Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

В грудні 2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, уточнивши позовні вимоги в січні 2019 року просив визнати недійсним іпотечний договір № 574 від 26 червня 2007 року укладений між ним та Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (надалі - АТ "Укрсоцбанк"), припинити іпотеку нерухомого майна - нежитлової будівлі нежитлової будівлі №1 літ. А-1 н/ж. - магазин та кафе (цегла), загальною площею 210,6 м2, №2 1 - літній майданчик розміром 7,2 х 14 м за адресою: [ADDRESS], що належить позивачу на праві власності; зобов`язати АТ «Укрсоцбанк» у п`ятиденний строк з моменту набрання чинності рішення суду по цій справі подати заяву до державних реєстраторів про скасування ними записів у Державному реєстрі речових прав на вказане нерухоме майно та до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мазуренко С.В. про скасування ним записів з Державного реєстру Іпотек та з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за номерами 24771567 та 24771537; державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Пушка І.В. про скасування нею запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за номером 24678729; головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Ванжи О.В. про скасування запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за номером 26716771; а також стягнути з відповідача судові витрати у справі. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що 26 червня 2007 року між ним та Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», назву змінено на АТ «Укрсоцбанк» укладено іпотечний договір № 574 за умовами якого відповідач отримав в іпотеку належне позивачу нерухоме майно вартістю 1 363 500 грн. в межах якого позивач як майновий поручитель несе відповідальність за неналежне виконання [PERSON] умов договору відновлюваної кредитної лінії № 085/097-7 від 26 червня 2007 року, за яким [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 135 000 доларів США. У зв`язку з неналежним виконанням третьою особою [PERSON] умов договору відновлюваної кредитної лінії N 085/097-7 від 26 червня 2007 року утворився борг. Погашення боргу у сумі 1 416 745,05 грн. відповідач поклав у судовому порядку на третю особу [PERSON] , як позичальника Кредиту, та у цій самі сумі на [PERSON] як поручителя за договором поруки, звернувшись 05.02.2013 року з відповідним позовом до постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, рішенням якого від від 05.02.2019 року вимоги банку були задоволені, після чого на підставі ухвали Дніпровського районного суду від 02.04.2014 року було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження. Крім цього, погашення боргу у сумі 8 525 592,78 грн. відповідач поклав у судовому порядку на позивача як майнового поручителя. Проте, погашення боргу за рахунок іпотеки у сумі 8 525 592,78 грн. не відповідає змісту і розміру основного зобов`язання, строку і порядку його виконання, що закріплені умовами Іпотечного договору. Так, п. 1.3 Іпотечного договору містить назву істотних умов щодо змісту та розміру зобов`язання позичальника, передбаченого основним зобов`язання, строк і порядок його виконання, але не містять їх параметрів та значень. При цьому, п.п. 1.3.1-1.3.6 Іпотечного договору сторони врегулювали лише зміст зобов`язання позичальника щодо погашення основної заборгованості, а саме: надання та погашення кредиту, сплати процентів річних за кредитом, комісій послуг по наданню кредитів, порядку погашення суми основної заборгованості, дати кінцевого строку погашення заборгованості за кредитом; нарахування відсотків за користування кредитом; сплати процентів; нарахування штрафних санкцій; нарахування інших витрат та відшкодування витрат, пов`язаних зі зверненням стягнення на предмет іпотеки. Отже, в момент укладення Іпотечного договору сторони не врегулювали між собою параметри та значення таких істотних умов як розмір основного зобов`язання, строк і порядок його виконання. З дати першого порушення третьою особою [PERSON] умов договору відновлюваної кредитної лінії № 085/097-7 від 26 червня 2007 року, відповідач не надсилав письмових вимог до позивача про усунення ним заборгованостей по Кредиту, в тому числі станом на 09.02.2015 року у сумі 6049 387.27 грн. та станом на 12.05.2016 року у сумі 8 525 592,78 грн. Натомість відповідач звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки та про надання відповідачу права за рахунок продажу предмету іпотеки задовольнити свої вимоги по Кредиту в сумі 8 525 592,78 грн., що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ складало 336 638,48 доларів США. Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 20 жовтня 2016 року позов задоволено у повному обсязі. 07 листопада 2017 року за виконавчим листом у вказаному рішенні суду відкрито виконавче провадження та накладено арешт на все нерухоме майно, що належить позивачу. Позивач вважав, що зміст Іпотечного договору суперечить вимозі ст.18 Закону України "Про іпотеку", що згідно ч.1 ст.215 ЦК України є підставою його недійсності у зв`язку з недодержанням в момент його вчинення сторонами вимог, які ст.203 ЦК України. Ухвалою суду від 27 грудня 2019 року позовну заяву залишено без руху, позивачу встановлено строк для усунення недоліків. 25 січня 2019 року позивачем вимоги ухвали виконані, у зв`язку з чим ухвалою суду від 28 січня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 28.03.2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. 