Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Видричанської сільської ради Рахівського району Закарпатської області про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування позову зазначено, що громадянин [PERSON] являється йому, [PERSON] батьком. За життя, ним в 1950 році збудовано житловий будинок №114 по вул.. Лесі Українки в с. Видричка Рахівського району Закарпатської області, та який належав йому на праві особистої власності. 7 лютого 2016 року батько [PERSON] помер, про що складено відповідний актовий запис №4 та виконкомом Видричанської сільської ради Рахівського району Закарпатської області видано свідоцтво про смерть серії І-ФМ №199839 від 9 лютого 2016 року. Після його смерті залишилося спадкове майно, яким є житловий будинок №114, розташований по вул.. Л.Українки в с. Видричка Рахівського району Закарпатської області. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті батька [PERSON], є він, [PERSON], та спадщину у вигляді житлового будинку №114 по вул.. Л.Українки в с. Видричка Рахівського району Закарпатської області, після смерті якого він прийняв, проживаючи постійно з батьком, аж по день його смерті, що стверджено довідкою виконкому Видричанської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №1377 від 7 вересня 2016 року. Заповіти чи спадкові договори за життя [PERSON] не складалися, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №45173704 від 22 вересня 2016 року. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] він не зміг, оскільки державним нотаріусом йому в цьому було відмовлено, через те, що відсутня реєстрація спадкового будинку за спадкодавцем, тобто встановлено відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, а отже на спадковий будинок поширений режим самочинного будівництва, про що складено постанову №79 від 22 вересня 2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Однак з цим він не погоджується з огляду на те, що підтвердженням приналежності житлового будинку вище вказаного є довідка виконавчого комітету Видричанської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №1376 від 7 вересня 2016 року та характеристика будинку, господарських будівель та споруд, складеної КП «БТІ» Рахівської районної ради. Саме не вчинення спадкодавцем відповідних дій по оформленню свого права власності і одержання відповідного свідоцтва про право власності і спричиняє сьогодні подання ним як спадкоємцем за законом позову про визнання права власності, оскільки в нотаріальному порядку оформити своє право власності на спадщину він не може. Спорів з приводу заявлених ним вимог про спадкування зазначеного житлового будинку не існує оскільки він є єдиним спадкоємцем, що стверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 45173713 від 22 вересня 2016 року. На підставі наведеного просив визнати за ним, [PERSON], [INFO], ІПН: [NUMBER], мешканцем с. Видричка, вул.. Л.Українки, 126 Рахівського району Закарпатської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], право власності на житловий будинок № 114, загальною площею 37,7 кв.м., житловою площею 17,00 кв.м., допоміжною площею 20,7 кв.м., розташований по вул.. Л.Українки в с. Видричка Рахівського району Закарпатської області. \~ \~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позові та просить такі задовольнити. Представник відповідача - Видричанської сільської ради в судове засідання не з"явився. Сільський голова М.Шемота надав заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради та визнання позовних вимог. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку. \~ Згідно ст.ст.1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Встановлено, що позивач [PERSON] являється сином спадкодавця [PERSON], а отже є, в силу ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги спадкування за законом. 7 лютого 2016 року [PERSON] помер, про що складено відповідний актовий запис №4 та виконкомом Видричанської сільської ради Рахівського району Закарпатської області видано свідоцтво про смерть серії І-ФМ №199839 від 9 лютого 2016 року. Після його смерті залишилося спадкове майно, яким є житловий будинок №114, розташований по вул.. Л.Українки в с. Видричка Рахівського району Закарпатської області. \~\~\~ \~Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене\~\~порушенням його права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема\~\~у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в його користь. \~\~\~\~Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). \~\~\~\~\~\~ При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увагу на зміну редакції ч. 4 ст.\~331\~і ч. 4 ст.\~334 ЦК\~та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. При цьому, належність правовстановлюючих документів встановлюється відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок. \~\~ Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як\~\~Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставінаказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене\~наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5\~і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445. \~\~\~\~ Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності\~ЦК\~таЗаконом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». \~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що за громадянином [PERSON], в 1950 році збудовано житловий будинок №114 по вул.. Лесі Українки в с. Видричка Рахівського району Закарпатської області, підтвердженням приналежності, якого є довідка виконавчого комітету Видричанської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №1376 від 7 вересня 2016 року та характеристика будинку, господарських будівель та споруд, складеної КП «БТІ» Рахівської районної ради, а отже його не можна розцінювати як об"єкт самочинного будівництва. \~ При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви. \~ \~ Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем, у зв'язку з чим набув правового статусу особи, яка цю спадщину прийняла, про що свідчить довідка виконкому Видричанської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №1377 від 7 вересня 2016 року. Спору щодо набуття права на спадщину судом не встановлено. Заповіти чи спадкові договори за життя [PERSON] не складалися, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №45173704 від 22 вересня 2016 року. \~ Таким чином, враховуючи, що позивач по справі належить до спадкоємців за законом, спадщину прийняв, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані \~ і підлягають задоволенню. Питання відшкодування судових витрат позивачем не ставилось. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved