Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначив, що до виконкому Металургійної районної у місті ради звернувся комунальний заклад «Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром» Криворізької міської ради щодо вирішення питання про подальше перебування дитини, [PERSON] , [INFO] . При розгляді даного питання стало відомо, що малолітня [PERSON] з [INFO] по 02.07.2019 року перебувала у відділенні інтенсивної терапії новонароджених КЗ «Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром» КМР, з02.07.2019 року знаходиться у відділені постнатального виходжування новонароджених без матері. Мати дитини - [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини записані за вказівкою матері відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Мати вкрай рідко приходить до дитини у відділення, рідко цікавиться дитиною телефоном, від спільного перебування з нею у відділенні лікарні відмовляється, не забезпечує медикаментами, рідко та нерегулярно приносить дитячу суміш. За інформацією наданою дільничним педіатром та співробітниками КМЦСССДМ умови проживання родини незадовільні, в помешканні брудно та повна антисанітарія, речі необхідні для утримання та розвитку дитини - відсутні. Постійного доходу родина не має. Матері надано рекомендації щодо наведення ладу в житловому приміщенні, придбання дитячого ліжка та речей першої необхідності для немовляти, але у визначений соціальним працівником термін доступу до житла не надано, телефонний зв`язок з матір`ю відсутній. Під час спілкування з сусідами, за адресою вказаною гр. [PERSON] як місце її проживання, з`ясувалося, що зазначена особа там не проживає. За адресою [ADDRESS] проживає [PERSON] , [INFO] , який веде асоціальний спосіб життя та зловживає алкогольними напоями. Як пояснила, гр. [PERSON] , гр. [PERSON] є біологічним батьком малолітньої і вона з дитиною в подальшому буде мешкати разом з ним. 05.08.2019 року під час візиту зазначених осіб до служби у справах дітей виконкому Металургійної районної у місті ради для проведення профілактичної роботи та 09.08.2019 під час обстеження житлово-побутових умов від них вчувався сильний запах алкоголю. За свідченням адміністрації КЗ «Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром» КМР та Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді перебування [PERSON] в даній родині несе реальну загрозу її життю та здоров`ю. Профілактична робота, проведена службою у справах дітей, центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді та медичними працівниками виявилася безрезультатною. На цій підставі виконкомом районної у місті ради прийнято рішення від 21.08.2019 року № 248 «Про відібрання [PERSON] у гр. [PERSON] та влаштування її до комунального закладу на повне державне забезпечення». Відповідач [PERSON] не забезпечує дитину всім необхідним, зв`язок з персоналом лікарні, де перебуває малолітня, не підтримує, здоров`ям та долею дитини не цікавиться. Зазначені обставини свідчать про те, що мати свідомо злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Тому, позивач просить суд, позбавити батьківських прав гр. [PERSON] відносно [PERSON] . Малолітню [PERSON] передати органу опіки та піклування виконкому Металургійної районної у місті ради, для вирішення питання подальшого її улаштування до сімейних форм виховання або до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення. Стягнути з гр. [PERSON] аліменти на користь майбутнього опікуна або дитячого державного закладу де перебуватиме дитина, на утримання малолітньої [PERSON] у розмірі 1/4 з усіх видів доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. 09.12.2019 року представником відповідача [PERSON] надано до суду відзив, згідно якого просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначає, що позивачем не доведено жодної підстави щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітньої дитини [PERSON] . Виходячи зі змісту позову, викладені в ньому факти нічим не підтверджені, в тому числі й викладені в листі КЗ "Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром" КМР, який додано до позову. Тобто, документальних підтверджень, які б свідчили про факт відмови [PERSON] від госпіталізації у відділення по нагляду за дитиною, забезпечення дитини медикаментами та сумішами для годування відсутні. Крім того, нічим не підтверджена інформація, щодо отримання від сусідів відомостей, відповідно до яких [PERSON] веде асоціальний спосіб життя та зловживає алкогольними напоями. Тим більше, що юридичного статусу батька дитини [PERSON] поки що не отримав та питання стосовно позбавлення його батьківства по цій справі не розглядається. Так само, як нічим не підтверджена профілактична робота, яка, начебто, була проведена службою у справах дітей, центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді та медичними працівниками, яка виявилася безрезультатною. Враховуючи викладене, вважає висновки, викладені в рішенні №248 Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради від 21.08.2019 року про відібрання малолітньої [PERSON] у гр. [PERSON] та влаштування її до комунального закладу необґрунтованими та передчасними. Відповідно й позов, наданий органом опіки та піклування є безпідставним і необґрунтованим, а позовні вимоги такі, що не підлягають задоволенню. В судове засідання, призначене на 24.06.2021 року представник позивача [PERSON] не з`явилася, до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій просить позов задовольнити. В судовому засіданні 26.05.2020 року відповідач [PERSON] суду пояснила, що [INFO] вона народила доньку [PERSON] , через 5 днів її виписали з лікарні, а дитину залишили в КЗ "Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром" КМР, оскільки дитина була недоношена. Дитина знаходилася в перинатальному центрі протягом двох місяців, вона регулярно відвідувала її, кожний день телефонувала. Дитина народилася за допомогою кесиревого розтину, у зв`язку з чим у неї були проблеми зі здоров`ям та вона перебувала на лікуванні, а тому деякий час не могла відвідати дитину. Коли приїхала забирати свою малолітню доньку, їй повідомили, що дитини у них не має, де саме вона їй не повідомили, а тому вона звернулася до працівників поліції і дізналася, що її дитина знаходиться у будинку малютки. Після цього, возила через день передачі для дитини, двічі її бачила, більше не дозволяли у зв`язку із карантином. До служби у справах дітей за дозволом про відвідання дитини не зверталася. На даний час працює неофіційно, у дитини є власна кімната, ліжко та особисті речі, проте в квартирі відсутня електроенергія та холодильник, але в найближчий час це буде усунено. Відповідач [PERSON] в судове засідання, яке було призначено на 24.06.2021 року повторно не з`явилася, про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи суду не надавала. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання також повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, електронною поштою надала клопотання про відкладення, згідно якого просила, перенести розгляд справи у зв`язку із перебуванням у щорічній відпустці. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Так, на підтвердження поважності неявки в судове засідання представником відповідача [PERSON] не надано жодних доказів. За таких обставин, суд визнає, що відповідач та її представник не з`явилися до суду без поважних причин. Третя особа в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не надавала. В судовому засіданні 02.02.2021 року свідок [PERSON] суду пояснив, що він працює начальником служби у справах дітей виконкому Металургійної районної у місті ради, у серпні до служби звернулася адміністрація КЗ "Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром" КМР та повідомила, що [INFO] народилася дівчинка [PERSON] та наведено ряд причин ухилення її матір`ю [PERSON] від виконання батьківських обов`язків та проханням вирішити питання про подальше перебування дитини. У разі надходження подібних листів, служба у справах дітей має право розглянути на комісії питання щодо відібрання дитини у батьків, де і було вирішено дане питання. Після цього, вони зобов`язані в одноденний строк повідомити про вказане рішення прокуратуру та в семиденний строк звернутися з позовом до суду, що і було ними зроблено. Зазначив, що він неодноразово бачив відповідачку у компанії, яка веде аморальний спосіб життя та вона неодноразово приходила до них із різким запахом алкоголю, брудному вигляді. Будучи ще вагітною та знаючи, що вона хворіє, ніякого лікування не проходила та ліки не приймала, хоч вони надаються безкоштовно, що свідчить про її безвідповідальне ставлення до дитини ще до її народження. На сьогоднішній день мати іноді відвідує дитину. Дії виконкому Металургійної районної у місті ради повністю відповідають вимогам закону. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази, оцінивши їх у сукупності, всебічно з`ясувавши обставини, на які представник позивача посилається як на підставу задоволення своїх позовних вимог, вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі з урахуванням наступного. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , в свідоцтві про народження в графі мати записана [PERSON] , а відомості про батька дитини « [PERSON] » записані за вказівкою матері відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №59 (Т. 1 а.с. 4). Відповідно до відповіді Криворізького міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді від 02.08.2019 року на лист КЗ «Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром» КМР, під час відвідування [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з`ясовано, що мати новородженої дитини мешкає разом з біологічним батьком [PERSON] . Умови проживання незадовільні, в помешканні брудно, необхідні речі та для утримання та розвитку дитини відсутні, постійного доходу родина не має. Батькам були наданні рекомендації щодо наведення ладу в житловому приміщенні, проте у визначений соціальним працівником термін доступу до житла не надано, а тому перевірити умови для утримання дитини не можливо. У зв`язку з цим, вважають небезпечним перебування [PERSON] в даній родині ( Т.1 а. с. 7) 07.08.2019 року адміністрація КЗ «Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром» КМР звернулась до Металургійної районної у місті ради з повідомленням, що з [INFO] у їх лікарському закладі перебуває дитина [PERSON] , [INFO] . З [INFO] по 02.07.2019 року перебула у відділенні інтенсивної терапії новороджених, з 02.07.2019 року переведена у відділення постнатального виходжування новороджених без матері. Мати дитини [PERSON] , [INFO] , мешкає за адресою: [ADDRESS] , разом з біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Батьки вкрай рідко приходять до дитини у відділення, також рідко цікавляться дитиною по телефону. Мати відмовляється від госпіталізації у відділення по нагляду за дитиною, посилаючись на стан свого здоров я. З причин відсутності коштів батьки не придбають медикаменти для дитини, рідко та нерегулярно приносять дитячу суміш. За даними наданими дільничним педіатром та співробітниками КМЦСССДМ, умови проживання родини незадовільні, в помешканні брудно та повна антисанітарія, речі необхідні для утримання та розвитку дитини відсутні, постійного доходу родина не має. Тому, адміністрація КЗ «Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром» КМР вважає, що перебування [PERSON] в даній родині несе реальну загрозу її життю та здоров`ю, просить вирішити питання про подальше перебування дитини (Т.1 а.с.8). Згідно акту обстеження умов проживання [PERSON] від 09.08.2019 року за адресою: [ADDRESS] , квартира потребує ремонту. У квартирі наявна холодна вода, газова колонка, світло відсутнє, ода з кімнат потребує прибирання. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: у дитини є власна кімната, візочок, дитячі речі. Зі слів матері дитяче ліжко буде придбано на днях, дитячого харчування не має, але є талони на його отримання. За результатом бесіди висновки комісії: здійснити прибирання у квартирі, матір попереджена про наслідки невиконання батьківських обов`язків та створення належних умов утримання дитини (Т.1 а.с. 9). Рішенням Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради №248 від 21.08.2019 року вирішено відібрати малолітню [PERSON] у [PERSON] та влаштувати її до комунального закладу на повне державне забезпечення. Відповідно до історії вагітності та пологів №1514-978-856, обмінної карти №22 та медичної карти стаціонарного хворого №219/147/222 відповідач [PERSON] [INFO] народила недоношену дитину [PERSON] (на 31 тиж.) кесеревим розтином. З [INFO] по 03.07.2019 року дитина знаходилася в КЗ «Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром» КМР у ВІТН, з 03.07.2019 року по 23.08.2019 року у відділенні постнатального виходжування новороджених. З 23.08.2019 року малолітню [PERSON] переведено в КЗ «Криворізький спеціалізований Будинок дитини». Має вродженні захворювання, потребує лікування. На час виписки стан дитини задовільний, стабільний (Т.1 а.с. 95-250, Т.2 а.с. 1-20). Із змісту ст. 150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про стан її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Частиною 1 ст. 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Передбачене п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року №3, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З аналізу вищезазначених норм слідує, що для позбавлення батьківських прав мало упевнитися в невиконанні обов`язків щодо виховання дитини, необхідно також установити, що батько свідомо ухиляється від їх виконання, адже ухилення від виконання обов`язку по вихованню неповнолітньої дитини завжди є актом свідомої винної поведінки, коли особа має реальну можливість виконати покладені на неї обов`язки, але не вчиняє відповідних дій і не бажає цього робити, а це значить, що батько наполегливо, систематично, незважаючи на всі заходи попередження, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки; чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Суд критично відноситься до побутової характеристики відносно [PERSON] та акту обстеження житлово-побутових умов проживання за адресою: [ADDRESS] від 02.12.2019 року, оскільки вони складені представником [PERSON] та підписані сусідами, одним з яких зазначена [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 48, 49). Крім того, ухвалою суду від 10.02.2021 року задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] про виклик свідків, які підписали вищевказану побутову характеристику та акт обстеження житлово-побутових умов проживання, проте в жодне судове засідання вказані свідки не з`явилися та стороною відповідача не вживалися будь-які заходи для забезпечення їх явки в судове засідання. Стороною відповідача на підтвердження поважності невідвідування своєї малолітньої дитини у медичному закладі надано довідку з Консультативно-діагностичного центру дорослого населення Комунального підприємства «Криворізька міська лікарня №1», згідно якої [PERSON] знаходилася на амбулаторному лікуванні з 08.07.2019 року по 24.07.2019 року, також судом не береться до уваги, оскільки вона перебувала не на стаціонарному лікуванні, а тому мала змогу відвідати свою малолітню дитини або цікавитися про її стан здоров`я по телефону (а.с. 36). Крім того, відповідно до відповіді з Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Криворізької міської ради та індивідуальної карти вагітної і породіллі №22, [PERSON] , [INFO] , перебувала на обліку з вагітності у гінеколога амбулаторії ЗПСМ №2 [PERSON] з 15.05.2019 року. На прийоми своєчасно не з`являлась, відмовлялась від стаціонарного лікування та обстежень за стандартами. 08.07.2019 року оглянута гінекологом після передчасних пологів ([INFO] кесерів розтин), за станом здоров`я скерована на лікування до хірурга КЗ «Криворізька міська лікарня №1». Відтіль на прийом до гінеколога не з`явилась. При спробі запросити пацієнтку на огляд за адресою вказаною нею, а саме: [ADDRESS] , з`ясувалося, що будинок у напівзруйнованому стані, без вікон, без дверей, не придатний до мешкання, тобто пацієнтка приховала фактичне місце мешкання (Т.1 а.с. 77-94). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні при надані пояснень зазначила, що їй не повідомляли про місце знаходження її дитини, а тому вона звернулася до поліції, на підтвердження цього надала талон-повідомлення про прийняття заяви, яка датована 26.09.2019 року, тобто більше ніж через місяць після переведення дитини до КЗ «Криворізький спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» (Т.1 а. с. 66). Покази відповідачки [PERSON] в частині обіцяних індивідуальних та особистісних змін, а також покращення життєвих умов суд оцінює критично, оскільки відповідачем до даного часу не надано жодного доказу на покращення умов проживання для дитини, а саме: про підключення світла, придбання необхідної побутової техніки, особистих речей для дитини відповідного віку. Також, суд не залишає поза увагою, що в подальші судові засідання відповідачка не з`являлася, що свідчить про її байдуже ставлення до розгляду даної справи. Крім того, її представник [PERSON] в судових засіданнях повідомляла, що їй не відомо причини неявки відповідачки та її місцезнаходження, а також чи покращено нею умови проживання для дитини. Судом враховується, що відповідно до довідок про перебування дитини у закладі від 02.06.2020 року та 29.09.2020 року, які видані Комунальним закладом «Криворізький спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» батьки починаючи з 10.12.2019 року по 07.03.2020 року періодично відвідували дитину. Під час відвідування цікавилися станом здоров`я дитини, приносили дитяче харчування, памперси, ліки. А також, мати з 10.03.2020 року по 23.04.2020 року періодично цікавилася стану здоров`я дитини по телефону (Т. 2 а. с. 43, 75). Однак, суд звертає увагу, що дитина перебуває у вказаному закладі з 23.08.2019 року, а мати дитини відвідала її вперше лише 10.12.2019 року та в осатаній раз 07.03.2020 року, згідно довідки про перебування дитини у закладі від 29.09.2020 року. При цьому, відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу, який перешкоджав їй цікавитися дитиною та приймати участь у її утриманні. Крім того, доказів, що відповідачка на даний час цікавиться дитиною, приймає участь у її утриманні, також суду не надано. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини на які посилається позивач, що відповідач [PERSON] за власною ініціативою самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] без поважних причин, залишивши її у медичному закладі та довгий час не цікавилася її життям та станом здоров`я, що свідчить про свідоме нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, а тому наявні підстави для позбавлення її батьківських прав. Також, згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В даному випадку норми закону передбачають обов`язковість батьків утримувати свою неповнолітню дитину. Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються судом, оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів є також обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а саме з 23 серпня 2019 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий в розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved