Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

У грудні 2019 року ПрАТ СК "ПЗУ Україна" звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить, з урахуванням уточнень від 20.02.2020 року, стягнути з відповідача на свою користь франшизу у розмірі 2000,00 грн та витрати на оплату судового збору у розмірі 1921,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що 11.12.2016 року в місті Дніпропетровськ сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю застрахованого автомобіля Toyota Camry, державний номер [NUMBER] , під управлінням водія [PERSON] та автомобіля Geely, державний номер [NUMBER] , під управлінням водія [PERSON] . В результаті ДТП було пошкоджено застрахований в ПрАТ СК "ПЗУ Україна" автомобіль Toyota Camry, державний номер [NUMBER] . Позивач сплатив страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 6166,70 грн, після чого набув право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди. 11.12.2019 року ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», у якому застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача, виплатило суму страхового відшкодування позивачу в розмірі 4166,70 грн, окрім франшизи у розмірі 2000,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно відзиву на позов від 13 лютого 2020 року відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та стягнути з позивача на його користь понесені судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 4000,00 грн. Відзив обґрунтовано тим, що цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника наземного транспортного засобу, застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа». За таких обставин, обов`язок відшкодовувати шкоду, завдану з вини відповідача наземним транспортом покладається саме на ПрАТ «УСК «Княжа». Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно письмових пояснень від 19.02.2020 року зазначив, що 14 березня 2016 року між ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" та відповідачем було укладено поліс № АЕ/7920008 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк дії з 16.03.2016 року до 15.03.2017 року, відповідно до якого транспортний засіб «Gelly», р.н. [NUMBER] - є застрахованим. Згідно із договором страхування розмір франшизи складає 2000 грн. 11 жовтня 2019 року страховик отримав від позивача вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди на суму 6166,70 грн. За наслідками розгляду вимоги страховик прийняв рішення про визнання дорожньо-транспортної пригоди страховим випадком та перерахував на користь позивача 4166,70 грн. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.12.2016 року близько 15:20 години в м. Дніпро на вул. Князя Володимира Великого, в районі електроопори №205, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом Geely, державний номер [NUMBER] , під час виникнення небезпеки, яку спроможній був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Toyota, державний номер [NUMBER] , що стояв припарковий, та належить [PERSON] В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вищевказана обставина підтверджується копією постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2017 року, що наявна в матеріалах справи. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі звітом № SOS-161212-03238 від 19.12.2016 року вартість ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля Toyota Camry, державний номер [NUMBER] , становить 7492,84 грн (а.с.29-33). Як вбачається з копії договору страхування приватного майна, загальної цивільно-правової відповідальності перед третіми особами, транспортного засобу та багажу, що ним перевозиться № RZ.11067 від 11.11.2016 року, укладеного між позивачем та [PERSON] , останній застрахував свої майнові інтереси, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля Toyota Camry, державний номер [NUMBER] (а.с.6). Згідно копії полісу № АЕ/7920008, укладеного 14.03.2016 року, цивільна-правова відповідальність відповідача, пов`язана із використанням наземного транспортного засобу Gelly FE-1, номерний знак [NUMBER] , на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована у третьої особи - ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп". (а.с.95). Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. У зв`язку із настанням страхового випадку, яким є дорожньо-транспортна пригода, позивач виплатив [PERSON] , який є потерпілим від ДТП, суму страхового відшкодування в розмірі 6166,70 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 748 від 02.02.2017 року (а.с.46). Відповідно до частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У підпункті «ґ» 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Як зазначили представники позивача та третьої особи у своїх письмових поясненнях, ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із суми страхового відшкодування - 6166,70 грн сплатило позивачу 4166,70 грн, оскільки у договорі страхування цивільно-правової відповідальності відповідача передбачена франшиза, розмір якої складає 2000,00 грн. За приписами статті 9 Закону України «Про страхування» франшиза є частиною збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що сума страхового відшкодування у розмірі 2000,00 грн залишається невідшкодованою, суд вважає законними та обґрунтованими позовні вимоги щодо стягнення даних коштів з відповідача в порядку регресу. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, суд вважає, що судовий збір, в тому числі витрати на правничу допомогу, слід покласти на відповідача.

Outcome: approved