Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що з листопада 2003 року проживає в [ADDRESS]. Даний будинок був наданий Аграрним господарством "Івниця" чоловіку позивача [PERSON] та його сім»ї до складу якої входила позивач та сини [PERSON] та [PERSON], згідно ордера від 04.11.2003 року. [INFO] року [PERSON] помер. Таким чином позивачка володіє вказаним будинком, наданим у законний спосіб більше десяти років і має право отримати його в приватну власність. Вказане підприємство зазнало неодноразових реорганізацій, що унеможливило встановити правонаступника, За даних обставин позивачка просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] за набувальною давністю. В судове засідання позивач не з»явилася, направила заяву в якій позовні вимоги з вище зазначених підстав підтримала, просить суд позов задовольнити, розгляд справи провести в її відсутність. Від відповідачів [PERSON], [PERSON] та Івницької сільської ради надійшли заяви в яких вони позов визнають, проти задоволення не заперечують, просять справу розглянути у їх відсутності. Перевіривши матеріали справи, враховуючи доводи в обґрунтування та визнання позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.11.2003 року [PERSON] було надано право на зайняття будинку в [ADDRESS], що підтверджується ордером, в якому зазначено, що його сім"я складається з чотирьох членів, а саме : дружина - [PERSON], згідно копії свідоцтва про одруження, та сини - [PERSON] і [PERSON]. [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Згідно довідки Бердичівського МБТІ правовстановлюючі документи на житловий будинок [ADDRESS], Андрушівського району не зареєстровані. Також даний будинок не перебуває на балансі Івницької сільської ради, згідно довідки № 168 від 16.02.2016 року та на балансі ТОВ «Івниця», що підтверджується довідкою № 26 від 19.02.2016 року. Листом Фонду державного майна України підтверджується, що житловий будинок який розташований в [ADDRESS] Андрушівського району, Житомирської області не обліковується в Єдиному реєстрі об»єктів державної власності. Не перебуває даний житловий будинок і на балансі Івницької сільської ради та інших підприємств, які знаходяться на території Івницької сільської ради, що підтверджується відповідними довідками. Згідно довідки архівного сектору Андрушівської районної державної адміністрації, до архіву не надходила ніяка документація щодо Аграрного господарства "Івниця" с. Івниця, Андрушівського району. Виходячи із довідки архівного сектору Андрушівської райдержадміністрації не можливо встановити правонаступника Аграрного господарства "Івниця". Відтак зазначений будинок не має власника, на підтвердження вказаного свідчать зазначені докази та відсутність правовстановлюючих документів. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за субєктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння. Згідно ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Окрім цього, відповідно до ч. 2 ст. 344 ЦК України, особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем вона є. Згідно п.8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом . Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини справи на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Позивач у суді довів факт набуття нею права власності за набувальною давністю, оскільки вона добросовісно і відкрито користується нерухомим майном на протязі більше 10 років, і ніхто не заявляє вимог щодо повернення вказаного нерухомого майна, отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки, позивачка добросовісно відкрито володіє даним майном, більше десяти років проживає та зареєстрована в житловому будинку № 14- А по вул. Леніна, с. Івниця, Андрушівського району, і жодних претензій чи вимог з боку інших осіб щодо оспорювання права власності на вказаний житловий будинок не було, таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі і є підстави для визнання права приватної власності за набувальною давністю за позивачем.

Outcome: approved