Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

[PERSON] в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , за участі органу опіки і піклування Вінницької міської ради, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу житлового будинку, земельної ділянки. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.11.2019 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON] (а.с. 85 т.1) Позов [PERSON] мотивовано тим, що з 30.10.1998 р. з відповідачем [PERSON] вони перебували у шлюбі, від якого є діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.06.2018 р. шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з матір"ю [PERSON] в будинку по [ADDRESS] , що на земельній ділянці, площею 1000 кв. м, які були придбані 09.06.2009 р. під час шлюбу. Згодом, після здійснення добудов до будинку на ім"я [PERSON] було видано свідоцтво про право власності від 19.11.2009 р. і державний акт на земельну ділянку від 08.11.2011 р. Будинок і земельна ділянка були спільним сумісним майном подружжя. 15.12.2017 р. між [PERSON] і [PERSON] були укладені договори купівлі-продажу житлового будинку і земельної ділянки, що по [ADDRESS] . Відчуження зазначеного майна відбулось не в інтересах сім"ї, без згоди позивача, без погодження з ним умов договорів та з порушенням прав неповнолітньої дочки [PERSON] , яка на час укладення договорів мала право користування будинком. Твердження, що неповнолітня [PERSON] має право на проживання в помешканні по [ADDRESS] не відповідає дійсності. З укладенням договору купівлі-продажу будинку відповідач [PERSON] не врахувала житлові права неповнолітньої дочки і позбавила її права користування будинком. При цьому дозволу від органу опіки і піклування на продаж будинку, право користування яким мала неповнолітня дитина, отримано не було. Згідно ст. 224 ЦК України правочин, вчинений без дозволу органу опіки та піклування (ст. 71 цього Кодексу), є нікчемним. Просить визнати недійсними договір купівлі-продажу житлового будинку від 15.12.2017 р., реєстр №1464 і договір купівлі-продажу земельної ділянки від 15.12.2017 р., реєстр №1465, що укладені між [PERSON] і [PERSON] , посвідчені приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Бєлою О.М. (а.с. 1-4) В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Зінченко А.А. позов підтримав за викладених у позовній заяві обставин, просить його задоволити. Відповідач [PERSON] , її представник - адвоката Усов Ю.В. позов не визнали, суду пояснили, що, дійсно, спірні будинок і земельна ділянка, що по [ADDRESS] , були спільним сумісним майном подружжя. За домовленістю [PERSON] сплатила [PERSON] грошову компенсацію вартості його 1/2 частки майна (будинку і земельної ділянки) в розмірі 24500 дол. США, що підтверджується власноручною розпискою [PERSON] від 10.10.2017 р. Про надання згоди на укладення договорів купівлі-продажу майна [PERSON] надав нотаріально посвідчену заяву від 10.10.2017 р. Дитина на час укладення договору купівлі-продажу будинку в спірному будинку не була зареєстрована. На той час дитина була забезпечена житлом: мала право на користування квартирою по [ADDRESS] , яка належала [PERSON] (спадщина після смерті матері). Норми, якими керується позивач (ст.ст. 71, 224 ЦК України), не регулюють спірні правовідносини, оскільки [PERSON] є матір"ю дитини [PERSON] , а не її опікуном. Дозволу органу опіки і піклування на відчуження будинку не було потрібно. Дитина була, є і буде забезпеченою житлом. Зараз [PERSON] з дочкою [PERSON] орендують житло - будинок по [ADDRESS] . [PERSON] придбала квартиру по [ADDRESS] , де сама зареєстрована. Дочка не має реєстрації через те, що батько [PERSON] не дає згоди на її реєстрацію. Але через кілька місяців дочці виповниться 14 років і, вона зможе зареєструватись без згоди батька в квартирі біля матері. Жодної скарги від дитини чи будь-кого щодо неналежного матеріального забезпечення, в тому числі і житлом, дочки матір"ю [PERSON] в орган опіки і піклування чи до правоохоронних органі не було. Вважають, що шляхом подання цього позову [PERSON] має на меті збільшити обсяг спільного сумісного майна подружжя, про поділ якого розглядається справа у Вінницькому районному суді Вінницької області. Вимогу про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки вважають необгрунтованою. Просять в задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] позов не визнала, суду пояснила, що придбала будинок і земельну ділянку для своєї сім"ї. У неї двоє малолітніх дітей. Всієї суми на придбання нерухомого майна у неї не було, довелось частину коштів позичити у [PERSON] , в зв"язку з чим будинок і земельна ділянка перебувають в іпотеці (іпотекодержатель [PERSON] ). Просить в задоволенні позову відмовити. Представник органу опіки і піклування Вінницької міської ради в судове засідання не з"явився, в минулих засіданнях представник органу опіки і піклування Вінницької міської ради Бойко М.П. заперечувала щодо задоволення позову, оскільки житлові права дитини сторін [PERSON] і [PERSON] - [PERSON] не порушено. Дитина житлом забезпечена. При укладенні договору купівлі-продажу будинку дитина користувалась іншим житлом - квартирою по [ADDRESS] , яка належала її матері. На теперішній час також житлом дитина забезпечена. Дозволу на відчуження будинку від органу опіки і піклування Вінницької міської ради не потрібно було, оскільки у дитини є рідні батьки, а не опікун. Жодної скарги від будь-кого щодо порушення матір"ю прав дитини [PERSON] , в тому числі і житлових, до органу опіки і піклування Вінницької міської ради не надходило. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON] в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечує щодо задоволення позову. (а.с. 94 т. 1) Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що сторони [PERSON] і [PERSON] перебували у шлюбі з 30.10.1998 р., від якого є діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.06.2018 р. шлюб розірвано. (а.с. 5-9, 10 т. 1) Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з матір"ю [PERSON] . Будинок і земельна ділянка по [ADDRESS] були спільним сумісним майном подружжя [PERSON] і [PERSON] 10.10.2017 р. [PERSON] отримав від [PERSON] 24500,00 дол. США, про що свідчить його розписка. (а.с. 43 т. 1) Відповідач [PERSON] стверджує, що зазначені кошти є грошовою компенсацією вартості 1/2 частки будинку і земельної ділянки по [ADDRESS] , що належала [PERSON]. Сторона позивача цього твердження не спростувала. 10.10.2017 р. [PERSON] своєю заявою надав згоду на укладення договорів купівлі-продажу будь-якого нерухомого майна його дружиною [PERSON] на умовах та за ціною, які будуть визначені нею самостійно. В заяві зазначено, що укладення цих договорів відповідає їх спільному волевиявленню і договори укладаються в інтересах сім"ї. Заява посвідчена приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Павліченко Г.В. (а.с. 148 т. 1) Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 15.12.2017 р., посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Бєлою О.М., реєстраційний №1464, [PERSON] продала, а [PERSON] (тепер [PERSON] ) купила житловий будинок по [ADDRESS] за 271000,00 грн. (а.с. 97 т. 1) В п. 8 зазначеного договору йдеться про те, що продаж житлового будинку здійснюється за письмовою згодою чоловіка продавця - [PERSON] (заява від 10.10.2017 р.) Продавець свідчить, що її дитина [PERSON] , [INFO] , проживає та має право користування житлом по [ADDRESS] зазначеного договору). На а.с. 44, 45 т. 1 - копії свідоцтв про право на спадщину за законом від 16.04.2018 р., згідно яких [PERSON] отримала у спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , дві квартири: по [ADDRESS] [ADDRESS] . Тобто, на час укладення зазначеного договору купівлі-продажу будинку відповідач [PERSON] мала у користуванні дві квартири. Згідно повідомлення Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 28.10.2019 р. відсутня інформація про реєстрацію [PERSON] , [INFO] , в м. Вінниці. (а.с. 49 т. 1) На а.с.161-167 т. 1 - витяг з домової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають в будинку по [ADDRESS] , з якого вбачається, що під №9 в книзі записаний [PERSON], який зареєстрований 13.08.2010 р ., а далі чомусь під номерами 1, 2, 3 записані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дата реєстрації усіх - 12.01.2011 р. Представник позивача на запитання учасників процесу, чому у позивача, який не є власником будинку, знаходиться домова книга понад два роки після відчуження будинку, не відповів. Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.12.2017 р., посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Бєлою О.М., реєстраційний №1465, [PERSON] продала, а [PERSON]. купила земельну ділянку, площею 0,1000 га, кадастровий номер 0510136600:02:070:0010, що по [ADDRESS] , за 1013000,00 грн. (а.с. 124 т. 1) В п. 8 зазначеного договору йдеться про те, що продаж земельної ділянки здійснюється за письмовою згодою чоловіка продавця - [PERSON] (заява від 10.10.2017 р.). Копії документів, які стосуються укладення договорів купівлі-продажу будинку і земельної ділянки, що по [ADDRESS] від 15.12.2017 р., надані приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Бєлою О.М. на ухвалу суду, - на а.с. 96-157 т. 1. На а.с. 75-77 т. 1 - копія договору іпотеки від 19.12.2017 р., за яким [PERSON]. передала в іпотеку [PERSON] в забезпечення виконання договору позики від 18.12.2017 р. житловий будинок по [ADDRESS] і земельну ділянку, площею 0,1000 га, кадастровий номер 0510136600:02:070:0010, що по [ADDRESS] . Згідно договору купівлі-продажу квартири від 06.02.2020 р. відповідач [PERSON] є власником квартири по [ADDRESS] . (а.с. 228-230, 232 т. 1) В зазначеній квартирі відповідач [PERSON] зареєстрована з 2020 р. Дочка [PERSON] в квартирі не зареєстрована. Відповідач [PERSON] суду пояснила, що позивач, як батько, не надає згоди на реєстрацію дочки в квартирі. На а.с. 235 т. 1 - копія акту від 27.02.2020 р. про неявку позивача на реєстрацію дитини. Сторона позивача цього твердення не спростувала. Відповідач [PERSON] пояснила, що ремонт в помешканні по [ADDRESS] завершено, ще потрібно завезти меблі і, вони з дочкою будуть проживати у цій квартирі. На а.с. 168-199 т. 1 - копії договорів про придбання майнових прав на об"єкти нерухомості, укладені відповідачем [PERSON] , як покупцем, в 2018-2019 р.р. Згідно ст. 215 ч. 1 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п"ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст. 203 ЦК України: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1); особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч. 2); волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3); правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5); правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч. 6). На підставі викладеного судом встановлено, що дитина [PERSON] власником будинку по [ADDRESS] не була. На час укладення договору купівлі продажу зазначеного будинку відповідачем [PERSON] дитина проживала з матір"ю - відповідачем [PERSON] , яка володіла двома квартирами (по [ADDRESS] і по [ADDRESS] , які успадкувала після смерті своєї матері), в одній з яких відповідач [PERSON] з дочкою [PERSON] мешкали. З 06.02.2020 р. відповідач [PERSON] є власником квартири по [ADDRESS] , в якій будуть проживати з дитиною. На теперішній час мати [PERSON] з дочкою [PERSON] мешкають в орендованому будинку. Скарг від дитини [PERSON] , [INFO] , або будь-кого іншого щодо порушення житлових прав дитини до органу опіки і піклування не надходило. На відчуження майна (житлового будинку і земельної ділянки) позивач [PERSON] надав письмову згоду. Суд вважає, що позивач в обгрунтуванні позову помилково керується ст. 224 ЦК України (правові наслідки вчинення правочину без дозволу органу опіки та піклування) і ст. 71 ЦК України (правочини, які вчиняються з дозволу органу опіки і піклування), оскільки вони регулюють укладення правочинів опікунами і піклувальниками. Дитина [PERSON] , [INFO] , не відноситься до дітей, позбавлених батьківського піклування (відповідно до ст. 2 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей"), має обох батьків [PERSON] і [PERSON], які є законними представниками відповідно до ст. 242 ч. 1 ЦК України. В зв"язку з цим дозвіл на укладення правочину (відчуження будинку) при наявності іншого житла, користування яким забезпечено дитині, не був потрібен. Отже, підстав, передбачених ст.ст. 215, 203 ЦПК України для визнання недійсними договору купівлі-продажу житлового будинку від 15.12.2017 р., реєстр №1464 і договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.12.2017 р., реєстр №1465, що укладені між [PERSON] і [PERSON] , посвідчені приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Бєлою О.М., суд не вбачає, тому в задоволенні позову потрібно відмовити.

Outcome: dismissed