Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

ПрАТ "Страхове товариство "Іллічівське" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача 3201,06 грн. у порядку відшкодування понесених позивачем витрат по сплаті страхового відшкодування в порядку регресу, мотивуючи свої вимоги тим, що між позивачем та [PERSON] 20.05.2012 року укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (автомобіля «ГАЗ-33105-801», д.н.з. [NUMBER]) у формі Полісу № АВ/6368526, із встановленням строку його дії з 20.05.2012 року до 19.05.2013 року, згідно якого позивач зобов"язувався у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених договором. 02.11.2012 року близько 16 год. 45 хв. по пр. 40-річчя Жовтня в м. Київ відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого вказаним вище страховим полісом автомобіля «ГАЗ-33105-801», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], який порушив Правила дорожнього руху, що стало причиною ДТП, та автомобілем «Шкода Октавія», д.н. [NUMBER], яким керував [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Позвач виплатив страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля в розмірі 3201,06 грн., але, зважаючи на те, що відповідач порушив вимоги підп. 33.l.2. п. 33.l. ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не направивши страховику, з яким був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення встановленого зразка про настання дорожньо-транспортної пригоди, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу, ПрАТ "Страхове товариство "Іллічівське" просить суд стягнути з відповідача сплочену страхову суму. У судове засідання сторони не з"явилися, в зв"язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно постанови судді Голосіївського райсуду м. Києва від 21.12.2012 року було встановлено, що 02.11.2012 року близько 16 год. 45 хв. по пр. 40-річчя Жовтня в м. Київ відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ГАЗ-33105-801», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], який порушив Правила дорожнього руху, що стало причиною ДТП, та автомобілем «Шкода Октавія», д.н. [NUMBER], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження., в зв"язку з чим [PERSON] було визнано винним у скоєнні ДТП та, відповідно, правопорушення за ст.124 КУпАП, і застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Згідно ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов"язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Між позивачем та [PERSON] 20.05.2012 року був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (автомобіля «ГАЗ-33105-801», д.н.з. [NUMBER]) у формі Полісу № АВ/6368526, із встановленням строку його дії з 20.05.2012 року до 19.05.2013 року, згідно якого позивач зобов"язувався у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених договором. Незважаючи на умови укладеного сторонами договору страхування цивільно-правової відповідальності, позивача не було повідомлено про ДТП, що сталася 20.05.2012 року, а, крім того, позивачу не надані будь-які документальні підтвердження того, що відповідач не мав змоги виконати обов' язок повідомити свою страхову компанію про вказану ДТП у визначені Законом України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строки та за відповідних умов (підп. 33.l.2. п. 33.l. ст.33), а при невикоанні вказаної вимоги страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, що випливає із змісту абзацу «ґ» підп. 38.1.1. п.38.l. ст.38 ЗУ "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". При цьому позивач правомірно посилається на постанову Верховного Суду України від 12.02.2014 року у справі № 6-1ЦС14, де той зробив правовий висновок про те, що виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової повідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції з 18 вересня 2011), у зв"язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП. Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045- VI «Про внесення змін до законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову. Враховуючи наявність вказано вище договору страхування, власник пошкодженого в ДТП автомобіля «Шкода Октавія», д.н. [NUMBER], [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплатy страхового відшкодування, а 20.06.2013 року вказана страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування на суму 3201,06 грн. згідно платіжного доручення № 5551 від на підставі проведеного огляду транспортного засобу та калькуляції, що приєднані до матеріалів даної справи. Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. В пункті 11 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" роз'яснено, що з винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов'язанням з відшкодування шкоди. Регресну вимогу може бути пред'явлено протягом трьох років із дня виконання зобов'язання про відшкодування шкоди. Відповідно до абзацу «ґ» підп. 38.1.1. п.38.l. ст.38 ЗУ "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" після сплати страхового відшкодування страховик має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, якщо той не повідомив страховика про ДТП у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно роз'яснень, викладених в п.27 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 ЗУ "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", що має місце в даному випадку, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим. Отже, зважаючи на задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути 243,60 грн. у порядку відшкодування понесених по справі позивачем судових витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved