Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до КП « Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» про усунення перешкод у користуванні власністю. Ухвалою суду від 16 травня 2016 року до участі у справі залучена третя особа: АТЗТ " КЕДР". В обгрунтування своїх вимог позивачка [PERSON] зазначає, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 29.07.2002 року вона є власником квартири [ADDRESS]. У свою власність вона була вселена примусово за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02 квітня 2014 року. Тож тривалий час вона була позбавлена можливості користуватись власним Майном, а після свого вселення виявила багато недоліків, які перешкоджали їй нормально користуватися своїм майном, зокрема, ускладнений підхід до дверей квартири внаслідок незаконно розміщеної перегородки та захаращення підходу, відсутність електропостачання у квартирі. а тому просить: Зобов"язати Комунальне Підприємство « Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» усунути перешкоди у користуванні їй - квартирою [ADDRESS] у м. Києві шляхом: - демонтажу перегородки на 8-му поверсі [ADDRESS]; - приведення в належний технічний стан схеми підключення електричного лічильника [ADDRESS] та підключення кв. [ADDRESS] до електромережі будинку; - звільнення від сторонніх матеріалів ( меблів, книжок та іншого устаткування) площадки до кв. [ADDRESS]-[ADDRESS] на восьмому поверсі житлового [ADDRESS], В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала та просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, з підстав, зазначених у позовній заяві, пояснивши суду, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 29.07.2002 року вона є власником квартири [ADDRESS], сусідні квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] цього ж будинку належали на праві приватній власності [PERSON]., який є президентом АТЗТ "Кедр". В свою чергу він самовільно без погодження з нею , органами місцевого самоврядування, збудував перегородку з дверима у місцях загального користування, а саме - у приміщенні загального користування перед дверима квартир [ADDRESS], [ADDRESS] та [ADDRESS], таким чином, що доступ до її квартири можливо здійснити лише через встановлені [PERSON]. двері та дане загальне приміщення захаращено речами з квартир [ADDRESS] та [ADDRESS]. Разом з цим, квартира [ADDRESS] знаходиться без електропостачання, вона неодноразово зверталась до ПАТ "Київенерго" та отримала від останнього Акт від 07 жовтня 2015 року, в якому було зазначено, що привести в належний технічний стан схеми підключення електролічильника та підключити кв. [ADDRESS] до електропостачання має балансоутримувач будинку. На її звернення щодо захаращення місць загального користування на 8-ому поверсі будинку [ADDRESS] Управління з надзвичайних ситуацій у Дарницькому районі ГУ ДСНС України в м. Києві видало Припис про усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту від 24.11. 2015 року. Цей припис був отриманий відповідачем, про що свідчить печатка та підпис майстра. Незаконність перегородки у місцях загального користування підтверджується копією по поверхового плану, де відсутні будь-які будівельні конструкції перед квартирами № [ADDRESS], [ADDRESS] та [ADDRESS]. 10.01. 2016 року вона звернулася до начальника ЖЕД № 205, яка підпорядкована відповідачу з вимогами звільнити від різного мотлоху, залишків меблів і т.п. місце загального користування - площадку на 8-му поверсі будинку біля квартир №№ [ADDRESS], [ADDRESS] та [ADDRESS], тому що таке захаращування небезпечне у протипожежному сенсі та становить небезпеку для мешканців. Також просила привести в належний стан схеми підключення електричного лічильника кв. [ADDRESS] та підключити квартиру до електромережі будинку, знести перегородку у загальному коридорі на 8-му поверсі будинку перед квартирами [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS]. Про те, ніяких дій на усунення перешкод для користування її власністю зроблено не було. Представник відповідача [PERSON], яка діє за довіреністю № 042 від 25.04. 2016 року позовні вимоги не визнала та просила у їх задоволенні відмовити, пояснивши суду, що належних та допустимих доказів на виконання акту від 07 жовтня 2015 року складеного ПАТ «Київенерго» щодо приведення в належний технічний стан схеми підключення електролічильника та підключення кв. [ADDRESS] до електропостачання , а також припису № 306 від 24 листопада 2015 року Управління з надзвичайних ситуацій у Дарницькому районі ГУ ДСНС України в м. Києві про усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту не може надати за їх відсутності. Представник третьої особи АТЗТ «Кедр» за посадою Президент Товариства [PERSON]., вимоги позову не визнав та просив в задоволенні позову [PERSON] відмовити повністю, як заявленого без достатніх правових підстав та недоведеного в судовому засіданні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності , суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Пунктом 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Тобто, законодавство пов'язує право звернення за судовим захистом з суб'єктивною думкою фізичної особи щодо порушення чи оспорювання її інтересів; об'єктивна наявність чи відсутність таких порушень встановлюється під час розгляду справи. За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Проте як відповідно до ч. 1 ст. 15 цього Кодексу кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином до суду вправі звертатися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. Водночас, за змістом вказаної статті, а також інших норм, які гарантують право на звернення до суду (Конституція України, ЦК України та інші нормативно-правові акти) повинні існувати порушення права чи законного інтересу або спір щодо них на момент звернення до суду. Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як слідує із матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні та вбачається із рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02.04. 2014 року ( а.с. 7-8), 29.07.2002 року між Акціонерним товариством закритого типу «Кедр» та [PERSON]. ( представник третьої особи ) було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], посвідчений 29.07.2002 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Турчак С.М. за реєстровим №1608 та зареєстрований БТІ м. Києва у реєстровій книзі 321-32 за реєстровим №42030 24.06.2003 року. Також, 29.07.2002 року між Акціонерним товариством закритого типу «Кедр» та [PERSON]. ( представник третьої особи ) було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], посвідчений 29.07.2002 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Турчак С.М. за реєстровим №1606 та зареєстрований БТІ м. Києва у реєстровій книзі 321-32 за реєстровим №42030 12.05.2003 року. Квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] до укладення зазначених вище договорів належали на праві колективної власності АТЗТ «Кедр» на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру серії [NUMBER], виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації 21.12.2001 року, згідно Наказу від 14.12.2001 року №1429-С (квартира [ADDRESS]) та Свідоцтва про право власності на квартиру серії [NUMBER], виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації 21.12.2001 року, згідно Наказу від 14.12.2001 року №1429-С. Квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] з моменту будівництва використовувались як офісні приміщення ЗАТ (АТЗТ) «Кедр», що фактично не заперечується позивачкою [PERSON], яка працювала у вказаному товаристві головним бухгалтером. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22.04.2011 року було постановлено: «Визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 29.07.2002 року між Акціонерним товариством закритого типу «Кедр» в особі [PERSON] на підставі доручення від 29.07.2002 року та [PERSON], посвідчений 29.07.2002 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Турчак С.М. за реєстровим №1608 та зареєстрований БТІ м. Києва у реєстровій книзі 321-32 за реєстровим №42030 24.06.2003 року - недійсним. Визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 29.07.2002 року між Акціонерним товариством закритого типу «Кедр» в особі [PERSON] на підставі доручення від 29.07.2002 року та [PERSON], посвідчений 29.07.2002 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Турчак С.М. за реєстровим №1606 та зареєстрований БТІ м. Києва у реєстровій книзі 321-32 за реєстровим №42030 12.05.2003 року - недійсним» . Таким чином, квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] належать на праві власності юридичній особі - АТЗТ «Кедр», яка і залучена до участі у справі в якості третьої особи. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 29.07.2002 року , відповідно до якого ЗАТ «Кедр» продало, а [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] і є власністю позивачки ( а.с.5;6). При цьому, позивачка [PERSON] не заперечує фактично про те, що квартира [ADDRESS] разом із квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] , які розташовані поруч на одному поверсі, з моменту будівництва і до виникнення спору між сторонами, використовувалась як офісні приміщення ЗАТ (АТЗТ) «Кедр», за її фактичною згодою; в тому числі за її участі та згодою, а також за погодженням з [PERSON] - власником квартири [ADDRESS], ще до укладення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], було встановлено перегородку з дверима на загальному коридорі перед квартирами [ADDRESS], [ADDRESS] та [ADDRESS]. Встановлені обставини підтверджуються матеріалами справи і не спростовані в цій частині позивачкою [PERSON], про те після її звільнення з АТЗТ «Кедр» та розірвання трудових взаємовідносин, у свою власність, якою є квартира [ADDRESS] однокімнатною, жилою площею 19,5 кв. м, загальною площею 43,9 кв. м., вона була вселена примусово за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02 квітня 2014 року. Тож тривалий час вона була позбавлена можливості користуватись власним майном, а після свого вселення виявила багато недоліків, які перешкоджали їй нормально користуватися своїм майном, зокрема, ускладнений підхід до дверей квартири внаслідок незаконно розміщеної перегородки. Посилання позивачки на незаконність перегородки у місцях загального користування підтверджується копією по поверхового плану, де відсутні будь-які будівельні конструкції перед квартирами № [ADDRESS], [ADDRESS] та [ADDRESS] ( а.с.16), судом не можуть бути прийняти до уваги, оскільки вони спростовуються матеріалами цивільної справи, так як обставини вже встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02.04. 2014 року, із якого вбачається, що згідно висновку №8049 від 20.11.2013 року судової будівельно-технічної експертизи перегородка з дверима на загальному коридорі перед квартирами [ADDRESS], [ADDRESS] та [ADDRESS], збудована до 01.03.2002 року, тобто до дати придбання [PERSON] квартири [ADDRESS] у власність; в квартирі [ADDRESS] мають місце перепланування та переобладнання приміщень, відповідно до яких використання квартири [ADDRESS] , як окремої ізольованої однокімнатної квартири, без проведення відповідних відновлювальних робіт є неможливим . Тобто, по поверховий план 8-го поверху та експлікація внутрішніх площ квартир восьмого поверху ймовірно виготовлений задовго до передачі будинку [ADDRESS] в експлуатацію. Отже, суд вважає, що зазначені обставини свідчать про наявність згоди позивачки [PERSON] на встановлення перегородки на загальному коридорі перед квартирами [ADDRESS],[ADDRESS],[ADDRESS]. Оскільки відповідач Комунальне Підприємство « Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] , а квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] належать на праві власності юридичній особі - АТЗТ «Кедр , тому, за встановлених обставин, вимоги [PERSON] до відповідача - в частині зобов»язання усунути перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом демонтажу перегородки на 8-ому поверсі перед квартирами [ADDRESS] будинку [ADDRESS], є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження його майна. Згідно ст.383 ЦК України власник (співвласник) житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім»ї, інших осіб. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру користуються ними для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні квартира [ADDRESS] у м. дійсно знаходиться без електропостачання, що підтверджується Актом ПАТ «Київенерго» від 07 жовтня 2015 року, в якому зазначено, що привести в належний технічний стан схеми підключення електролічильника та підключити кв. [ADDRESS] до електропостачання має балансоутримувач будинку ( а.с. 9). Вказаний факт щодо відсутності електропостачання в кв. [ADDRESS] підтвердив представник АТЗТ «Кедр» [PERSON]., пояснивши суду, що він особисто відключив електропостачання від кв. [ADDRESS], власником якої є [PERSON] Водночас, на неодноразові письмові звернення позивачки до відповідача, до ЖЕД- 205, починаючи з вересня 2015 року ( а.с.23-25), щодо захаращення місць загального користування на 8-ому поверсі будинку [ADDRESS] , листом № 948/1-Г від 19.10. 2015 року за підписом директора [PERSON] КП « Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» у відповідь на звернення позивачки , повідомлено, що структурним підрозділом ЖЕД -205 проведено комісійне обстеження 16.10. 2015 року, під час якого встановлено, що коридор загального користування квартир [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS] знаходиться в задовільному стані, а з мешканцями квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] в усній формі проведена бесіда щодо дотримання санітарного стану коридору та вимог законодавства протипожежної безпеки в багатоквартирних житлових будинках ( а.с.26) Про те , після звернення позивачки з письмовою заявою до Управління з надзвичайних ситуацій у Дарницькому районі ГУ ДСНС України в м. Києві, останнє, видало Припис про усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту від 24.11. 2015 року. Цей припис був отриманий відповідачем, про що свідчить печатка та підпис майстра та зазначені строки виконання до 20.02. 2016 року ( а.с. 10). Позивачка [PERSON] додатково звернулася з письмовою заявою на ім»я начальника ЖЕД-205 від 18.01. 2016 року про усунення перешкод , відповідно до припису Управління з надзвичайних ситуацій у Дарницькому районі ГУ ДСНС України в м. Києві та актів ПАТ «Київенерго» від 07.10. 2015 року ( а.с.12) в підтвердження надавши фото світлини захаращення загального коридору на 8-му поверсі перед кв. [ADDRESS] на день звернення ( а.с.14) Відповідачем в судовому засіданні не надано документальних підтверджень щодо виконання та наслідків не виконання Акту ПАТ "Київенерго" від 07 жовтня 2015 року, в якому було зазначено, що привести в належний технічний стан схеми підключення електролічильника та підключити кв. [ADDRESS] до електропостачання як балансоутримувач будинку. та Припису Управління з надзвичайних ситуацій у Дарницькому районі ГУ ДСНС України в м. Києві видало про усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту від 24.11. 2015 року. Отже, за встановлених обставин, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] в частині зобов"язання Комунального Підприємства « Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» усунути перешкоди у користуванні [PERSON] - квартирою [ADDRESS] у м. Києві шляхом: - приведення в належний технічний стан схеми підключення електричного лічильника [ADDRESS] та підключення кв. [ADDRESS] до електромережі будинку; - звільнення від сторонніх матеріалів ( меблів, книжок та іншого устаткування) площадки до кв. [ADDRESS]-[ADDRESS] на восьмому поверсі житлового [ADDRESS] - підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного, суд, аналізуючи надані докази, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції". ) Згідно ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволений частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог. Отже з відповідача на користь позивачки слід стягнути 367 ( триста шістдесят сім ) гривень 46 копійок судового збору.

Outcome: partial