Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Чистопільської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] в с. Розношенське Ульяновського району Кіровоградської області померла його мати - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належну їй на праві приватної власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5.36 гектарів, розташовану на території Чистопільської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області. Про існування у матері земельної ділянки позивач знав, але вчасно не звернувся до нотаріальної контори, щоб оформити спадщину, так як у грудні 2001 року був засуджений до позбавлення волі і звільнився аж у 2004 році, після відбування покарання дізнався про те, що все його майно та документи були втрачені, коштів для відновлення документів у нього не було, а у 2010 році знову був засуджений до позбавлення волі та звільнився у 2013 році. Позивач зазначає, що після звільнення з місць позбавлення волі став на шлях виправлення, по можливості влаштовується на тимчасові заробітки, у 2014 році відновив свій паспорт та звернувся до відділу Держземагенства у Вільшанському районі для отримання копії належного його покійній матері Державного акту на право приватної власності на землю. Постановою приватного нотаріуса Вільшанського районного нотаріального округу позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на неї, а тому виникла необхідність для звернення до суду. У зв'язку з наведеним, позивач просить поновити йому строк для звернення до суду з даним позовом та визнати за ним у порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 5.36 гектарів, розташовану на території Чистопільської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області та надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі рішення сесії Чистопільської сільської ради №67 від 21 травня 2001 року, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-КР №021635, виданого на ім'я [PERSON], яка померла [INFO] в с. Розношенське Ульяновського району Кіровоградської області. Позивач в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, заперечень щодо задоволення даного позову не має. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 08 січня 2015 року, яке набрало законної сили 19 січня 2015 року, встановлено факт родинних відносин, що [PERSON], [INFO], уродженець с. Завітне Вільшанського району Кіровоградської області є рідним сином [PERSON], яка померла [INFO] в с. Розношенське Ульяновського району Кіровоградської області (а.с. 10). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ульяновського районного управління юстиції у Кіровоградській області 18 лютого 2014 року, [PERSON] померла [INFO] в с. Розношенське Ульяновського району Кіровоградської області (а.с. 9). На день смерті матері позивача [PERSON] належала на праві приватної власності земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5.36 гектарів, кадастровий номер 3524385500:02:000:0163, розташована на території Чистопільської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, що підтверджується довідкою відділу Держземагенства у Вільшанському районі від 27.02.2015 року та копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-КР №021635 виданого 25 грудня 2001 року на ім'я [PERSON] (а.с. 5-6). Приватним нотаріусом Вільшанського районного нотаріального округу головного управління юстиції у Кіровоградській області позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5.36 гектарів, розташованої на території Чистопільської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, що залишилась після смерті його матері [PERSON], 1936 року народження, яка померла [INFO] (а.с. 12). Відповідно до повідомлень приватного нотаріуса Вільшанського районного нотаріального округу головного управління юстиції у Кіровоградській області та наданих витягів зі Спадкового реєстру, після смерті [PERSON], яка померла [INFO] та проживала в с. Завітне Вільшанського району Кіровоградської області, заведена спадкова справа за заявою [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, інформації про наявність інших спадкоємців в спадковій справі немає. Відповідно до п.1 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування": спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року № 3425-ХП "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року № 2709-ІУ "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Крім цього, Пленум Верховного суду України у п.10 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» з посиланням на ст. 1225 ЦК України, роз'яснив, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно з пунктом 7 Перехідних положень Земельного Кодексу України від 25 жовтня 2001 року, громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Відповідно до ст. 525 ЦК Української РСР (1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, [PERSON], яка померла [INFO], а тому до правовідносин необхідно застосовувати чинне на час відкриття спадщини законодавство - Цивільний Кодекс УРСР (1963 року). Згідно статті 71 ЦК Української РСР (1963 року), що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, загальний строк позовної давності встановлений тривалістю у три роки. Позовна давність, згідно приписів ст. ст. 75, 76 ЦК Української РСР (1963 року), застосовується судом незалежно від заяви сторін. Перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Відповідно до статті 80 ЦК Української РСР (1963 року), закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові. Позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження того, що позивач не мав змоги вчасно звернутися до нотаріальної контори для прийняття спадщини, оскільки перебував у місцях позбавлення волі, що підтверджується копіями вироків Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 22.02.2002 року та від 18.10.2010 року (а.с. 14-19). Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно вимог ст.549 ЦК Української РСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Матеріалами справи встановлено, що після смерті матері позивача [PERSON], яка померла [INFO] в с. Розношенське Ульяновського району Кіровоградської області, однак була зареєстрована та проживала до смерті в с. Завітне Вільшанського району Кіровоградської області, в будинку померлої був приписаний та проживав її син [PERSON], який здійснював догляд за помешканням, і відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР (1963 року) фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, а отже прийняв спадщину на належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5.36 гектарів, кадастровий номер 3524385500:02:000:0163, розташовану на території Чистопільської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, про що свідчить довідка Чистопільської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області від 17.03.2015 року. Поряд з цим, судом встановлено, що відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року), який діяв на момент відкриття спадщини, позивач є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом і має право на успадкування майна своєї померлої матері [PERSON], яка померла [INFO] в с. Розношенське Ульяновського району Кіровоградської області. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову, а тому суд приходить до переконливого висновку, що позивач прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном своєї матері [PERSON], яка померла [INFO]. Крім цього, суд визнає поважною причину пропуску позивачем строку позовної давності, оскільки позивач не мав можливості звернутись до нотаріальної контори для прийняття спадщини через відбування кримінального покарання у виді позбавлення волі, а тому порушене право позивача на успадкування майна підлягає судовому захистові та поновленню строку звернення до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved