Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до комунального підприємства «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 19.09.2019 по вул. Дахнівській, у м. Черкаси сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме: падіння контактного дроту на транспортний засіб Lexus LS 460L, д.р.н. [NUMBER] , що належить позивачу. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди його автомобіль зазнав механічних пошкоджень з матеріальними збитками. Згідно з постановами Соснівського районного суду м. Черкаси та Черкаського апеляційного суду винним у дорожньо-транспортній пригоді визнано [PERSON] . Вказує, що ним на юридичну адресу відповідача 30.10.2019 було надіслано заяву, в якій висловлено прохання про відшкодування матеріальних збитків, які були завдані внаслідок ДТП. 26.11.2019 надійшла відповідь про те, що згідно з актом проведеного комісією КП "ЧЕТС" обстеження обрив контактного дроту стався внаслідок удару та злому електродроту. 30.03.2020 рекомендованим листом позивачем було надіслано повторно заяву про відшкодування матеріальних збитків. 03.04.2020 лист було отримано, що підтверджується відміткою. Станом на 19.06.2020 відповіді позивач не отримав, будь-яких матеріальних збитків йому на даний час не відшкодовано, а тому за захистом своїх прав, свобод та інтересів він вимушений звернутися до суду. Просить суд стягнути з відповідача на його користь 18401,08 грн. матеріальних збитків, 2000 грн. витрат за проведення експертизи та понесені судові витрати. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.07.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, запропоновано відповідачу у випадку заперечення проти позову, подати до суду відзив на позов. Так, відповідачем до суду 03.08.2020 скеровано відзив на позов, яким позовні вимоги не визнали та просили у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на той факт, що відповідач виконує зобов`язання з утримання та обслуговування об`єктів міського електротранспорту належним чином відповідно до вимог чинного законодавства України. Зазначили, що перед обривом контактного дроту 13.09.2019 працівниками служби енергогосподарства відповідача проводився огляд контактної мережі з усуненням виявлених недоліків на ділянці, де відбулося 19.09.2019 пошкодження автомобіля позивача. При цьому, працівниками відповідача не було виявлено будь-яких пошкоджень, дефектів чи відхилень у технічному стані контактного дроту в точці, де стався обрив. Згідно з висновками акту, проведеного комісією відповідача (в рамках службового розслідування) обстеження місця та обставин обриву контактного дроту та фотографії фрагментів пошкодженого контактного дроту з ділянки обриву з очевидними ознаками удару і злому, обрив контактного дроту стався внаслідок удару по правій боковій поверхні електродроту в напрямку руху до санаторію "Україна" та злому електродроту на місці удару. Після падіння по обірваному дроту проїхало декілька транспортних засобів, які змістили його на протилежну від осі падіння сторону дороги і лише після повного її перекриття надійшло повідомлення оперативному черговому поліції. Легкові автомобілі, які зазнали пошкоджень, зіткнулися з обірваним контактним дротом через 10- 15 хвилин після його падіння та визвали коротке замикання лінії, що і зафіксовано автоматикою диспетчерського пункту СЕГ о 19:57. Це піддтверджується тим фактом, що в повідомленні оперативного чергового патрульної поліції о 19:55 «про обрив контактного дроту» не вказувалося про ДТП з транспортними засобами, а інформація оперативному черговому патрульної поліції могла надійти не раніше 10-15 хвилин після обриву контактного дроту. Згідно з огядом стану зрізу контактного дроту, його самовільний обрив неможливий, так як наявний залишковий переріз в 73 мм.кв. дозволяє витримати найбільше навантаження (130 Н/мм.кв), передбачене Правилами експлуатації трамвая та тролейбуса, затвердженими наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 110.12.1996 № 103 (зі змінами). Таким чином, обрив контактного дроту по вул. Дахнівській 19.09.2019 міг статися лише внаслідок неправомірних дій сторонніх осіб. При цьому, пошкодження автомобіля позивача сталося внаслідок в`їзду в обірваний контактний дріт, а не падіння контактного дроту на вказаний транспортний засіб, як зазначає позивач. З наданої 19.08.2020 відповіді на відзив вбачається, що позивач вважає висновки відповідача хибними щодо того, що розгляд питання додержання перевізниками вимог законодавства про дорожній рух і міський електричний транспорт та здійснення контролю за технічним станом об`єктів міського електричного транспорту і забезпечення безпеки руху тролейбусів є компетенцією не патрульної поліції, а Укртрансбезпеки та державної технічної інспекції міського електротранспорту, а тому збитки завдані позивачу внаслідок винних дій (бездіяльності) відповідача (в т.ч. працівників відповідача) без офіційного висновку Укртрансбезпеки та держтехінспекції МЕТ. Також, посилання відповідача на те, що відповідач не порушив жодної норми чинного законодавства щодо утримання, технічного обслуговування та ремонту контактної мережі, щоб могло бути причиною обриву контактного дроту та пошкодження автомобіля марки Lexus LS 460L, д.р.н. [NUMBER] , що належить позивачу, вживав усіх можливих заходів для попередження виходу з ладу контактної мережі та не міг передбачити ймовірність обриву контактного дроту на відповідній ділянці є не доцільними при розгляді даної справи, оскільки, [PERSON] , який є керівником та підписантом КП "УЕТС", зокрема, визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 140 частини 4 КпАП України У судовому засіданні позивач заявлений позов підтримав з зазначених у позовній заяві підстав, просив задовольнити у повному обсязі. Суду пояснив, що його вимога про стягнення з відповідача спричиненої йому матеріальної шкоди в сумі 18401,08 грн., завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 19.09.2019 по вул. Дахнівській у м. Черкаси, є законною, оскільки саме ця сума буде витрачена позивачем для відновлення пошкодженого автомобіля через неправомірні дії відповідача. Законною є й вимога про стягнення витрат на проведення авто товарознавчого дослідження в сумі 2000 грн., якою і було встановлено суму матеріальної шкоди, яку просить він стягнути. Разом з тим, суду пояснив, що він не просить встановити вину відповідача, оскільки така вина вже встановлена відповідними рішеннями суду. Представники відповідча - Стрільник А.Г. , Заєць О.В. в судовому засіданні позов не визнали, просили у задоволенні позовних вимог, пояснивши при цьому, що відповідачем у процесі експлуатації контактної мережі належним чином забезпечено виконання вимог чинних нормативних документів, зокрема п. 2.7.3.2 (Утримання, технічне обслуговування і ремонт контактних мереж) та п. 2.7.4.2 (Утримання і технічне обслуговування кабельної мережі) Правил експлуатації трамвая та тролейбуса, відповідач не порушив жодної норми чинного законодавства щодо утримання, технічного обслуговування та ремонту контактної мережі, що б могло бути причиною обриву контактного дроту та пошкодження автомобіля марки Lexus LS 460L, д.р.н. [NUMBER] , що належить позивачу, вживав усіх можливих заходів для попередження виходу з ладу контактної мережі та не міг передбачити ймовірність обриву контактного дроту на відповідній ділянці. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, матеріали справи про адміністративне правопорушення № 712/16363/19 (провадження № 3/712/320/20), суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 19.09.2019 по вул. Дахнівській, 32, у м. Черкаси сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме: падіння контактного дроту на транспортний засіб Lexus LS 460L, д.р.н. [NUMBER] , що належить позивачу. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди його автомобіль та автомобілі Opel, д.н.з. [NUMBER] , Subaru, д.н.з. [NUMBER] , які рухалися по цій же ділянці автошляху, зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками. Постановами Соснівського районного суду м. Черкаси та Черкаського апеляційного суду винним визнано [PERSON] та достеменно встановлено, що останній, будучи директором КП «Черкасиелектротранс» та відповідальною посадовою особою, яка несе повну відповідальність за стан та діяльність підприємства, не вжив заходів щодо забезпечення безпеки дорожнього руху допустивши неналежне утримання контактної лінії електропередач, що 19.09.2019 спричинило ДТП внаслідок падіння контактного дроту та наїзд на нього автомобілів: Lexus, д.н.з. [NUMBER] , Opel, д.н.з. [NUMBER] , Subaru, д.н.з. [NUMBER] в м. Черкаси по вул. Дахнівська, 32, які отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. При цьому, зазаначено, що [PERSON] своїми діями допустив порушення п.13 Закону України «Про міський електричний транспорт», наказ №103 від 10.12.1996 "Про застосування правил експлуатації трамвая та тролейбуса", за що передбачена відповідальність за ч.4 ст.140 КУпАП. Відповідно до частин 3, 4, 5 статті 82 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 234/16272/15-ц (провадження № 61-31395сво18) зроблено висновок про те, що «преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі. […] При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування». Ананлізуючи наведене, суд вважає, що доводи представників відповідача про проведення періодичних профілактичних оглядів, оглядів кабельних ліній та технічного обслуговування контактної мережі на дільницях не спростовують факту існування такої події та факту завдання шкоди позивачу. Щодо посилання сторони відповідача на те, що в матеріалах справи відсутні докази, що доводять причинно-наслідковий зв`язок між завданими позивачу збитками та діями відповідача, а також щодо того, що сума матеріального збитку позивачем не обґрунтована та не підтверджена документально, суд оцінює критично, оскільки вказані твердження спростовуються висновком судового експерта автотоварознавця, оцінювача Березовського Андрія Андрійовича № 427, що складений 15 жовтня 2019, відповідно до якого вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Lexus LS 460L, д.р.н. [NUMBER] , внаслідок пошкодження останнього під час ДТП 19.09.2019 складає 18404,08 грн. Таким чином, розмір матеріальної шкоди не спростований, клопотань про проведення судової автотоварознавчої експертизи під час розгляду справи не заявлялось. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду полягають в тому, що заподіяна шкода підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла за умови, що дії чи бездіяльність останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Частиною 1 статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 ''Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" роз`яснено, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Зі змісту частини 2 статті 1192 ЦК України випливає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до статті 1 Закону України «Про міський електричний транспорт» міський електричний транспорт - це складова частина єдиної транспортної системи, призначена для перевезення громадян трамваями, тролейбусами, поїздами метрополітену на маршрутах (лініях) відповідно до вимог життєзабезпечення населених пунктів. Об`єктами міського електричного транспорту є рухомий склад, контактні мережі, тягові підстанції, колії трамвайні та метрополітену, а також споруди, призначені для забезпечення надання транспортних послуг. З огляду на викладене, врахувавши всі обставини справи, беручи до уваги той факт, що вину керівника відповідача щодо неналежного технічного стану контактної мережі для руху тролейбусів, власником якої є саме відповідач, доведено, суд доходить висновку, що внаслідок протиправних дій з боку комунального підприємства «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради позивачу завдано матеріальну шкоду в сумі 18401,08 грн. Відповідно до правил ст.ст. 139, 141 ЦПК України судові витрати, які складаються з витрат по оплаті послуг за проведення авто - товарознавчого дослідження в сумі 2000 грн. та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн., що підтверджено документально, підлягають відшкодуванню у повному обсязі.

Outcome: approved