Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про припинення права на 1/6 частину квартири за адресою: [ADDRESS] та скасувати його державну реєстрацію за №2572052 від 20.09.2013р ., стягнути грошову компенсацію в розмірі 69 086,09 грн. та визнання права власності на частину квартири. В обґрунтування позову зазначено, що в 1995 році [PERSON] отримав ордер на сім"ю у складі 6-ти осіб (дружину -[PERSON], синів - [PERSON], [PERSON], [PERSON], дочку - [PERSON]) на чотирикімнатну квартиру [ADDRESS]. 25.02.1997р шляхом приватизації кожний із зазначених 6-ти членів сім"ї набув права власності на 1/6 частину зазначеної квартири (по 8.4кв.м житлової площі кожному). Згідно технічного паспорта на квартиру, виготовленого ОКП КООБТІ станом на 17.06.2009р. (без змін на теперішній час; дана квартира складається а чотирьох окремих ізольованих жилих кімнат загальною площею 86,0кв.м, в тому числі житловою площею 50,5кв.м, а саме : кімната №11- пл.17,4кв.м; кімната №5 -пл. 12,9кв.м; кімната №8 -пл.9,9 кв.м; кімната №4 - пл. 10,3 кв.м, в яких безперервно проживали однією сім"єю, а після одруження братів і сестри, з 2011р. продовжують проживати вже як окремі чотири сім»ї співвласників. Сім»ї не ведуть спільного господарства, спільного бюджету, не пов"язані спільним побутом, обов'язками та зобов"язаннями, окрім утримання квартири. Відповідно до довідки №7036 про склад сім"ї у спірній квартирі зареєстровані та постійно проживають 7 осіб, з яких 4 особи є членами сім"ї (дружина та діти). З моменту заселення даної квартири (з 1995р.) між членами сім"ї був встановлений порядок користування житловими кімнатами, який є незмінним по теперішній час. У 2013р. уклали між собою та затвердили печаткою балансоутримувача КРЕП-10 письмовий договір про порядок користування житловими приміщеннями даної квартири, відповідно до умов якого : в особисте користування батьків- [PERSON] та [PERSON] перейшла ізольована кімната № 1 і площею і 7,4 кв.м з лоджією 1,65кв.м., [PERSON] та брата [PERSON] у користування перейшла ізольована кімната № 5 площею 12,9 кв.м з лоджією 5,45кв.м. В даний час у зазначеній квартирі проживають [PERSON], дружина та двоє дітей; в особисте користування брата- [PERSON] перейшла ізольована кімната №8 площею 9,9 кв. м., в особисте користування сестри- [PERSON] перейшла ізольована кімната №4 площею 10,3 кв.м, в якій вона проживає в даний час з чоловіком у цивільному шлюбі. Допоміжні приміщення квартири (кухня площею 9,4кв.м; ванна кімната пл.2,6кв.м; вбиральня пл. 1,1кв.м; коридори пл.6,4; 2,4; 3,7кв.м; комори пл.2,2; 0,6кв.м) залишилися у спільному користуванні всіх співвласників та є місцями загального їх користування. [PERSON] (співвласник 1/6ч. квартири) тривалий час працював разом з відповідачем, вів спільний бізнес, в результаті чого заборгував йому значну суму коштів, які рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30.05.2011 р. було стягнуто з нього на користь відповідача. Відділом Ленінської ДВС Кіровоградського МУЮ в результаті примусового виконання рішення суду було накладено арешт на майно боржника [PERSON] і належну йому 1/6 частку квартири після аукціону, що не відбувся, передали у власність [PERSON] в рахунок погашення частини боргу . У відповідності до ст.61 ЗУ "Про виконавче провадження" на підставі акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, затвердженого начальником Ленінського відділу ДВС Кіровоградського МУЮ 30.08.2013р. приватним нотаріусом Писаковською О.І. видано та посвідчено Свідоцтво на непродане майно боржника [PERSON], а саме на 1/6 частину спірної квартири [ADDRESS]., вартість якої склала 38 048,00грн. Рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 27.01.2016р його позов було задоволено частково : зобов'язано [PERSON] та інших співвласників не чинити [PERSON] перешкоди у користуванні квартирою, що знаходиться за адресою [ADDRESS]; вселити його в зазначену спірну квартиру; встановити порядок користування спірною квартирою, виділивши йому у особисте користування кімнату №8 площею 9.9кв.м. , а місця загального користування залишити у спільному користуванні з іншими співвласниками; у частині вимог щодо користування лоджією йому відмовлено; вирішено питання судових витрат (цивільна справа №404/4937/15-ц, провадження №2/404/208/16. Проте, зазначене рішення суду першої інстанції було скасовано рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 28.04.2016р і ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод, встановлення порядку користування квартирою та вселення відмовлено в повному обсязі. В судове засідання представником позивача надано заяву про уточнення прохальної частини позову в порядку ст.. ст.. 27,31 ЦПК України, у зв»язку з досягненням згоди між співвласниками просить припинити право власності [PERSON] (ід. номер [NUMBER]) на 1/6 частку квартири [ADDRESS], та визнати за [PERSON] (ід. номер: [NUMBER]) право власності на 1/6 частку квартири [ADDRESS] ( а.с. 87) . Судові витрати просить залишити по фактично понесеним сторонами. В судове засідання відповідачем надано заяву про визнання уточненого позову та розгляд справи без його участі. (а. с. 90). Згідно ст.169 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Судом встановлено наступні факти. В 1995 році [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] та 25.02.1997р шляхом приватизації кожний із зазначених 6-ти членів сім"ї набув права власності на 1/6 частину зазначеної квартири (по 8.4кв.м житлової площі кожному) (а. с. 10). Згідно технічного паспорта на квартиру, виготовленого ОКП КООБТІ станом на 17.06.2009р. (без змін на теперішній час; дана квартира складається а чотирьох окремих ізольованих жилих кімнат загальною площею 86,0кв.м, в тому числі житловою площею 50,5кв.м, а саме : кімната №11- пл.17,4кв.м; кімната №5 -пл. 12,9кв.м; кімната №8 -пл.9,9 кв.м; кімната №4 - пл. 10,3 кв.м, в яких з 1995р. безперервно проживали однією сім"єю, а з 2011р. продовжують проживати вже як окремі чотири сім»ї співвласників. Сім»ї не ведуть спільного господарства, спільного бюджету, не пов"язані спільним побутом, обов'язками та зобов"язаннями, окрім утримання квартири(а. с. 11-12). Відповідно до довідки №7036 про склад сім"ї у спірній квартирі зареєстровані та постійно проживають [PERSON]- власник, [PERSON] -дружина, [PERSON], син, [PERSON] - син, [PERSON]- донька, [PERSON] - онука (а. с. 13). З моменту заселення даної квартири (з 1995р.) між членами сім"ї був встановлений порядок користування житловими кімнатами, який є незмінним по теперішній час. У 2013р. уклали між собою та затвердили печаткою балансоутримувача КРЕП-10 письмовий договір про порядок користування житловими приміщеннями даної квартири, відповідно до умов якого : в особисте користування батьків - [PERSON] та [PERSON] перейшла ізольована кімната № 1 і площею і 7,4 кв.м з лоджією 1,65кв.м., в [PERSON] та брата [PERSON] у користування перейшла ізольована кімната № 5 площею 12,9 кв.м з лоджією 5,45кв.м. В даний час у зазначеній квартирі проживає [PERSON], його дружина та двоє їх дітей; в особисте користування брата- [PERSON] перейшла ізольована кімната №8 площею 9,9 кв. м., в особисте користування сестри- [PERSON] перейшла ізольована кімната №4 площею 10,3 кв.м, в якій вона проживає в даний час з чоловіком у цивільному шлюбі. Допоміжні приміщення квартири (кухня площею 9,4кв.м; ванна кімната пл.2,6кв.м; вбиральня пл. 1,1кв.м; коридори пл.6,4; 2,4; 3,7кв.м; комори пл.2,2; 0,6кв.м) залишилися у спільному користуванні всіх співвласників та є місцями загального їх користування. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30.05.2011 р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] (а. с. 16). Відділом Ленінської ДВС Кіровоградського МУЮ в результаті примусового виконання рішення суду було накладено арешт на майно боржника [PERSON] і належну йому 1/6 частку квартири після аукціону, що не відбувся, передали у власність [PERSON] в рахунок погашення частини боргу . У відповідності до ст.61 ЗУ "Про виконавче провадження" на підставі акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, затвердженого начальником Ленінського відділу ДВС Кіровоградського МУЮ 30.08.2013р. приватним нотаріусом Писаковською О.ї. видано та посвідчено Свідоцтво на непродане майно боржника [PERSON], а саме на 1/6 частину спірної квартири [ADDRESS]., вартість якої склала 38 048,00грн. Рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 27.01.2016р позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про вселення, усунення перешкод та встановлення порядку користування квартирою, задоволено частково : Вирішено зобов'язати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не чинити перешкоди у користуванні квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] [PERSON], вселити [PERSON] в квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], встановити порядок користування квартирою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]: [PERSON] виділити у користування кімнату №8 площею 9,9 кв.м. Визначено право користування [PERSON] місцями загального користування разом з іншими співвласниками: коридором №1 площею 6,4 кв.м, коридором №2 площею 2,4 кв.м., коридором №3 площею 3,7 кв.м., ванною кімнатою №8 площею 2,6 кв.м., вбиральнею №6 площею 1,1 кв.м., кухнею №12 площею 9,4 кв.м., коморою №10 площею 2,2 кв.м., коморою №13 площею 0,6 кв.м., стягнуто з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] - 243, 60 грн. судового збору по 81,20 грн., стягнуто з [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] - 2000грн. витрат на правову допомогу по 500 грн. з кожного . В іншій частині вимог відмовлено. (а. с. 17-18). Зазначене рішення суду першої інстанції було скасовано рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 28.04.2016р і ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод, встановлення порядку користування квартирою та вселення відмовлено в повному обсязі ( а. с. 19-21). Згідно ч.3 ст.61 ЦК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до роз»яснення п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності " №20 від 22.12.1995 року, квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Такий позов відповідач заявляв, але у його задоволенні було відмовлено. Тому, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання (ч.2 ст. 364 ЩС України). Відповідно до роз»яснення п.6 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок (квартиру)" від 04,10.1991р за № 7 зазначено: при неможливості виділу частки будинку (квартири) в натурі або встановлення порядку користуванння ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку (квартири) на час розгляду справи. Під дійсною вартістю квартири розуміється грошова сума, за яку вона може бути продана в даному населеному пункті чи місцевості. Згідно до ст.. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше житлове приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Виходячи з положень ст.13 ЦК України, право власності має обмеження. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов»язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Відповідно до зазначеної норми закону в іншому судовому провадженні було встановлено, що 1/6ч. відповідача є незначною (8,4кв.м) і не може бути виділена в натурі; спірна квартира - річ є неподільна; спільне володіння і користування майном є неможливим, так як відповідач не є членом сім"ї та родини в цілому; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача, бо останній житлом забезпечений, у особистій власності має трикімнатну квартиру, де й проживає постійно тривалий час. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо задоволення позову, оскільки сторони в процесі розгляду справи дійшли висновку щодо врегулювання спору та шляхом взаємних поступок досягли мирової угоди в такий спосіб: [PERSON] отримує грошову компенсацію в розмірі 80 000,00 (Вісімдесят тисяч) гривень за 1/6 частку квартири [ADDRESS] та право власності [PERSON] на 1/6 частку квартири [ADDRESS] припиняється, державна реєстрація за № 2572052 від 20.09.2013 року скасовується. [PERSON] набуває право власності на 1/6 частку квартири [ADDRESS]. При цьому, просять винести рішення у справі у зв»язку з відсутністю іншої можливості врегулювати спір. Згідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно ст.88 ЦПК України та поданої заяви позивача судові витрати залишити по фактичному їх понесенню сторонами. Враховуючи викладене та

Outcome: approved