Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути на його користь з ТзОВ "Високовольтний союз-РЗВА" середній заробіток за час затримки кінцевого розрахунку за період з 06 жовтня 2015 року по день фактичного розрахунку 15 грудня 2015 року у розмірі 6 603 грн. В обґрунтування позову зазначається, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТзОВ "Високовольтний союз-РЗВА", займав посаду слюсаря з механоскладальних робіт і був звільнений з роботи 28.05.2015 року за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. У зв'язку із затримкою розрахунку при звільнені він звернувся до суду з позовом про стягнення з ТзОВ "Високовольтний союз-РЗВА" компенсації втрати частини доходів за порушення строків їх виплати та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 11 листопада 2015 року у справі № 569/11440/15-ц, яке набрало законної сили, його позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з відповідача компенсацію втрати частини доходів за порушення строків їх виплати та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені за період з 29 травня 2015 року по 05 жовтня 2015 року. Рішення суду відповідач виконав 15 грудня 2015 року шляхом перерахування на картковий (банківський) рахунок позивача визначену судом суму коштів, провівши таким чином з ним кінцевий розрахунок при звільнені. Отже, період затримки належних звільненому працівникові сум становить з 06 жовтня 2015 року по 15 грудня 2015 року, або 50 робочих днів (жовтень 18 днів, листопад - 21 день, грудень 11 днів). Беручи до уваги, що середньоденна заробітна плата позивача становила 132,06 грн., розмір середнього заробітку за весь час затримки, який підлягає стягненню з відповідача, складає 6 603 грн. (132,06 х 50 робочих днів). Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили суд задоволити їх повністю. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав викладених у запереченнях, просила відмовити в їх задоволенні. Додатково пояснила, що рішенням від 11 листопада 2015 року по справі № 569/11440/15-ц за позовом [PERSON] до ТзОВ "Високовольтний союз-РЗВА" про стягнення середнього заробітку позовні вимоги задоволено частково - стягнуто на користь позивача 396,02 грн. компенсації втрати частини доходів за заборгованість по виплаті заробітної плати за лютий 2015 року та 11885,40 грн. середнього заробітку за період з 28 травня 2015 року по 05 жовтня 2015 pоку, 1096,00 грн. витрат на правову допомогу. Даним рішенням було порушено норми матеріального права, так як згідно постанови пленуму ВСУ від 24 грудня 1999 року, суд повинен був стягнути середній заробіток по день постановлення рішення - тобто, по 11 листопада 2015 року включно. Проте, рішення позивачем оскаржене не було, тому вважає, що позивач втратив своє право на стягнення середнього заробітку за період з 06 жовтня 2015 року по 11 листопада 2015 року. Щодо стягнення середнього заробітку за період з моменту винесення рішення суду (з 11 листопада 2015 року) по момент сплати заборгованості відповідачем (15 грудня 2015 pоку), дані вимоги є безпідставними. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] працював у ТзОВ "Високовольтний союз-РЗВА", займав посаду слюсаря з механоскладальних робіт і був звільнений з роботи 28 травня 2015 року за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 11 листопада 2015 року у справі № 569/11440/15-ц, яке набрало законної сили, позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, стягнуто з відповідача компенсацію втрати частини доходів за порушення строків їх виплати та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені за період з 29 травня 2015 року по 05 жовтня 2015 року. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробітокза весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, при обчисленні середньої заробітної плати включаються як основна заробітна плата, так і доплати і надбавки, виробничі премії. Середньомісячна заробітна плата для оплати вимушеного прогулу обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи. Працівникам, які працювали на підприємстві менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Нарахування виплат, що обчислюються з середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів. Як встановлено з пояснень позивача, рішення Рівненського міського суду від 11 листопада 2015 року відповідач виконав 15 грудня 2015 року шляхом перерахування на його картковий (банківський) рахунок визначену судом суму коштів, провівши таким чином з ним кінцевий розрахунок при звільнені. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 11 листопада 2015 року встановлена середньоденна заробітна плата [PERSON], яка складає 132,06 грн. Отже, період затримки розрахунку при звільненні, згідно розрахунку позивача, становить 50 робочих дні, а саме з 06 жовтня 2015 року по 15 грудня 2015 року, що становить 6 603 грн. (132,06 грн. х 50 робочих днів = 6 603 грн.). За встановлених по справі обставин, суд не приймає до уваги заперечення відповідача, оскільки вони суперечать ст. 117 КЗпП України та визнає обґрунтованими і доведеними позовні вимоги [PERSON] про стягнення на його користь 6 603 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06 жовтня 2015 року по 15 грудня 2015 року. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, він підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved