Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

19 березня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом в інтересах Санаторію "Десна", в якому просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь Санаторію "Десна" 2 279,42 грн заборгованості за надані послуги, 176,87 грн - трьох відсотків річних, 50,13 грн інфляційних витрат, 243,60 грн судового збору та 1 500 грн витрат на правову допомогу. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов з викладених в ньому підстав та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON], котрий діяв у своїх інтересах та інтересах [PERSON] та [PERSON], в судовому засіданні позов визнав частково та просив застосувати строк позовної давності щодо заявлених вимог. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] та області, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 03 серпня 1999 року (а.с. 8). Вони ж і зареєстровані та проживають по даній адресі (а.с. 20-22). 20 вересня 2001 між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання послуг (а.с. 9-11). У грудні 2007 року у комплексі майна, що складаються з будинків 1, 2 та 3 по пров. Санаторному в с. Ладинка, Чернігівського району та області, створено ОСББ «Десна-Сервіс», яке було зареєстровано в державному реєстрі 18 грудня 2007 року (а.с.30, 34-38). Згідно довідок ОСББ «Десна-Сервіс», з грудня 2007 року будинки 1, 2 та 3 по пров. Санаторному в с. Ладинка, Чернігівського району та області зняті з балансу Санаторія "Десна" і знаходяться на обслуговуванні в ОСББ. [PERSON] є одним із засновників ОСББ, члени якого з 2007 року за свій рахунок самостійно здійснюють ремонт та опалення будинків, холодне та гаряче водопостачання. (а.с.27, 28) Як вбачається з листа Чернігівської районної державної адміністрації від 05 листопада 2013 року, за розглядом колективного звернення жителів с.Ладинка щодо санаторію «Десна» встановлено, що у 2007 році на базі багатоквартирного житлового фонду санаторію «Десна» створено об'єднання співвласників багатоквартирних будинків. В дане об'єднання входять 3 багатоквартирні житлові будинки. ОСББ самостійно утримує даний житловий фонд. Санаторій «Десна» мешканцям даних будинків надає послуги централізованого водопостачання та водовідведення. Заступником голови районної державної адміністрації 30 жовтня поточного року проведено зустріч із керівництвом санаторію та ОСББ. В ході зустрічі встановлено, що житловий фонд утримується в належному стані, за оцінкою керівництва ОСББ послуги з централізованого водопостачання та водовідведення надаються санаторієм задовільно. (а.с.31) Відповідно до ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. В силу вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно- технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Отже, за умовами договору, відповідачі мали вносити плату за надання послуг з утримання будинку і прибудинкової території та водовідведення. Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Відповідно до ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до п.1 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. З наведеного вбачається, що між сторонами у відповідності з вимогами закону виникли договірні відносини (укладено договір). Про факт того, що кошти по квартплаті, за водопостачання та водовідведення протягом спірного періоду відповідачами сплачувалися саме Санаторію «Десна», свідчить наданий представником позивача розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що відповідачі іноді сплачували позивачу за надані послуги. Як пояснив у судовому засіданні відповідач, вони сплачують кошти за квартплату, водопостачання та водовідведення ОСББ, а та в свою чергу - Санаторію «Десна». Відповідачі своєчасно та в повному обсязі не розраховувалися по квартплаті, у зв'язку з чим за період 2011-2013 роки виникла заборгованість в сумі 2 279 грн 42 коп., що підтверджується відповідним розрахунком і не спростована в судовому засіданні відповідачем. Разом з тим, відповідач у судовому засіданні звернувся до суду із клопотанням про застосування строку позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 261 ЦК України, перебіг строку позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права. Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Представник позивача не порушувала питання про поновлення процесуальних строків, більш того, вона не заперечувала проти застосування позовної давності, а тому, враховуючи, що із позовом позивач звертався до суду у березні 2014 року, позов про стягнення заборгованості за надані послуги підлягає задоволенню в межах заявлених вимог за період з березня 2011 року по грудень 2013 року в сумі 600 грн 36 коп. Згідно із ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що у відповідності до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін, то з відповідачів підлягають стягненню збитки внаслідок інфляції за період з березня 2011 року по грудень 2013 року в сумі 02 грн 83 коп., 3 % річних за цей же період - 25 грн 17 коп. Стороною позивача при подачі позову сплачено судовий збір в сумі 243 грн 60 коп. Оскільки позов частково задоволений, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (25 % від заявлених), відповідно до приписів ст.88 ЦПК України, а саме підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача судовий збір в сумі 60 грн 90 коп., тобто по 20 грн 30 коп. з кожного. Також позивач просить стягнути з відповідачів витрати на правову допомогу в сумі 1 500 грн. З цього приводу суд вважає, що ці кошти не підлягають стягненню, оскільки у справі відсутні докази на підтвердження сплати позивачем коштів за правову допомогу саме в рамках даної справи. Надана суду копія видаткового касового ордеру не містить інформації, по якій справі позивачем сплачено 1 500 грн [PERSON]

Outcome: partial