Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання неправомірними та скасування розпоряджень, поновлення на роботі, стягнення моральної шкоди. При цьому посилався на те, що розпорядженням Київського міського голови [PERSON] «Про призначення [PERSON].» № 61 від 29.01.2016 року його призначено на посаду директора комунального підприємства «Київтранспарксервіс» з 05.02.2016 року на контрактній основі та 10.02.2016 року між позивачем та відповідачем укладено трудовий контракт, за умовами якого його призначено на вказану посаду з 05 лютого 2016 р. по 04 лютого 2017 р. 22.11.2016 року Київським міським головою видано розпорядження № 1110 «Про проведення перевірки», яким утворено комісію з питань проведення перевірки діяльності директора комунального підприємства «Київтраспарксервіс» [PERSON] та доручено даній комісії провести перевірку стосовно діяльності директора комунального підприємства «Київтраспарксервіс» [PERSON] у термін з 24.11.2016 року по 05.12.2016 року, (в подальшому Розпорядженням Київського міського голови від 02.12.2016 року № 1147 строк проведення зазначеної вище перевірки було продовжено до 21.12.2016 року). Вказаним розпорядженням позивача відсторонено від виконання посадових обов'язків. За наслідками проведеної перевірки складено акт від 21.12.2016р, якими зафіксовано ряд порушень з боку позивача як директора підприємства та вчинення з його боку неправомірних дій, які стали підставою для втрати довіри. 23.12.2016р. Київським міським головою видано розпорядження від № 1237 «Про звільнення директора комунального підприємства «Київтранспарксервіс», відповідно до змісту якого, позивача звільнили з займаної посади з 23 грудня 2016 року на підставі підпункту 4.3.13 пункту 4 Контракту від 10.02.2016 року. Вказані розпорядження позивач вважає незаконними та такими, що видані з порушенням норм чинного законодавства. Зокрема, вказав на відсутність у Київського міського голови [PERSON] повноважень на видачу розпоряджень щодо утворення комісії з питань проведення перевірки діяльності директора комунального підприємства, визначення її кількісного на якісного складу, визначення строків її діяльності. Крім того, вказував на те, що під час проведення перевірки він був позбавлений можливості ознайомлюватися з досліджуваними документами та надавати пояснення щодо фактів які перевірялися. Не були розглянуті також клопотання позивача щодо надання для ознайомлення акту, складеного за результатами проведеної перевірки. Щодо розпорядження Київського міського голови № 1237 від 23.12.2016 року «Про звільнення директора комунального підприємства «Київтранспарксервіс» позивач вказав на те, що видане воно без дотримання Порядку укладання контрактів з керівниками підприємств, установ і організацій, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва, затвердженого розпорядженням Київського міського голови «Про порядок призначення та звільнення керівників підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва» №118 від 15 липня 2013 року оскільки відповідач розірвав контракт без наявності необхідного подання та документів, які додаються до нього, зокрема, у відсутності моїх пояснень. Зазначив, що, обставини які викладені в акті перевірки 21.12.2016 року не відповідають дійсності, надумані та не перевірені належним чином. Вказав на відсутність можливості дати пояснення щодо зазначених в акті порушень, у зв'язку з неможливістю ознайомитися з даним атом. Крім того, позивач зауважив, що в оскаржуваному розпорядженні відповідача про його звільнення відсутнє посилання на норму КЗпП України, тому формулювання його звільнення є неповним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства України. Вважає, що звільнення його з посади директора комунального підприємства «Київтраспарксервіс» є незаконним та таким, що порушує його права, які підлягають відновленню шляхом скасування незаконних розпоряджень та поновлення його на займаній посаді. Крім того, позивач вважає, що незаконні дії відповідача спричинили йому моральні страждання, компенсацію за які він оцінює в розмірі 100 000 грн. та з метою забезпечення збереження міського бюджету зменшив розмір до 1 грн. 18.04.17 р. позивач частково змінив позовні вимоги та просив зобов'язати відповідача змінити дату його звільнення з посади директора комунального підприємства «Київтраспарксервіс» з «23.12.16 р» на «04.02.17р» та формулювання причини звільнення з «Звільнено на підставі підпункту 4.3.13 пункту 4 Контракту від 10.02.16 р.» на «Звільнено у зв'язку із закінченням строку дії контракту від 10.02.16р, п. 2 ч.1 ст. 36 КЗпП України». В решті позовні вимоги просив залишити без змін. В судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги, з урахуванням уточнень, підтримали повністю посилаючись на обставини, викладені в позові. Позивач ще раз наголосив, що за час перебування на посаді директора комунального підприємства «Київтраспарксервіс» сумлінно виконував свої обов'язки та не вчиняв дій, які б могли викликати у відповідачів недовір'я. Звільнення його з посади відбулося з грубим порушенням норм чинного законодавства, що регулює трудові відносини, а тому є незаконним. Представник відповідача, в судовому засіданні, проти позову заперечував, з твердженнями позивача не погодився та зазначив, що за результатами перевірки комісією з питань проведення перевірки діяльності директора комунального підприємства «Київтраспарксервіс» [PERSON] встановлені чисельні порушення в роботі підприємства, а саме: сприяння функціонування «тіньового» ринку у сфері паркувального простору м. Києва; умисне заниження кількості паркувальних місць на діючих паркувальних майданчиках, недоотримання бюджетом міста 16003,5 грн.; нераціональне планування роботи «денних» парркувальних майданчиків, недоотримання бюджетом міста близько 48706,00 тис. грн.; неефективне управління фінансово-господарською роботою комунального підприємства «Київтраспарксервіс», що призвело до зростання кредиторської заборгованості перед бюджетом в сумі 11663,5 тис. грн.; наявність обігу готівкових коштів на «денних» паркувальних майданчиках що призводить до високих корупційних ризиків з боку інспекторів з паркування, що як наслідок знижує довіру до міської влади серед мешканців та гостей столиці. Вказані порушення зафіксовані в акті перевірки від 21.12.16р. в якому зроблені висновки про те, що виявленні під час перевірки факти свідчать про невиконання директором комунального підприємства «Київтраспарксервіс» повноважень та завдань, в тому числі організації діяльності підприємства, здійснення контролю за станом виконавської дисципліни підлеглих, фінансово-господарської діяльності, дотриманням вимог чинного законодавства під час виконання покладених на позивача обов'язків. Крім того, під час проведення перевірки співробітниками управління з питань запобігання та виявлення корупції апарату виконавчого органу Київської міської ради (київської міської державної адміністрації) встановлено порушення трудової дисципліни, організації роботи відділів комунального підприємства, порядок розгляду та укладення договорів, зберігання та оброблення інформації в тому числі конференційної, про що складена та направлена голові комісії з проведення перевірки діяльності директора комунального підприємства «Київтраспарксервіс» довідка від 01.12.16р. Вказані дії позивача, що порушенням вимог контракту та Статуту комунального підприємства «Київтраспарксервіс», викликали недовіру у відповідачів та стали підставою для прийняття оскаржуваного розпорядження і звільнення позивача з посади директора. Зазначив про те, що звільнення позивача відбулося з дотриманням порядку та в межах норм чинного законодавства. Що стосується відшкодування моральної шкоди, вказав на відсутність доказів в підтвердження спричинення такої шкоди. Просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, встановленими наступні обставини і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] призначений на посаду директора комунального підприємства «Київтраспарксервіс» на підставі розпорядження Київського міського голови [PERSON] № 61 від 29.01.2016 р «Про призначення [PERSON].». 10.02.2016 р. між позивачем та Виконавчим органом Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), в особі Київського міського голови [PERSON], укладено трудовий контракт (Контракт з директором комунального підприємства «Київтраспарксервіс», що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва), на період з 05.02.2016 р. по 04.02.2017 р. Даним контрактом визначено права та обов'язки директора комунального підприємства «Київтраспарксервіс». 21.11.16 р. Київському міському Голові [PERSON] скеровано доповідну записку № 09/029-623 від начальника Управління з питань запобігання та виявлення корупції апарату виконавчого органу Київської міської ради [PERSON] Дана доповідна записка стосувалася перевірки деяких питань фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Київтраспарксервіс» за заявою заступника директора підприємства та в ході вказаної перевірки встановлені порушення діяльності комунального підприємства «Київтраспарксервіс», що тягнуть за собою фінансові збитки з місцевого бюджету, у зв'язку з чим рекомендовано відсторонити [PERSON] від виконання обов'язків директора комунального підприємства «Київтраспарксервіс». Відповідно до статі 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статті 46 Кодексу законів про працю України та з урахуванням вказаної доповідної записки від 21.11.16р №09/029-623 Київським міським Головою [PERSON] видано розпорядження від 22.11.16р № 1110 «Про проведення перевірки», яким створено комісію з питань проведення перевірки діяльності директора комунального підприємства «Київтраспарксервіс» [PERSON] та затверджено її персональний склад; на комісію покладено обов'язок провести перевірку стосовно діяльності директора комунального підприємства «Київтраспарксервіс» [PERSON] у термін з 24.11.16 р. по 05.12.16р.; за результатами перевірки скласти відповідний акт та надати його на розгляд Київському міському голові до 07.12.16р.; відсторонено директора комунального підприємства «Київтраспарксервіс» [PERSON] від виконання посадових обов'язків та покладено виконання обов'язків директора на [PERSON] заступника директора з виробничих питань комунального підприємства «Київтраспарксервіс». На виконання зазначеного розпорядження та з метою перевірки діяльності комунального підприємства «Київтраспарксервіс» наказом директора Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) №н-71 від 28.11.16р. створено робочу групу з питань проведення перевірки діяльності директора комунального підприємства «Київтраспарксервіс» [PERSON] та затверджено її склад.; робочій групі встановлено термін проведення перевірки стосовно директора комунального підприємства «Київтраспарксервіс» [PERSON] з 28.11.16р до 30.11.16 р.; покладено обов'язок надати пропозиції за результатами перевірки на розгляд Голови групи до 01.12.16р. Розпорядженням Київського міського Голови №1147 від 02.12.16р. внесені зміни до розпорядження Київського міського голови №1110 від 22.11.16р. та у пункті 3 розпорядження слова та цифри «05 грудня 2016 року» та «07 грудня 2016 року» замінити словами та цифрами «21 грудня 2016 року» та «22 грудня 2016 року» відповідно. Внесено до складу комісії з питань проведення перевірки діяльності директора комунального підприємства «Київтраспарксервіс» [PERSON], затвердженого розпорядженням Київського міського голови від 22.11.16р.№1110: [PERSON] члена Антикорупційної ради при Київському міському голові (за згодою) та [PERSON] (члена Антикорупційної ради при Київському міському голові (за згодою). За наслідками проведення перевірки діяльності директора комунального підприємства «Київтраспарксервіс» [PERSON] комісією складено відповідний акт від 21.12.16р., який містить висновок про невиконання директором комунального підприємства «Київтраспарксервіс» [PERSON] покладених на нього виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською адміністрацією) повноважень та завдань у тому числі організації діяльності підприємства, здійснення контролю за станом виконавчої дисиплвни підлеглих, фінансово-господарської діяльності, дотримання вимог чинного законодавства під час виконання покладених обов'язків. У зв'язку з неефективним управлінням підприємством та виявленими численними порушеннями, комісією запропоновано рекомендувати Київському міському голові [PERSON] розглянути питання щодо звільнення директора комунального підприємства «Київтраспарксервіс» [PERSON] із займаної посади. Дані висновки зроблені комісією з урахуванням акту від 30.11.16 року проведення перевірки діяльності директора комунального підприємства «Київтраспарксервіс» [PERSON], призначеної директора Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація). Даним актом зафіксовані окремі порушення у роботі комунального підприємства «Київтраспарксервіс», в частині, що стосуються дотримання трудової дисципліни, неналежної роботи окремих відділів, неналежне дотримання виконавської дисципліни, зниження фінансових показників в роботі підприємства. Крім того, членами робочої групи комісії [PERSON] та [PERSON] висловлені окремі думки до акту проведення перевірки діяльності директора комунального підприємства «Київтраспарксервіс» [PERSON] від 21.12.16 р. в яких спростували викладені в акті факти неналежного виконання обов'язків директором комунального підприємства «Київтраспарксервіс» [PERSON] 23.12.16 р. на черговому засіданні Антикорупційної ради при Київському міському голові досліджувалися акти проведення перевірки діяльності директора комунального підприємства «Київтраспарксервіс» [PERSON] та з урахуванням їх висновків Київський міським головою [PERSON] зроблено висновок, що встановлені обставини є підставою дляв трати довір'я та віддано розпорядження № 1237 про звільнення [PERSON] з посади директора комунального підприємства «Київтраспарксервіс» з 23.12.16р. на підставі пункту 4.3.13 пункту 4 контракту від 10.02.16р. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України. Повноваження Київського міського голови визначені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Законом України «Про столицю України - місто-герой Київ». Дані Закони містять вичерпний перелік повноважень, якими наділений Київський міський голова, однак системний аналіз вказаних норм свідчить про відсутність в переліку повноважень голови призначення перевірок та створення відповідних комісій з метою їх проведення. Дана обставина свідчить про те, що видаючи розпорядження від 22.11.16р № 1110 «Про проведення перевірки» Київський міський голова вийшов за межі своїх повноважень та видав оскаржуване розпорядження, яке не відповідає вимогам Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», а отже є незаконним. Як встановлено в судовому засіданні, на виконання розпорядження Київського міського голови від 22.11.16р № 1110 «Про проведення перевірки» наказом директора Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) №н-71 від 28.11.16р. створено робочу групу з проведення перевірки діяльності директора комунального підприємства «Київтраспарксервіс» [PERSON], за результатними якої складено акт від 30.11.16р., який став складовим Акту проведення перевірки діяльності директора комунального підприємства «Київтраспарксервіс» від 21.12.16р.. Зі змісту акту проведення перевірки діяльності директора комунального підприємства «Київтраспарксервіс», затвердженого директором Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) видно, що одним із порушень в діяльності підприємства виявлено не виконання вимог пункту 3 наказу №157 від 28.04.16р. «Про заходи щодо контролю за дотриманням трудової дисципліни», у зв'язку з чим на підприємстві постійно порушується трудова дисципліна в частині виходу на роботу, що зафіксовано в журнал виходу на роботу та даних системи контролю доступу до приміщення Підприємства. Вказані дані щодо виходу на роботу відрізняться від відомостей відображених в табелях обліку використання робочого часу. Відповідно до статті 30 Закону України «Про оплату праці» роботодавець зобов'язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку. У листі Міністерства соціальної політики, від 13.05.2010 № 140/13/116-10 «Про роз'яснення деяких питань законодавства» вказано, що ведення табельного обліку робочого часу на підприємствах, в установах і організаціях регламентується наказом Держкомстату України від 05.12.2008 № 489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці». У табелі обліку використання робочого часу (типова форма № П-5) робляться відмітки про фактично відпрацьований час, відпрацьовані за місяць години, в т. ч. надурочні, вечірні, нічні години роботи та ін., а також інші відхилення від нормальних умов роботи. Таким чином, єдиним документом, який підтверджує факт виходу на роботу та час перебування на робочому місці є табель обліку використання робочого часу, на підставі якого здійснюється нарахування та виплата заробітної плати. Отже, посилання комісії на допущення порушення позивачем законодавства, що регулює трудову дисципліну є надуманими та не заслуговують на увагу. Наступним порушенням комісією зафіксовано неналежним чином організовану роботу відділів підприємства. Зокрема, за період з червня та вересня 2016р. начальникми відділу моніторингу [PERSON] та [PERSON] виявлено всього 4 нелегальних нічних парковок, в інший період за час керівництва підприємством позивачем моніторинг не здійснювався. Дана обставина свідчить про неналежну організацію роботи відділу моніторингу. В той же час, представником позивача надано лист заступника директора комунального підприємства «Київтраспарксервіс» від 12.03.16р. №910 адресований директору департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) [PERSON] в якому повідомлялося про виявлення 102 пакркувальних майданчиків, які використовуються суб'єктами господарювання без укладених договірних відносин з підприємством та без правовстановлюючих документів на земельні ділянки із зазначенням адрес земельних ділянок. Про наявність у позивача інформації щодо несанкціонованого та безпідставного зайняття паркувальних майданчиків суб'єктами господарювання без укладання договорів свідчить лист скерований Головному управлінню Національної поліції у м. Києві від 19.07.16р. №22-14. Аналогічну інформацію містить лист направлений на адресу Постійної комісії Київської міської ради з питань транспорту, зв'язку та реклами від 18.07.16р №2199. Вказані листи свідчать про те, що позивач був обізнаний про наявність нелегальних паркових місць та вчиняв усі необхідні дії для усунення виявлених порушень, що спростовує висновок відповідача про неналежну організацію робот в цій частині. Крім того, в окремій думці до акту проведення перевірки діяльності директора комунального підприємства «Київтраспарксервіс» вираженій [PERSON] зазначено, що через 6 місяців своєї роботи директор комунального підприємства «Київтраспарксервіс» провів інвентаризацію і направив проект рішення із збільшенням кількості машиномісць на 7806 машиномісць, а за результатами 4-місячного вивчення проект рішення повернуто. В акті, також вказано на невиконання позивачем вимог Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил паркування транспортних засобів» в частині облаштування відведених паркувальних майданчиків паркувальними автоматами, а саме пункту 14, який передбачає, що відведені майданчики для паркування обов'язково повинні бути обладнані паркувальними автоматами з розрахунку не менш як один автомат на 20 місць для паркування з обох боків увздовш проїзної частини вулиці, дороги або тротуару та/або інформаційними знаками про можливість і порядок надання послуги «мобільне паркування». Відповідно до рішення Київської міської ради від 23.06.2011р. №242/5669 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві та акцизного податку підприємство забезпечує функціонування близько 6026 машиномісць на відведених паркувальних майданчиках, які мають бути об лаштовані 300 од. пакувальних автоматів. В той же час, під ча перевірки встановлено, що на паркувальних майданчиках, які закріплені за комунальним підприємством, наразі встановлено лише 87 паркувальних автоматів та станом на 29.11.16р. на 6 паркувальних майданчиках паркомати знаходяться у недіючому стані у зв'язку з технічними причинами. Як пояснив позивач в судовому засіданні виконання зазначених вимог постанови потягнуло б за собою порушенням вимог пункту 2.4.14. Контракту укладеного між ним та відповідачем, відповідно до якої до обов'язків директора належить забезпечити беззбиткову діяльність підприємства. Оскільки на час керування підприємством воно знаходилося у збитковому стані позивач не мав можливості виконати вказані вимоги постанови Кабінету Міністрів України. Крім того, з метою введення безготівкової форми оплати за послуги користування пракомісцями позивачем укладено договори про надання права на використання програми№16/11/1 від 14.11.16р. та про переказ грошових коштів №1/14/11 від 14.11.16р., дані договори надавали можливість здійснювати оплату за користування паркомісцем за допомогою мобільного додатку. Позивачем також спростовано посилання викладені в акті щодо порушень пов'язаних з в'їздом на територію «Труханів острів» та ПКіВ «Гідропарк» та зазначено, що за час перебування на посаді директора комунального підприємства «Київтраспарксервіс» на вказаних територіях вперше вчинялися дії щодо облаштування паркомісць та забезпечувалася безтіньова оплата за користування ними. Одним із порушень вказано недотримання вимог підпункту17.3.3 пункту 17.3 Правил транспортних засобів у м. Києві, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.08 №1051/105, яким передбачено, що оператор розробляє схеми організації дорожнього руху за погодженням з управлінням ДАІ ГУ МВС України (при розташуванні місць для паркування в межах червоних ліній міських вулиць і доріг), Головним управлінням транспорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). В той же час, позивач в судовому засіданні зазначив, що за період з 06.02.16 по 21.12.16 р. комунальним підприємством «Київтраспарксервіс» на погодження до Відділу УПД ГУ Національної поліції України в м. Києві направлено 180 проектів схем організації дорожнього руху. З них 102 схеми організації дорожнього руху погоджені, по 78 схемам - відмовлено в погоджені. На погодження в Департамент транспортної інфраструктури було направлено 48 схем організації дорожнього руху. З них 6 схем затверджено, у затвердженні 11 схем відмовлено, 31 схем залишилося без реагування. На підтвердження доводів позивач надав копії супровідних листів про направлення вказаних схем. Дані обставини дають підстави прийти до висновку про те, що позивачем вчинялися всі необхідні дії для погодження і затвердження схем організації дорожнього руху, а висновки викладені в акті з цього приводу є надуманими та не заслуговують на увагу. Управлінням з питань запобігання та виявлення корупції апарату виконавчого органу Київської міської ради вказано в акті зазначено про те, що позивачем залишено без уваги договір укладений між підприємством та ТОВ «Аквабуд Еко» ДНП-2015-07-09 від 20.07.15р. про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування на паркувальному майданчику за адресою: вул.. Березняківська, 21, зокрема, за умовами даного договору суб'єкт господарювання, з яким укладено договір фактично здійснював свою діяльність без внесення плати, що призвело до безпідставної експлуатації паркувального майданчика та ненадходження до бюджету міста Києва грошових коштів. Однак, як пояснив позивач в судовому засідання, вказаний договір укладено до того як він приступив до обов'язків директора комунального підприємства «Київтраспарксервіс», після виявлення вказаного договору до Господарського суду м. Києва подано позов про стягнення заборгованості у зв'язку з неналежним виконанням ТОВ «Аквабуд Еко» взятих на себе зобов'язань визначених в договорі. За наслідками розгляду даного позову судом ухвалено рішення про його задоволення, що підтверджується рішенням Господарського суду м. Києва від 16.01.17р. Щодо порушення виконавської дисципліни комісією зазначено про те, що [PERSON] не виконувалися доручення заступника міського голови [PERSON] про недопущення паркування транспортних засобів на вулично-дорожній мережі частини вулиць Хрещатик, Б. Хмельницького, Пушкінська і Прорізна за межами дорожніх знаків слід зазначити, що відповідно до регламенту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повноваження щодо надання доручень належать Київському міському голові або першому заступнику голови Київської міської державної адміністрації. Таким чином, доручення заступника Київського міського голови [PERSON] надані поза межами його повноважень, а отже не можуть бути предметом дослідження, як такі, що не підлягали виконанню. За результатами перевірки фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Київтраспарксервіс» за 9 місяців 2016 року комісією виявлено відхилення від фінансового плану фактично отриманого доходу від реалізації послуг на 51%, крім того, значно збільшилися фактичні витрати у порівняні з 2015 р. Також, не співвідноситься сума збору за місця для паркування транспортних засобів порівняно з фінансовим планом підприємства на 2016р. Дебіторська заборгованість з січна 2016 р. по листопад 2016р. збільшилася на 1559 грн. Вказано, про низьку заробітну плату по підприємству, що спонукає до висновку про ймовірність «тіньової» заробітної плати. В судовому засіданні позивач спростував вказані в акті порушення фінансово-господарської діяльності вказавши, що за час його керівництва на комунальному підприємстві «Київтраспарксервіс» у порівнянні з попереднім роком чистий доход від реалізації продукції з 23558 грн. підвищився до 24019 грн. збиток від операційної діяльності зменшився з 6029 грн. до 3129 грн., збиток по оподаткуванню зменшився з 5236 грн. до 2755 грн., по чистому фінансовому результату збиток зменшився з 5236 грн. до 2805 грн.. На підтвердження зазначених показників позивачем надано звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід)за 2016 р., який досліджений судом та спростовує посилання комісії на порушення позивачем фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Київтраспарксервіс» за час керівництва [PERSON] Судом досліджено акт проведення перевірки діяльності директора комунального підприємства «Київтраспарксервіс» від 21.12.16р., яким зафіксовано ряд порушень допущених позивачем за час його роботи, зокрема, виявлено недоліки у роботі пракувальних майданчиків та наявність «нелегальних» пракувальних майданчиків закріплених за комунальним підприємством «Київтраспарксервіс», що призводить до недоотримання надходжень до міського бюджету, дані висновки зроблені на підставі відомостей наданих районними в місті Києві державними адміністраціями. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцеві державні адміністрації в межах, визначених Конституцією і законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль за додержанням правил благоустрою. Майданчики для паркування є об'єктами благоустрою і повинні відповідати нормам, нормативам, стандартам у сфері благоустрою населених пунктів (пункт 7 Постанови Кабінету Міністрів України №1342 від 03.12.09р. «Про затвердження Правил паркування транспортних засобів»). Таким чином, відповідальність за роботу пракувальних майданчиків покладена також на комунальне підприємство «Київблагоустрій», що не може свідчити про допущення неналежного виконання обов'язки позивачем. Крім того, як зазначив в окремій думці на акт проведення перевірки діяльності директора комунального підприємства «Київтраспарксервіс» інформація надана районними державними адміністраціями не є достовірною, тому не може бути прийнята судом, як доказ неналежного виконання позивачем посадових обов'язків. Інші зауваження в акті кореспондуються з порушеннями вказаними в акті проведення перевірки діяльності директора комунального підприємства «Київтраспарксервіс», яким судом вже надана оцінка з дослідженням доказів. Слід також відмітити, що під час проведення перевірок комісіями вчинялися грубі порушення, зокрема розпорядженням Київського міського голови №1147 від 02.1216р. до складу комісії введено членів Антикорупційної ради при Київському міському голові [PERSON] та [PERSON], однак про включення вказаних осіб до складу комісії їх повідомлено не було, що виключило можливість прийняти участь у проведенні перевірки та поданні відповідних зауважень та висновків в ході її проведення. З приводу обставин викладених в акті вказаними особами висловлені окремі думки, в яких спростовані всі висновки комісії щодо неналежного виконання позивачем покладених на нього обов'язків. Аналіз актів перевірки діяльності директора комунального підприємства «Київтраспарксервіс» [PERSON] та надані позивачем пояснень і докази, свідчить про те, що висновки комісій є надуманими та не відповідають дійсності. Представник відповідача в судовому засіданні не підтвердив документально кожне порушення висвітлене в актах та не довів вину позивача в неналежному виконанні своїх обов'язків. Таким чином, надані на засідання Антикорупційної ради при Київському міському голові акт перевірки діяльності директора комунального підприємства «Київтраспарксервіс» [PERSON], як підставу невиконання позивачем покладених на нього виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) повноважень і завдань та не могли бути підставою для втрати Київським міським головою довір'я, а відтак і звільнення позивача із займаної посади. Слід також зазначити, що при розгляді вказаного акту Антикорупційною радою при Київському міському голові, позивачу не надали можливість спростувати зазначені в акті порушення, що підтверджено протоколом засідання Антикорупційної ради при Київському міському голові від 23.12.16р. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, або на яку він вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Як вже встановлено судом позивач здійснював керівництво комунального підприємства «Київтраспарксервіс» на підставі контракту, укладеного 10.02.16р. Частиною ч. 3 ст. 21 КЗпП України визначено, що контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Контракт є підставою для видання наказу (розпорядження) про прийняття (найняття) працівника на роботу з дня, встановленого в контракті за угодою сторін. Пунктом 4 контракту від 10.02.16р.передбачено підстави для його розірвання. Досліджені в судовому засіданні контракти надані позивачем та представником відповідача містить розбіжності в пункті 4.3.13, на підставі якого було звільнено позивача. Зокрема, в примірнику наданому представником відповідача зазначено, що Директор може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи Органу управління майном достроково: «У разі дій Директора, якщо ці дії дають підстави для витрати довір'я нього з боку Органу управління майном». В даному абзаці між словами «У разі» та «дій» міститься розрив на місії якого був текст, який витертий. Як видно з тексту контракту, наданого позивачем, пункт 4.3.13 викладено в наступній редакції «У разі незаконних дій Директора, якщо ці дії дають підстави для витрати довір'я нього з боку Органу управління майном». Факт видалення слова «неправомірних» з тексту контракту свідчить про те, що відповідач навмисно відкорегував текст контракту з метою уникнення обов'язку довести неправомірність дій позивача. Враховуючи те, що представник відповідача в судовому засіданні не зміг довести вчинення позивачем неправомірних дій з наданням відповідних доказів, суд приходить до висновку про неправомірність застосування пункту 4.3.13 контракту при звільненні позивача із займаної посади. Крім того, при підстави та процедура розірвання контракту визначена Порядком укладання контрактів з керівниками підприємств, установ і організацій, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва, затвердженим Розпорядженням Київського міського голови «Про порядок призначення та звільнення керівників підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва» № 118 від 15 липня 2013 року. Так, відповідно до пункту 26 Порядку контракт з керівником підприємства, установи чи організації, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, може бути розірваний на підставах, встановлених законодавством, а також передбачених у контракті. Розірвання контракту з ініціативи власника, органу управління майном або керівника підприємства повинно провадитися з урахуванням гарантій, встановлених законодавством. Пунктом 27 Порядку передбачено, що уразі розірвання контракту з ініціативи власника або органу управління майном керівник структурного підрозділу виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), якому підпорядковане підприємство, установа чи організація (відповідний структурний підрозділ районної в місті Києві державної адміністрації), на ім'я Київського міського голови (голови відповідної районної в місті Києві державної адміністрації) надає подання, погоджене із заступником голови Київської міської державної адміністрації відповідно до розподілу обов'язків та першим заступником голови Київської міської державної адміністрації, в якому обґрунтовуються підстави його розірвання. До зазначеного подання додаються: акти, матеріали відповідних перевірок; пояснення керівника підприємства на ім'я Київського міського голови (голови районної в місті Києві державної адміністрації); медична довідка, інші документи, що стосуються підстав розірвання контракту; проект розпорядження Київського міського голови (районної в місті Києві державної адміністрації) про звільнення керівника підприємства. Як зазначив позивач та не заперечував представник відповідача подання про розірвання контракту з обґрунтуванням підстав для його розірвання не подавалося, що свідчить про порушення відповідачем порядку розірвання трудового контракту від 10.02.16р. Способи захисту порушених трудових прав працівника щодо накладення дисциплінарного стягнення та незаконного звільнення врегульовано нормами КЗпП України. Слід, зазначити, що КЗпП України містить вичерпний перелік підстав для розірвання трудового договору з ініціативи власника, зокрема, п.п.2 п.1 ст. 41 передбачає, що трудовий договір може бути розірвано, у разі винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу. Тлумачення даної норми дає підстави зробити висновок про те, що розірвання трудового договору з підстав втрати довір'я може бути застосована лише до працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності. Таким чином, відповідач не мав права застосовувати дану підставу при достроковому розірванні договору. Суд, також звертає увагу на зміст оскаржуваного розпорядження № 1237 від 23.12.16р., з якого видно, що формулюванні підстав звільнення не містить посилань на норми КЗпП України. Дана обставина не узгоджується з висновками викладеними у Роз'ясненнях Міністерства юстиції України від 01.02.2011 р. «Про порядок розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу», а саме, припинення трудового договору оформляється виданням наказу (розпорядження) власника або уповноваженого ним органу. У такому наказі (розпорядженні) повинні бути зазначені підстави припинення трудового договору в точній відповідності з формулюванням законодавства про працю і конкретним посиланням на статтю, пункт закону. Зазначене порушення тягне за собою не виконання вимог пункту 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок (затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 р. № 58) зі змінами і доповненнями, яким передбачено, що причина звільнення повинна строго відповідати формулюванням, зазначеним у КЗпП, з посиланням на відповідний пункт і статтю. При порушенні цього правила зміна формулювання звільнення провадиться в судовому порядку. Трудова книжка з належно оформленим записом видається працівнику в день звільнення. До трудової книжки заносяться відомості про звільнення. Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні проводитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Усі записи в трудовій книжці про звільнення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження) - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Зазначені норми відповідачем проігноровані та до трудової книжки позивача внесено лише запис з посиланням на пункт контракту, що є грубим порушенням та підтверджує неправомірність дій відповідача при достроковому розірванні контракту та звільненні його із займаної посади. В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з положеннями Конвенції Міжнародної організації праці N 158 Про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року тягар доведення наявності законної підстави для звільнення лежить на роботодавцю. Стаття 7 Конвенції визначає, що трудові відносини з працівником не припиняються з причин, пов'язаних з його поведінкою або роботою, доти, доки йому не нададуть можливість захищатись у зв'язку з висунутими проти нього звинуваченнями, крім випадків, коли від роботодавця не можна обґрунтовано чекати надання працівникові такої можливості. За метою цієї Конвенції терміни "звільнення" та "припинення трудових відносин" означають припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця (ст. 3 Конвенції). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що дострокове розірвання трудового контракту укладеного між позивачем та відповідачем відбулося з грубими порушеннями норм трудового законодавства, що свідчить про незаконність звільнення позивача з посади директора комунального підприємства «Київтраспарксервіс». Представник відповідача не зміг довести правомірність дій відповідачів під час прийняття рішення про розірвання контракту, що вказує на те, що звільнення позивача відбулося без законної на те підстави. Відповідно до частини 1 статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. За змістом ч. 3 ст. 235 КЗпП України у разі визнання звільнення таким, що не узгоджується із чинним законодавством, суд на прохання працівника, який у зв'язку з допущеними щодо нього порушеннями законодавства про працю не бажає продовжувати трудові відносини з відповідачем, може визнати звільнення незаконним і, не поновлючи працівника на роботі, змінити дату звільнення та формулювання його причин з посиланням на відповідну статтю. Як передбачено п. 2 ч. 1 статті 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є закінчення строку, крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не поставила вимогу про їх припинення. Зі змісту контракту від 10.02.16р. його дія закінчилася 04.02.17р., питання щодо продовження дії контракту та укладення нового належить до компетенції роботодавця, тому суд приходить до висновку, що допустимим способом захисту порушеного права у зв'язку з незаконним звільненням є зміна дати та підстав звільнення. Стаття 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування шкоди визначається законодавством. За наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум тощо) відшкодування моральної шкоди на підставі статті 237-1 КЗпП України здійснюється в обраний працівником спосіб, зокрема у вигляді одноразової грошової виплати. Враховуючи те, що позивача звільнено із займаної посади з грубими порушенням норм трудового законодавства, суд приходить до висновку про наявність підстав для давлення позовної вимоги в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 грн. Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць у розмірі 8040,24 грн. - підлягає негайному виконанню. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК з відповідача необхідно стягнути судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved