Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що [INFO] померла її баба [PERSON], яка на день смерті була постійним жителем [ADDRESS]. За свого життя [PERSON] зробила заповіт, посвідчивши його у Новодмитрівській сільській раді Золотоніського району, за яким все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося вона заповіла заявнику [PERSON] Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, в склад якого входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Однак у свідоцтві [NUMBER] на право особистої власності на жилий будинок виданому 05.04.1989 року, яким стверджується право власності померлої [PERSON] на вказаний вище будинок, по-батькові власника будинку вказано «[PERSON]», такст свідоцтва виконаний російською мовою, а у свідоцтві про смерть та в паспорті зазначено по батькові померлу «[PERSON]». Вказана помилка не дає можливості заявнику належним чином оформити свої спадкові права, а виправити її у правовстановлюючому документі не є можливим. За таких обставин для оформлення спадщини заявнику необхідно встановити факт належності вказаного правовстановлюючого документа померлій [PERSON], а тому вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав, оскільки іншим чином не може довести належність правовстановлюючого документа померлій [PERSON] У судовому засіданні [PERSON] свою заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підтримала у повному обсязі та надала суду пояснення аналогічні поясненням викладеним у вказаній заяві, просила суд заяву задовольнити та встановити факт належності свідоцтва [NUMBER] на право особистої власності на житловий будинок, який виданий 05.04.1989 року [PERSON], померлій [INFO], прізвище, ім'я, по батькові якої у свідоцтві зазначене як "[PERSON]". Представник зацікавленої особи - Новодмитрівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, згідно з якою розгляд справи просив проводити за його відсутності, проти задоволення вказаної заяви не заперечував. У судовому засіданні допитані свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що добре знали померлу [PERSON], так як тривалий час проживають у с. Мелесівка, підтвердили, що вона проживала за адресою: [ADDRESS]. Свідки зазначили, що в селі [PERSON] знали як [PERSON], хоча по паспорту записана яг [PERSON]. Зміна по батькові померлої з «[PERSON]» на «[PERSON]» сталася в результаті неправильного перекладу з російської мови на українську мову при заміні паспорта громадянина СРСР на паспорт громадянина України. Вказана помилка не створювала для померлої жодних перешкод до даного часу. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення заявника та свідків, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав: Відповідно до ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документів не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.12.2016 року [PERSON] померла [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис №56. Відповідно до даного свідоцтва померлої [PERSON] по-батькові зазначенояк «[PERSON]». З даних паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого Золотоніським МРВ УМВС України в Черкаській області 24.06.1998 року вбачається, що по-батькові померлої [PERSON], яка народилася [INFO], теж зазначено як «[PERSON]». Як вбачається із свідоцтва [NUMBER] на право особистої власності на жилий будинок, виданий 05.04.1989 року на підставі рішення виконкому Золотоніської райради №66 від 23.03.1989 року та зареєстрованому в Золотоніському відділку КП «ЧООБТІ» 05.04.1989 року, реєстрова книга №1, запис №109, яким стверджується право власності на вищевказаний будинок, по-батькові власника будинку вказано «[PERSON]». Суд також зважає, що всі записи в даному свідоцтві виконані російською мовою. Згідно з довідкою, виданою виконкомом Новодмитріваської сільської ради Золотоніського району Черкаської області за вих. №635 від 27.06.2017 року, домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] та постійно проживала і була зареєстрована в [ADDRESS]. Довідка видана на підставі запису в погосподарській книзі №17, особовий рахунок [NUMBER]. Відповідно до заповіту від 16.11.2015 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Новодмитрівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, зареєстрованого в реєстрі за №307, [PERSON] зазначена саме як [PERSON], яка проживає за адресою [ADDRESS]. Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, судом достовірно встановлений факт належності Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок [NUMBER], виданого 05.04.1989 року [PERSON], яка померла [INFO]. Суд дійшов висновку, що заявник звернулася із заявою до суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документа з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. Встановлення даного факту не пов'язується з іншим вирішенням спору про право. Оскільки невідповідність в написанні по батькові в правовстановлюючому документі перешкоджає реалізації заявнику права на оформлення спадщини, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту належності правовстановлюючого документа. На підставі викладеного та

Outcome: approved