Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Позивач Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» звернувся до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання, вказуючи в обґрунтування позовних вимог, що відповідач є споживачем послуг з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , які надаються позивачем. На ім`я відповідача відкрито особовий рахунок № [NUMBER] за вказаною адресою. Відповідач не виконує свої зобов`язання з оплати наданих послуг, внаслідок чого за період з лютого 2013 року по травень 2021 року утворилась заборгованість, розмір якої відповідно до розрахунку складає 11333 грн. 18 коп. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період часу з лютого 2013 року по травень 2021 року в сумі 11333 грн. 18 коп., а також витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, надала заяву про розгляд справи у її відсутність та невизнання позову, просила застосувати строк позовної давності. Також, відповідачем надано письмові заперечення та відзив (а.с. 25, 36), у запереченні остання просила відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з неналежним наданням послуг з теплопостачання, а також постійною оплатою за надані послуги. У відзиві зазначила, що згідно актів ВО «Костянтинівкатепломережа» послуги з теплопостачання були відсутні. З 06 листопада 2017 року надається пільга на відшкодування плати послуг з постачання теплової енергії. З сумою заборгованості, заявленою до стягнення, відповідач не згодна у зв`язку з перевищенням позовної давності. У межах трирічного строку позовної давності за її особовим рахунком заборгованість відсутня, що підтверджується розрахунком. У задоволенні позовних вимог просила відмовити у повному обсязі. З`ясувавши позицію сторін, обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» є постачальником послуг з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] . На ім`я споживача [PERSON] (а.с. 4) теплопостачальником відкрито особовий рахунок № [NUMBER] (а.с. 4). На підтвердження факту надання відповідачу у період 2013-2020 р.р. послуг з централізованого опалення позивачем надано копії актів про підключення житлового будинку [ADDRESS] до системи централізованого опалення від 15 жовтня 2012 року, 05 жовтня 2013 року, 23 жовтня 2014 року, 16 жовтня 2015 року, від 15 жовтня 2016 року, від 17 жовтня 2017 року, від 25 жовтня 2018 року, 28 жовтня 2019 року, 02 листопада 2020 року (а.с. 8-12). З додатків до відзиву та заперечень відповідача вбачається, що 29 січня 2020 року [PERSON] зверталася на адресу теплопостачальника із заявою щодо проведення перерахунку оплати послуг за листопад 2019 року з причин відсутності постачання теплової енергії, що підтверджувала актами вимірювання температурного режиму від 18 листопада та 26 листопада 2019 року (а.с. 26-28). Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (із змінами і доповненнями) індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 7Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ст.. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (із змінами і доповненнями) споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно із п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлений інший строк. Згідно з п. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасникам бойових дій надається пільга у вигляді 75-процентної знижки на плату за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю. Крім того, наведена стаття містить положення, яким передбачено, що площа житла, на яку нараховується 75-процентна знижка плати, передбачена пунктами 4 і 5 частини першої цієї статті, визначається в максимально можливому розмірі в межах загальної площі житлового приміщення (будинку) згідно з нормами користування (споживання), встановленими цими пунктами, незалежно від наявності в складі сім`ї осіб, які не мають права на знижку плати. Якщо в складі сім`ї є особи, які мають право на знижку плати в розмірі, меншому ніж 75 процентів, спочатку обчислюється в максимально можливому розмірі 75-процентна відповідна знижка плати. Відповідачем [PERSON] надано суду довідку Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради від 20 вересня 2021 року за вих.. № 01-20-8338-10 (а.с. 37), з якої вбачається, чоловік відповідачки - [PERSON] (а.с. 43), з 06 листопада 2017 року знаходиться на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають пільги, як «учасник бойових дій», отримує 75% знижку при сплаті комунальних послуг, у томі числі, послуг теплопостачання. З 14 серпня 2018 року пільга також надається відповідачці [PERSON] , а починаючи з 19 серпня 2021 року - сину подружжя, [PERSON] , як членам сім`ї пільговика. 01 жовтня 2019 року набрав чинності Порядок надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скріпленого газу у грошовій формі, затверджений Постановою КМУ від 17 квітня 2019 року № 373 (із змінами). Згідно даного Порядку, управлінням щомісячно розраховується сума пільги виходячи з розміру знижки на яку має право пільговик, кількості членів сім`ї та з урахуванням встановлених тарифів і державних соціальних норм. Наведено відомості про суми пільги, одержаної за період з жовтня 2019 року по серпень 2021 року. Зазначено, що пільга надається щомісячно у грошовій безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок Мінсоцполітики в АТ «Ощадбанк» з подальшим перерахуванням коштів виконавцям комунальних послуг(а.с. 37, 37 зворот). Також, відповідачкою додано до відзиву досліджені судом відомості з особистого кабінету пільговика [PERSON] з АТ «Ощадбанк» щодо зарахованих, профінансованих пільг та виставлених рахунків від комунальних підприємств, зокрема, послуг з постачання теплової енергії (а.с. 38-42). Як вбачається з розрахунку, наданого представником позивача, з 01 листопада 2019 року нараховувалася вартість теплової енергії з урахуванням пільги у відповідному розмірі (а.с. 4 зворот, 51). Звертаючись до суду із даним позовом, позивачем зазначено, що відповідач не здійснювала в повному обсязі оплату послуг з теплопостачання за вказаною вище адресою, в зв`язку з чим позивачем нараховано заборгованість за період з лютого 2013 року по травень 2021 року в сумі 11333 грн. 18 коп. (а.с. 4). У письмовому відзиві та заяві відповідач [PERSON] просила у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності. Зазначила, що за період з червня 2018 року по травень 2021 року заборгованість по особовому рахунку № [NUMBER] за послуги теплопостачання відсутня (а.с. 36). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.ч. 3, 4 статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Аналізуючи вказані норми права Верховний Суд України в постанові від 22 березня 2017р. у справі № 6-43цс17 виклав наступний правовий висновок. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може, з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Згідно уточненого розрахунку, наданого позивачем, за період з жовтня 2018 року (початок нарахування в опалювальному сезоні) по квітень 2021 року включно (кінець нарахування в опалювальному сезоні) за вказаною вище адресою виникла переплата, сума якої складає 4064 грн. 40 коп. (а.с. 51). Таким чином, у межах строку позовної давності заборгованість за особовим рахунком № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , відсутня, що підтверджується відомостями позивача. За таких обставин, у задоволенні позовних вимог ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Костянтинівкатепломережа» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відмовою у задоволенні позовних вимог витрати зі сплати судового збору слід покласти на позивача (а.с. 3). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed