Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ДПУ "Міжнародний дитячий центр "Артек" про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні. Свої вимоги мотивує тим, що в період із 19.05.2008 по 03.11.2017 він працював на посаді директора Державного закладу "Дитячий оздоровчий табір "Світанок". Його звільнення із займаної посади відбулось на підставі п.1 ч.1 ст. 40 КзПП України, тобто у зв'язку із реорганізацією (припиненнями юридичної особи) ДЗ "Дитячий оздоровчий табір "Світанок" шляхом його приєднання до ДПУ "Міжнародний дитячий центр "Артек". При цьому, ДПУ "Міжнародний дитячий центр "Артек" як правонаступник здійснило виплату всіх належних позивачу платежів (в загальній сумі 33 981,33 грн.) лише після його багаторазових звернень та скарг 24.04.2018, тобто із затримкою в 117 робочих днів. У зв'язку із викладеними обставинами просить суд стягнути із відповідача суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 17 901 грн. Ухвалою суду від 25.05.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Позивач надав до суду заяву від 22.10.2018 у якій просив суд проводити судове засідання без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачем в особі Генерального директора ДПУ "МДЦ "Артек" [PERSON] подано письмовий відзив, відповідно до змісту якого підприємство після звільнення позивача двічі 28.11.2017 та 05.12.2017 шляхом надсилання письмових листів зверталось до останнього із проханням надати банківські реквізити для перерахування заборгованості по заробітній платі або прибути для цього особисто. Однак, зазначені прохання [PERSON] залишив поза увагою. Окрім того, вказав, що ДПУ "МДЦ "Артек" є державним комерційним підприємством та грошові кошти отримує за рахунок реалізації путівок до дитячих центрів "Артек" і "Молода гвардія" із яких 90% викуповує Міністерство соціальної політики України за рахунок бюджетних коштів. Усі бюджетні кошти мають визначене цільове призначення в якому не передбачено виплати по борговим зобов'язанням. Тобто, підприємство має змогу проводити виплати по заборгованості тільки за рахунок 10% путівок, які реалізуються безпосередньо дитячим центром. Оскільки у період заборгованості реалізація 10 % комерційних путівок не проводилась підприємство не мало можливості погасити заборгованість перед позивачем. Таким чином, розрахунок по заробітній платі перед [PERSON] проведено лише 24.04.2018 року. У зв'язку із викладеним вважає вимоги позивача частково обґрунтованими та просить суд відмовити в задоволені позову в повному обсязі. Судом на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів встановлено наступні фактичні обставини. У період із 19.05.2008 по 03.11.2017 [PERSON] працював на посаді директора Державного закладу "Дитячий оздоровчий табір "Світанок" та був звільнений із займаної посади на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КзПП України, тобто у зв'язку із реорганізацією (припиненнями юридичної особи) ДЗ "Дитячий оздоровчий табір "Світанок", шляхом його приєднання до ДПУ "Міжнародний дитячий центр "Артек" (а.с. 4, 13-20, 39). З матеріалів справи вбачається, що одразу після звільнення всі належні позивачу виплати не були сплачені. Заборгованість по заробітній платі в сумі 33 981, 33 грн. виплачена із затримкою в 117 робочих днів лише 24.04.2018 (а.с. 12, 97). Позивачу за вих. №722 від 28.11.2017 та вих. №744 від 05.12.2017 направлялись листи згідно яких ДПУ "МДЦ "Артек" зверталось до [PERSON] із проханням надати банківські реквізити для перерахування заборгованості по заробітній платі або прибути для цього особисто. (а.с. 62,63) При цьому, суд не вважає що вони підтверджують відсутність у відповідача об'єктивної можливості сплатити заборгованість із наступних підстав. Відповідно до ч. 5 ст. 24 Закону України "Про оплату праці" за особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов'язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця. Так, позивачем надано два листи підписані особисто ним та адресовані ДПУ "МДЦ "Артек" останній із яких датовано 09.12.2017 де останній вказує банківські реквізити на своє ім'я для перерахування коштів та просить погасити наявну заборгованість (а.с. 23,25). Суд звертає увагу, що відповідачу вже були відомі банківські реквізити рахунку позивача, оскільки [PERSON] надавався номер банківської карти відкритої саме для отримання заробітної плати за попереднім місцем роботи. Також, із матеріалів справи вбачається, що заборгованість перед позивачем була погашена лише після здійснення інспекційного відвідування ДПУ "МДЦ "Артек" інспектором ГУ Держпраці у Київській області та внесення припису про усунення порушень трудового законодавства (а.с. 26-38). Відповідачем надано до суду договір №06ПП від 14.03.2017 про закупівлю послуг за державні кошти укладений між Міністерством соціальної політики України (Замовник) та ДПУ "МДЦ "Артек" (Виконавець) та додатки до нього №1, 2, 3 (а.с.64-72). Відповідно до п.1.1. договору Виконавець у 2017 році зобов'язується надати послуги з оздоровлення та відпочинку 9 570 дітей. Згідно п. 3.1. договору вартість послуг складає 78 378 300 грн. у тому числі за рахунок коштів загального фонду державного бюджету 71 726 382 грн. та 6 651 918 грн. за рахунок батьківської плати, п.4.1. передбачає, що замовник здійснює попередню оплату в розмірі 70 відсотків від вартості путівок відповідної зміни, яка сплачується за рахунок бюджетних коштів загального фонду шляхом перерахування їх на рахунок Виконавця протягом 7 днів після надання рахунку. З наведеного договору вбачається, що в період заборгованості підприємство здійснювало господарську діяльність та отримувало пов'язані із цим грошові кошти. Із наданих сторонами та досліджених з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності доказів суд не вбачає жодних обставин, які б об'єктивно перешкоджали роботодавцю здійснити у визначений ст. 116 КзПП України строк належні [PERSON] після звільнення виплати. Таким чином, оскільки відповідачем не надано достатніх доказів на підтвердження відсутності в нього в період заборгованості грошових коштів, необхідних для її погашення та як наслідок реальної можливості здійснити її виплату, суд приходить до висновку про наявність в його діях вини та обґрунтованих підстав для задоволення позову. Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно із частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, який згідно підпункту з) пункту 1 застосовується також для обчислення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Відповідно до абзацу 3 пункту 2 вказаного Порядку в даному випадку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Розмір середньої заробітної плати позивача за один робочий день становить 153 грн. (3204,22+3204,22 грн. - нарахована заробітна плата за два останні місяці) / (21+21 - кількість робочих днів). Період затримки виплати 117 робочих днів, тому загальна сума середнього заробітку за час затримки - 17901,00 грн. (117х153). За таких обставин, в ході судового розгляду знайшли своє підтвердження доводи позивача щодо порушення з вини відповідача його трудових прав, зокрема права на отримання в день звільнення всіх належних йому виплат, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи викладене,

Outcome: approved