28.02.2019 року представником АТ «Укрсоцбанк» надано відзив, в якому просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування вказали, що сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов іпотечного договору №574 та уклали його 26.06.2007 року, з урахуванням волевиявлення позивача та відповідача, про що свідчать підписи сторін. Іпотечний договір містить всі необхідні відомості, передбачені ст.18 Закону України "Про іпотеку", зокрема посилання на кредитний договір, який є основним зобов`язанням, в п.3 іпотечного договору також зазначено зміст та розмір зобов`язання позичальника, передбаченого основним зобов`язанням, строк, порядок його виконання. Крім того, вважали, що на час подачі позову, строк позовної давності, щодо визнання недійсним цього договору - сплинув. Позивачем не наведено причин які б свідчили про поважність пропуску строку позовної давності. Іпотечний договір №574 укладено відповідно до кількості сторін у двох примірниках. Підтвердженням досягнення згоди з усіх істотних умов договору є підписи представника Банку та безпосередньо іпотекодавця. На підставі спірного договору на предмет іпотеки накладено обтяження. Таким чином, сторони були ознайомлені із умовами зазначеного правочину і більше 11 років - умови договору їх цілком влаштовували. Крім того позивачем не вказано в чому саме порушено його право. Позивачем добровільно укладено договір іпотеки, який прийняв умови зобов`язання, однак на теперішній час посилаючись на формальні підстави, намагається відмовитись від взятих на себе раніше зобов`язань. 19.03.2019 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача вказує на те, що позиція відповідача, яка викладена у відзиві, не містить підстав для відмови позивачу у задоволенні позову. Ухвалою суду від 28.03.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позові. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у відзиві. Треті особи в судове засідання не з`явились, при час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 26.06.2007 року між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне Товариство «Укрсобанк» та [PERSON] було укладено Договір відновлювальної кредитної лінії № 085/097-7 (далі за текстом - Договір кредиту). Згідно договору кредиту банк зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в межах максимального ліміту заборгованості за кредитом в сумі 135000 дол. США, зі сплатою за користування кредитними коштами 13,5 процентів річних та з кінцевим терміном повернення до 25.06.2012р., на умовах, визначених цим Договором. Згідно Додаткової угоди від 19.06.2008р. до Договору відновлювальної кредитної лінії № 085/097-7 було встановлено процентну ставку в розмірі 14% річних за кредитом. В якості забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань за Договором відновлювальної кредитної лінії між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне Товариство «Укрсобанк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір № 574 від 26.06.2007р., посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Стюрко О.О., зареєстровано в реєстрі за №1818. Згідно іпотечного договору №574 від 26.06.2007 р. позивач передав в іпотеку відповідачу у якості забезпечення виконання зобов`язань за Договорами кредиту, наступне нерухоме майно: № 1 літ. А-1 н/ж, А-1 н/ж - магазин та кафе (цегла), загальною площею 210,6 кв. м., № 2 І - літній майданчик розміром 7,2x14 м., що розташована за адресою: [ADDRESS] », та належить позивачеві на праві приватної власності на підставі: свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.06.2006 р., виданого виконавчим комітетом Криворізької міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради «Про видачу свідоцтв про право власності на об`єкти нерухомого майна» № 352 від 13.06.2006 р. Право власності на нерухоме майно зареєстроване в КП «Криворізьке БТІ» Дніпропетровської області 15.06.2006 року за № 10947446 у книзі № 2Н-198, № запису 498, реєстраційний № 15088419. Пунктом 1.3 Іпотечного договору сторонами узгоджено зміст та розмір зобов`язання Позичальника, передбаченого Основним зобов`язанням, строк і порядок його виконання: п.1.3.1 надання кредиту буде здійснюватись окремими частинами, надалі за текстом "Транш", а у сукупності "Транші", зі сплатою 13,5 процентів річних за Кредитом та комісій, в розмірі та порядку, визначеному Тарифами на послуги по наданню кредитів, що містяться у Додатку 1 Договору, яким обумовлене основне зобов`язання, який є невід`ємною складовою частиною Договору яким обумовлене основне зобов`язання, надалі за текстом - "Тарифи", в межах максимального ліміту заборгованості Позичальника за кредитом, в сумі 135000 доларів США, та порядком погашення суми основної заборгованості згідно графіком, що міститься в Додатку 2 Договору, яким обумовлене основне зобов`язання, який є невід`ємною складовою частиною Договору, яким обумовлене Основне зобов`язання, та з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 25.06.2012 року, на умовах, визначених Договором, яким обумовлене основне зобов`язання. Сторонами також погоджено порядок нарахування відсотків, сплати процентів, штрафних санкцій та інших витрат на здійснення забезпеченою іпотекою вимоги в п. п.1.3.2, 1.3.3.,1.3.4, 1.3.5. Іпотечного договору. Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст.18 Закону України «Про іпотеку», іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Іпотечний договір повинен містити такі істотні умови 1) для іпотекодавця та іпотекодержателя - юридичних осіб відомості про: для резидентів - найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - підприємців; для нерезидентів - найменування, місцезнаходження та державу, де зареєстровано особу; для іпотекодавця та іпотекодержателя - фізичних осіб відомості про: для громадян України - прізвище, ім`я, по батькові, адресу постійного місця проживання та індивідуальний ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів; для іноземців, осіб без громадянства - прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), адресу постійного місця проживання за межами України; 2) зміст та розмір основного зобов`язання, строк і порядок його виконання та/або посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов`язання; 3)опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та/або його реєстраційні дані. При іпотеці земельної ділянки має зазначатися її цільове призначення; 4) посилання на видачу заставної або її відсутність. У разі відсутності в іпотечному договорі однієї з вказаних вище істотних умов він може бути визнаний недійсним на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, згідно якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Дослідивши зміст оспорюваного позивачем Іпотечного договору , суд дійшов висновку, що в ньому викладені всі, передбачені законом істотні умови, серед іншого і щодо зміст та розміру основного зобов`язання, строк і порядок його виконання та/або посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов`язання, а отже відсутні підстави для визнання недійсним іпотечного договору та припинення іпотеки з цих підстав. Оцінюючи доводи позивача у справі, суд враховує, що повторним заочним рішенням Жовтневого районного суду від 20 жовтня 2016 року у цивільній справі №212/2090/15-ц позовні вимоги АТ «Укрсобанк» задоволено. Звернуто стягнення за іпотечним договором № 574 від 26.06.2007 р. на нерухоме майно: № 1 літ. А-1 н/ж, А-1 н/ж - магазин та кафе (цегла), загальною площею 210,6 (двісті десять цілих, шість десятих) кв. м., № 2 І - літній майданчик розміром 7,2x14 м., що розташована за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] рухоме майно від 15.06.2006 р., виданого виконавчим комітетом Криворізької міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради «Про видачу свідоцтв про право власності на об`єкти нерухомого майна» № 352 від 13.06.2006 р. Право власності на нерухоме майно зареєстроване в КП «Криворізьке БТІ» Дніпропетровської області 15.06.2006 року за № 10947446 у книзі № 2Н-198, № запису 498, реєстраційний № 15088419. Надано ПАТ "Укрсоцбанк" право реалізації предмета іпотеки шляхом застосування процедури продажу предмету іпотеки, встановленої статтею 41 Закону України «Про іпотеку», шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Надано право ПАТ ""Укрсоцбанк" за рахунок продажу предмету іпотеки задовольнити вимоги за кредитом у розмірі 3336638,48 доларів США, що станом на 12.05.2016 року за курсом НБУ становить 8525592,78 гривень. Державним виконавцем Покровського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Пушка Інною Василівною винесена постанова від 07 листопада 2017 року про відкриття виконавчого провадження ВП 55089627 про звернення стягнення на предмет Іпотеки, шляхом його продажу на прилюдних торгах на користь АТ «Укрсобанк» у межах процедури виконавчого провадження для стягнення заборгованості в сумі - 8 525 592,78 грн. Постановою від 15 травня 2018 року державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області провадження ВП 55089627 відносно боржника [PERSON] про звернення стягнення на предмет Іпотеки передано до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 43). Постановою від 20 червня 2018 року головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області накладено арешт на майно, що належить боржнику, а саме : №1 літ. А-1 н/ж. - магазин та кафе (цегла), загальною площею 210,6 м2, №2 1 - літній майданчик розміром 7,2 х 14 м, що розташована за адресою: Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, вул. Електрична буд. 2«а» (а.с. 45-46). Постановою Покровського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 04.02.2015 року відкрито виконавче провадження ВП №46338156 про стягнення з [PERSON] боргу 1431 556,10 грн. (а.с.26) на підставі виконавчого листа №755/7924/14-ц, 6/755/3257/14 виданого 30.04.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва. Постановою Покровського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 04.02.2015 року відкрито виконавче провадження ВП №46338317 про стягнення з [PERSON] боргу 1431 556,10 грн. (а.с.27) на підставі виконавчого листа №755/7924/14-ц, 6/755/3257/14 виданого 30.04.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва. Як встановлено судом з пояснень представника позивача в судовому засіданні, позивач по суті не згоден із розміром заборгованості за кредитним договором, що була визначена банком під час звернення до суду із позовом про звернення стягнення на іпотечне майно та на погашення якої звернуто стягнення на належне йому майно та порядком виконання судового рішення, в ході якого було накладено арешт. При цьому, ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 04.02.2016 року саме за заявою [PERSON] було скасовано заочне рішення у справі та призначено новий розгляд, за наслідками якого було ухвалено повторне заочне рішення від 20 жовтня 2016 року, задоволено вимоги банку про звернення стягнення на іпотечне майно. Проте, [PERSON] під час розгляду справи не ставилось питання щодо недійсності іпотечного договору, рішення суду ним не оскаржене та набрало законної сили. Лише в 2018 році, після накладення державними виконавцями арештів на майно [PERSON] в порядку виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, останній звернувся до суду із вказаним позовом про визнання недійсним іпотечного договору, припинення іпотеки та вилучення записів про іпотеку та заборону відчуження. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи встановлені судом обставини, а також надані позивачем докази на підтвердження заявлених вимог, суд не знаходить законних підстав для задоволення позовних вимог та визнання іпотечного договору недійсним, припинення іпотеки та вилучення записів про іпотеку та заборону відчудження. Згідно п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, у разі відмови в позові судовий збір покладається на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed