістками. У відповідності до приписів ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи викладене, відповідачі належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечував проти такого вирішення справи. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне. 04.10.2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк "Надра", правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" (Далі - Банк) та [PERSON] (Позичальник) укладено Договір «Автопакет» №6/4/2007/840-К/620, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 11454,06 доларів США строком до 01.10.2013 року на придбання автотранспортного засобу та витрат, пов'язаних зі страхуванням автотранспортного засобу, а Позичальник зобов'язався повернути Банку кредит в порядку та строки визначені Кредитним договором. Відповідно до п.п. 2.2.1 Договору, Позичальник зобов'язався здійснювати повернення кредиту та сплачувати відсотки за його користування шляхом сплати мінімально необхідного платежу у розмірі 243,60 доларів США щомісячно. Відповідно до п. 2.2.3 вносить черговий мінімальний платіж щомісячно до 18-го числа поточного місяця. За умовами п.п. 4.3.2, 4.3.3 Позичальник зобов'язаний суворо дотримуватися положень цього Договору; сплачувати мінімально необхідні платежі у розмірі та порядку, визначених у п.п. 2.2.1, 2.2.2 Договору. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за Договором «Автопакет» №6/4/2007/840-К/620 від 04.10.2007 року, між Банком та [PERSON] (Поручитель) був укладений Договір поруки №6/4/2011/980-П/В від 13.12.2011 року, відповідно до якого Поручитель і Позичальник відповідають перед Банком як солідарні боржники. Відповідно до п. 1.2 Договору Поручитель відповідає перед Кредитором у повному обсязі. Відповідно до п.1.2. Договору поруки, Поручитель і Позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право Кредитора вимагати виконання Зобов'язань, вказаних у цьому Договорі повністю (чи у будь-якій його частині) як від Позичальника та Поручителя разом, так і від кожного окремо. Відповідно до п.1.4. Договору Поручитель відповідає перед Банком за виконання зобов'язань у повному об'ємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов'язання за Договором «Автопакет» №6/4/2007/840-К/620 від 04.10.2007 року виконав в повному обсязі, надавши першому відповідачу кредитні кошти, що підтверджується заявою про видачу готівки №NL-1 від 04.10.2007 року, належним чином завірена копія якої міститься в матеріалах справи. Доказів не надання грошових коштів відповідачами не надано. Перший відповідач, в свою чергу, не виконав своїх договірних зобов'язань, внаслідок чого станом на 28.04.2014 року утворилась заборгованість за Договором «Автопакет» №6/4/2007/840-К/620 від 04.10.2007 року у розмірі 147922,77 грн. Такі обставини на думку позивача свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у вказаний у позові спосіб. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно зі статтею 610, 612 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У зв'язку з невиконанням відповідачами своїх договірних зобов'язань, суд вважає позовну вимогу позивача про стягнення з відповідачів заборгованості за Договором «Автопакет» №6/4/2007/840-К/620 від 04.10.2007 року у сумі 103971,93 гривень, законною, обґрунтованою та підлягаючою задоволенню. Відповідно до пункту 1 статті 1048 Цивільного кодексу України розмір і порядок отримання процентів за договором позики встановлюється договором. Умови нарахування та сплати відсотків за користування кредитом встановлені п. 1.1.3 Договору. Сума нарахованих та несплачених процентів за Договором «Автопакет» №6/4/2007/840-К/620 від 04.10.2007 року станом на 28.04.2014 року склала 26314,03 грн. Суд вважає позовну вимогу про стягнення з відповідачів на користь позивача суму заборгованості за нарахованими відсотками за користування позикою у розмірі 26314,03 грн., законною, обґрунтованою та підлягаючою задоволенню. Правові наслідки порушення зобов'язання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу України, зокрема, щодо сплати неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що згідно з п. 5.1 Договору у разі прострочення Позичальником строку сплати мінімальних платежів по погашенню кредиту Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочки. За таких підстав, позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів на користь позивача 12385,97 грн. пені є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Стосовно позовної вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача суми штрафу у розмірі 5082,13 грн. нарахованої на підставі п. 5.2 Договору, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Отже, за змістом вказаної норми закону пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. За таких обставин Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" просить суд застосувати до боржників [PERSON] та [PERSON] подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить вимогам ч. 1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За таких обставин, суд вважає необхідним відмовити позивачеві у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача 5082,13 грн. штрафу. Відповідно до ч. 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів судовий збір в загальній сумі 1428,39 грн. пропорційно розміру задоволених позовних. На підставі викладеного,

Outcome: partial