Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON], Національний банк України про звернення стягнення на предмет іпотеки , вказавши, що 15.02.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №09/КВМ-08-АПЗ, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 176750 гривень зі сплатою плати за користування грошовими коштами в розмірі 17% річних на строк з 15.02.2008 року до повного виконання зобовязань. 30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним Банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банк», відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором [PERSON] передає (відступає) [PERSON] права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобовязань перед Національним банком, внаслідок чого [PERSON] змінює [PERSON] як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а згідно п. 4.2 внаслідок передачі ТОВ [PERSON] Банку прав вимоги до боржників, [PERSON] переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. З метою забезпечення виконання грошових зобовязань за вказаним договором про надання споживчого кредиту іпотекодавець [PERSON] за договором іпотеки №09КВМ08-АПЗ від 15.02.2008 року передав в іпотеку нерухоме майно: двохкімнатну квартиру [ADDRESS] у м. Хмельницькому, загальною площею 50,4 кв.м., квартира складається з двох житлових кімнат житловою площею 36,1 кв.м, кухні площею 6,4 кв.м, ванної площею 2,6 кв.м коридору площею 4,5 кв.м, балкону площею 0,8 кв.м. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся, в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобовязань згідно умов кредитного договору. Станом на 25.03.2015 року заборгованість по кредитному договору становить 156769 гривень 90 копійок, з яких сума заборгованості за кредитом строкова 126766 гривень 39 копійок; сума заборгованості прострочена 10252 гривні 20 копійок; пеня по кредиту 1035 гривень 15 копійок; сума заборгованості за відсотками строкова 1156 гривень 13 копійок; сума заборгованості за відсотками прострочена 2770 гривень 89 копійок; розмір пені по відсоткам 252 гривні 27 копійок; сума заборгованості за строковою комісією 249 гривень 37 копійок; сума заборгованості за простроченою комісією 12344 гривні 10 копійок та розмір пені по комісії 1943 гривні 40 копійок. В рахунок виконання основного зобовязання позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття предмету іпотеки у власність згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі у порядку, передбаченому статтями 36, 37 Закону України «Про іпотеку». Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач до суду не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, направив до суду клопотання про зменшення розміру нарахувань по пені та комісії, у звязку з його матеріальним становищем. Третя особа та представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, заперечивши проти задоволення позовних вимог про визнання права власності за ПАТ «Дельта Банк» на квартиру.. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: судом обєктивно встановлено, що 15.02.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №09/КВМ-08-АПЗ, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 176750 гривень зі сплатою плати за користування грошовими коштами в розмірі 17% річних на строк з 15.02.2008 року до 14 лютого 2018 року. 30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним Банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банк», відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором [PERSON] передає (відступає) [PERSON] права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобовязань перед Національним банком, внаслідок чого [PERSON] змінює [PERSON] як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а згідно п. 4.2 внаслідок передачі ТОВ [PERSON] Банку прав вимоги до боржників, [PERSON] переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. З метою забезпечення виконання грошових зобовязань за вказаним договором про надання споживчого кредиту іпотекодавець [PERSON] за договором іпотеки №09КВМ08-АПЗ від 15.02.2008 року передав в іпотеку нерухоме майно: двохкімнатну квартиру [ADDRESS] у м. Хмельницькому, загальною площею 50,4 кв.м., квартира складається з двох житлових кімнат житловою площею 36,1 кв.м, кухні площею 6,4 кв.м, ванної площею 2,6 кв.м коридору площею 4,5 кв.м, балкону площею 0,8 кв.м. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконував та станом на 25.03.2015 року заборгованість по кредитному договору становить 156769 гривень 90 копійок, з яких сума заборгованості за кредитом строкова 126766 гривень 39 копійок; сума заборгованості прострочена 10252 гривні 20 копійок; пеня по кредиту 1035 гривень 15 копійок; сума заборгованості за відсотками строкова 1156 гривень 13 копійок; сума заборгованості за відсотками прострочена 2770 гривень 89 копійок; розмір пені по відсоткам 252 гривні 27 копійок; сума заборгованості за строковою комісією 249 гривень 37 копійок; сума заборгованості за простроченою комісією 12344 гривні 10 копійок та розмір пені по комісії 1943 гривні 40 копійок. Станом на 20.07.2016 року заборгованість по кредитному договорі становить 55171 гривня 90 копійок, з яких сума заборгованості за кредитним договором 46798 гривень 76 копійок; сума заборгованості за відсотками 343 гривні 84 копійки; сума заборгованості за простроченими відсотками 463 гривні 39 копійок; сума заборгованості за строковими комісіями 75 гривень 14 копійок; сума заборгованості за простроченими комісіями 1978 гривень 80 копійок; пеня за несвоєчасне погашення кредиту 4590 гривень 75 копійок; пеня за несвоєчасне погашення відсотків 390 гривень 96 копійок; пеня за несвоєчасне погашення відсотків 530 гривень 26 копійок. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення чергової частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 572, ч. 1 ст. 575 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Як передбачено ч.ч. 1 і 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 36 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. П.4.4 договору про іпотеку від 15.02.2008 року, що укладений між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] передбачено, що даний пункт договору є застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, яке надає право іпотекодержателю звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, передбачених п.4.4 цього договору шляхом прийняття предмета іпотеки у власність в рахунок виконання основного зобовязання відповідно до Закону України «Про іпотеку». Пунктом 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" судам роз'яснено, що з урахуванням положень ч. 3 ст. 33, ст. 36, ч. 1 ст. 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. А тому не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки наведеними нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі ч. 2 ст. 16 ЦК України має право застосування його судом. Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави/іпотеки здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, заявлені позивачем вимоги є належним способом захисту Крім того згідно ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що розмір заборгованості по пені, яку просить стягнути позивач, а саме 3230 гривень 82 копійки підлягає зменшенню до 1450 гривень. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 09/КВМ-08-АПЗ від 15.02.2008 року, в розмірі 51109 гривень 93 копійки, яка складається з сума заборгованості за кредитним договором 46798 гривень 76 копійок; сума заборгованості за відсотками 343 гривні 84 копійки; сума заборгованості за простроченими відсотками 463 гривні 39 копійок; сума заборгованості за строковими комісіями 75 гривень 14 копійок; сума заборгованості за простроченими комісіями 1978 гривень 80 копійок; пеня 1450 гривень, слід звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить [PERSON], а саме на двохкімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 50,4 кв.м., квартира складається з двох житлових кімнат житловою площею 36,1 кв.м, кухні площею 6,4 кв.м, ванної площею 2,6 кв.м коридору площею 4,5 кв.м, балкону площею 0,8 кв.м. та визнати за публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» право власності на двохкімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 50,4 кв.м., квартира складається з двох житлових кімнат житловою площею 36,1 кв.м, кухні площею 6,4 кв.м, ванної площею 2,6 кв.м коридору площею 4,5 кв.м, балкону площею 0,8 кв.м. Питання про розподіл судових витрат вирішено відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Враховуючи, що відповідачем порушено умови кредитного договору та

Outcome: approved