Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В поданій заяві, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від10 грудня 2019 року, просить зменшити розмір аліментів, стягнутих з нього на підставі рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 18 травня 2012 року на утримання дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з 1/2 частки заробітку (доходу) щомісячно до фіксованого розміру аліментів в твердій грошовій сумі по 1109 грн. 00 коп. на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовної вимоги [PERSON] посилається на те, що на даний час змінились обставини, які впливають на його можливість утримувати дочок, змінився його матеріальний стан, оскільки він не має постійного заробітку, його прибутків не вистачає на покриття власних потреб на проживання. Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, уповноважив представляти свої інтереси представника - адвоката Рудика Віталія Романовича. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився подав до суду заяву у якій просить розгляд справи проводити без його участі та участі позивача. В поданій заяві вказує на те, що його довіритель позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, уповноважила представляти свої інтереси представника - адвоката Жуковського Олега Васильовича. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився подав до суду заяву у якій просить розгляд справи проводити без його участі та участі відповідача. В поданій заяві вказує на те, що його довірителька позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України). Ознайомившись із позовною заявою, дослідивши в судовому засіданні докази, суд приходить до наступних висновків. [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , матір`ю яких є [PERSON] , що підтверджується копіями відповідних свідоцтв про народження. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 18 травня 2012 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 лютого 2012 року до досягнення дітьми повноліття. [INFO] [PERSON] змінила прізвище на " [PERSON] ", що підтверджено свідоцтвом про зміну імені серія [NUMBER] від 06 червня 2019 року. Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. В силу вимог частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз наведених вище норм Сімейного кодексу України свідчить про те, що правом вибору способу стягнення аліментів та правом його зміни, наділений лише одержувач аліментів. Платник аліментів має право вимоги лише щодо зміни їх розміру без зміни способу їх стягнення. Звертаючись до суду з позовом про зменшення на підставі ст.192 СК України розміру стягуваних з позивача аліментів за рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 18 травня 2012 року, позивач фактично просить змінити спосіб їх стягнення з частки на тверду грошову суму в розмірі по 1109 грн. 00 коп. на кожну дитину. Враховуючи, що платник аліментів, яким є позивач, не наділений правом вимоги щодо зміни способу стягнення аліментів, суд вважає позов в цій частині необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Поряд з цим, розмір аліментів, визначений судовим рішенням, суд може змінити за позовом як одержувача так і платника аліментів у зв`язку із відповідною зміною їх матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Як вбачається із змісту позовної заяви підставою зміни розміру аліментів [PERSON] вказує зміну свого матеріального стану, яку обґрунтовує тим, що на даний час він не має постійного заробітку, його прибутки є мінливими та тимчасовими, іншого обґрунтування зменшення розміру аліментів позивач не наводить. Враховуючи зміст ст.ст.182, 192 СК України погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для зменшення розміру аліментів. Для підтвердження погіршення матеріального стану позивач надав копію трудової книжки серії [NUMBER] та довідку №1702 видану Державним центром зайнятості Вараської міської філії Рівненського ОЦЗ 11 березня 2020 року. Як вбачається із змісту трудової книжки [PERSON] з 01 вересня 2001 року по 18 травня 2012 року був працевлаштований. Остання займана посада - електромонтер з ремонту та монтажу кабельних ліній КП "Міські електричні лінії", з якої він був звільнений 18 травня 2012 року за угодою сторін, п.1 ст.36 КЗпП України. В подальшому, позивач жодного разу не був працевлаштований. Згідно змісту рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 18 травня 2012 року [PERSON] позов про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) визнав повністю, тобто усвідомлюючи, що він є безробітним погодився на сплату аліментів у встановленому на даний час розмірі. Відповідно до довідки №1702 від 11 березня 2020 року позивач на дату її видачі є непрацевлаштований, перебуває на обліку як безробітний у Вараській міській філії Рівненського обласного центру зайнятості. Інших доказів про зміну матеріального стану позивач не надав. Зважаючи на відомості наявні в досліджених доказах, суд приходить до переконання, що посилання позивача на погіршення його матеріального стану не знайшли свого підтвердження. [PERSON] на момент винесення рішення про стягнення з нього аліментів, а саме 18 травня 2012 року звільнився з роботи та після цього був весь час безробітним, яким являється і на даний час, що свідчить про незмінність його матеріального стану. Згідно статей 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст.82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно статей 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки, позивач не довів належними доказами, ту обставину на яку він посилається як на підставу заявленої вимоги про зменшення розміру аліментів, а саме, що із моменту ухвалення судового рішення про стягнення аліментів у нього суттєво погіршився матеріальний стан, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, суд вважає позов [PERSON] недоведеним та таким, що не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed