Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

09.03.2017 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, а 29.03.2017, 06.12.2017 - з уточненими позовними заявами, до [PERSON] з наступними вимогами: визнати громадянку України [PERSON], [INFO] ([NUMBER], виданий Зміївським РС ГУДМС України в Харківській області 19.07.2014, РНОКПП [NUMBER]), матір'ю громадянина України [PERSON], [INFO] (актовий запис цивільного стану про народження №387 від 24.05.2012, складений Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції). В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона [PERSON] (або [PERSON]) є матір'ю [PERSON], якого вона народила [INFO] у комунальному закладі охорони здоров'я "Харківський обласний клінічний перинатальний центр". На час її вагітності та пологів вона ще не мала паспорта, а свідоцтво про її народження вона раніше ніколи не бачила, адже зі слів її матері [PERSON] воно було нею втрачено ще у 1993 році. Так, з 1993 року її мати [PERSON] разом з нею переїхала з Азербайджанської Республіки до України у с. Роздольне Зміївського району Харківської області, де весь цей час постійно мешкали. Для зручності, або з інших невідомих їй підстав, весь час її проживання в Україні з 1993 року мати та всі знайомі називали та оформляли усі документи щодо неї як на [PERSON] (по батькові [PERSON] за ім'ям її діда по матері). Як вже зазначалося, у 2012 році під час вагітності та пологів вона ще не мала паспорта, а свідоцтво про її народження в республіці Азербайджан було втрачено. Під часі вагітності вона стояла на обліку поліклінічного відділення КЗОХ "Зміївська центральна районна лікарня" за такими даними: звичним їй "українським" ім'ям [PERSON], яка народилася [INFO], мешкає за адресою: [ADDRESS]. Після народження у неї сина їй КЗОЗ "Харківським клінічним перинатальним центром", у якому відбувалися пологи, було надано відповідне медичне свідоцтво про народження дитини встановленої форми, у якому щодо неї як породіллі було також зазначена інформація як [PERSON]. У зв'язку із тим, що на момент народження нею сина у 2012 році свідоцтво про її народження було втрачено, а паспорт ще не оформлений, у зареєстрованому шлюбі вона не перебувала, вона не могла самостійно як мати дитини зареєструвати народження дитини, тому реєстрація народження її сина [PERSON] здійснювалася 24.05.2012 її матір'ю [PERSON] як родичем дитини у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, де відповідачка оформляла заяву про реєстрацію її сина та всі інші документи. Тому в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження у актовому записі №387 від 24.05.2012 щодо неї як матері [PERSON], а також щодо його батька була внесена Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зі слів її матері [PERSON] згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України. Під час оформлення відповідної заяви про реєстрацію її сина у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції її мати невірно зазначила у інформації про матір дитини її "загальновживане" ім'я в Україні ([PERSON]). Однак офіційне її ім'я - [PERSON], за яким вона була зареєстрована в Азербайджанській Республіці за місцем її народження 03.03.1992, реєстраційний запис №43 у відділі реєстрації Лерікського району Азербайджанської Республіки. У зв'язку із тим, що мати ще в 1993 році втратила її особисті документи (свідоцтво про народження) та не пам'ятала її справжнє ім'я, за яким вона була зареєстрована у Республіці Азербайджан після народження, вона не могла довгий час їх поновити. Потім вона дуже довго оформляла документи для отримання паспорта громадянки України та ідентифікаційного коду. Лише у 2015 році вона отримала паспорт громадянки України, де було зазначено її ім'я, за яким вона була зареєстрована після народження - [PERSON]. Втрата її матір'ю [PERSON] її офіційних документів та невірне зазначення нею даних про її ім'я, прізвище у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції призвели до порушення її права на материнство щодо [PERSON], адже помилка у її імені в документі про народження її сина (свідоцтві про народження) порушила її права матері, гарантовані їй чинним законодавством України та міжнародними нормами. З самого народження її дитина [PERSON] проживає з нею та його батьком. Вона та батько дитини здійснюють його догляд, виховання, повне забезпечення. На сьогодні вона стикається із тим, що в органах державної влади, місцевого самоврядування, комунальних закладах, до яких вона зверталась задля того, щоб або отримувати необхідні документи, або передбачені законом послуги, які пов'язані із доглядом, вихованням, забезпеченням її сина, її офіційно на сьогодні не визнають як його законного представника (матір). Усюди від неї вимагають офіційний документ (рішення суду або свідоцтва про реєстрацію дитини) в якому буде зазначено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON]. Вона самостійно зверталася із заявою до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області (за місцем своєї реєстрації) щодо внесення змін до актового запису про народження її сина №387 від 24.05.2012, а саме з вимогою змінити ім'я та по батькові матері - з "[PERSON]" на "[PERSON]". Однак відділом РАЦС також було встановлено, що в актовому записі про народження дитини №387 від 24.05.2012 дійсно мати зазначена - [PERSON], відомості про дату народження, громадянство, місце проживання матері паспортом не підтверджено, а отже, при державній реєстрації народження дитини паспорт матері не був пред'явлений, а заявником до відділу РАЦС виступає [PERSON]. Згідно до висновку про внесення змін до актового запису від 05.06.2015 наданого відділом державної реєстрації цивільного стану державної реєстрації цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області у зміні її імені та по батькові у актовому записі №387 від 24.05.2012 їй було відмовлено. Вона зверталася до КЗОЗ "Харківський обласний клінічний перинатальний центр", де вона народжувала дитину, для впорядкування медичної документації та отримала тільки рекомендацію щодо звернення до суду. Тобто на сьогодні є факт порушення її права на материнство з боку її матері шляхом внесення недостовірних даних про її ім'я та по батькові під час здійснення нею реєстрації її дитини, тому є спір про право, а саме визначення походження дитини шляхом визнання її матір'ю. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 10.03.2017 року позовна заява [PERSON] залишена без руху через не відповідність вимогам ст. 119 ЦПК України. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 30.03.2017 відкрито провадження у справі. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 24.07.2017 клопотання представника позивачки задоволено, витребувано від Холодногірського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області копії наступних документів: документів, на підставі яких було зареєстровано актовий запис №387 від 24.05.2012 року у державному реєстрі актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження та виданого свідоцтва про народження [PERSON]; документів, на підставі яких було внесено в актовий запис №387 від 24.05.2012 до державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження інформацію щодо батьків [PERSON]; документів про сплату державного мита за проведення державної реєстрації актового запису №387 від 24.05.2012. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 06.12.2017 прийнято до розгляду уточнену позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про встановлення материнства, третя особа Служба у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації. Під час судового розгляду справи по суті позивачка [PERSON] та представник позивачки адвокат Чехова О. О. підтримали позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] під час судового розгляду підтвердила обставини, викладені позивачкою в обґрунтування позовних вимог. Пояснила, що свідоцтво про народження дочки вона втратила внаслідок тяжких сімейних обставин, що у неї склалися після народження дитини у 1992 році. Тривалий час, у тому числі і до народження дочкою сина, вони не мали змоги відновити її свідоцтво про народження, тому відомості про батьків онука були з помилками записані в актовому записі з її слів. Не заперечувала проти задоволення позовної заяви. Представник третьої особи на стороні позивача - служби у справах дітей Зміївської РДА [PERSON] підтримала позов [PERSON], вважала, що визнання її матір'ю дитини повністю відповідає інтересам малолітнього [PERSON], який з народження проживає зі своє матір'ю та знаходиться на її вихованні та утриманні. Вислухавши учасників справи та їх представників, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Спірним є материнство позивачки, ім'я якої відповідно до особистих документів (паспорта громадянина України Серія [NUMBER], виданого Зміївським РС ГУ ДМС України в Харківській області 19.07.2014 року, картки платника податків від 04.04.2016 року, довідки (переклад виконано з азербайджанської мови українською мовою), довідки посольства Азербайджанської Республіки в Україні Консульського відділу від 22.10.2013) [PERSON], по відношенню до малолітнього [PERSON], [INFO], у актовому записі та свідоцтві про народження якого [NUMBER], виданому Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 24.05.2012, відомості про батьків записані згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. (а. с. 4-10, 17, 27-33, 41). Обставини проживання [PERSON] в Україні під іменем [PERSON] підтверджуються даними довідки директора Первомайської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №6 Первомайської міської ради Харківської області [PERSON] №01-27/438 від 11.10.2016 щодо навчання [PERSON], [INFO], в школі з 6 класу (з 12.01.2005) по 9 клас (21.09.2007) та вибуття її 21.09.2007 до Харківського обласного притулку (а. с. 16, 39), а також довідки директора комунального закладу "Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Служби у справах дітей Харківської обласної державної адміністрації [PERSON] №1170 від 03.11.2016 щодо перебування [PERSON], [INFO], у Харківському обласному притулку для неповнолітніх з 04.05.2005 по 05.08.2005 рр; з 21.04.2006 по 29.09.2006 рр; з 04.10.2006 по 15.06.2007 рр; з 09.07.2007 по 23.08.2007рр. ( а. с. 40). З довідки для призначення виплати державної допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, які не застраховані в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування №65 від 14.03.2012, обмінної карти №1392 (форми №113у) та індивідуальної карти вагітної та породіллі №4 вбачається, що [INFO] [PERSON], яка проживає в [ADDRESS] народила хлопчика. (а. с. 13, 14, 36, 37, 93-104). З листа головного лікаря комунального закладу охорони здоров'я "Харківський обласний клінічний перинатальний центр" [PERSON] №672 від 05.09.2017, історії пологів №1392, карти розвитку новонародженого №1392, обмінної карти, супровідного листа машини швидкої допомоги, журналу обліку прийому вагітних, роділь і породіль, журналу запису пологів в стаціонарі вбачається, що медичне свідоцтво про народження дитини отримала [PERSON], про що підтвердила своїм підписом в карті розвитку новонародженого, пологи у [PERSON] [INFO] приймав лікар акушер-гінеколог [PERSON], який звільнився 06.06.2012 (помер у 2017 році) (а. с. 117, 118-160). Даними акту обстеження №317, складеного 23.11.2017 року депутатом Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області [PERSON], в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON], підтверджується, що [PERSON], 1992 року народження, [PERSON], 1992 року народження, та їх син [PERSON], [INFO], проживають за адресою: [ADDRESS]. Дитина знаходиться разом з матір'ю та батьком, під їх опікою. (а. с. 215). Свідок [PERSON] показав, що проживає з [PERSON] ([PERSON]) однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Разом з ними з моменту народження проживає їх син [PERSON], 2012 року народження. На час народження дитини [PERSON] не мала особистих документів, тому мати дитини помилково записана як [PERSON]. На даний час його цивільна дружина отримала паспорт на ім'я [PERSON], але оформити зміни в актовий запис про народження дитини не змогла. Стверджував, що позивачка дійсно є матір'ю [PERSON]. Свідок [PERSON] показала, що під час роботи фельдшерсько-акушерському пункті в с. Роздольне у якості дільничної медичної сестри була присутня під час виписки [PERSON], яка була записана як [PERSON], разом з дитиною із пологового будинку. Охарактеризувала з позитивної сторони сім'ю [PERSON], у якій проживає малолітній [PERSON]. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] показали по добросусідські та дружні стосунки із сім'єю [PERSON] та [PERSON], яку у побуті завжди звали [PERSON]. Будучи добре обізнаними про їх сімейний стан свідки підтвердили, що [PERSON] дійсно є матір'ю [PERSON], 2012 року народження, який з народження проживає зі своєю матір'ю. Даними фотознімків, які надані позивачкою на CD-R дисках, підтверджується проживання [PERSON], [INFO], в сім'ї [PERSON] з народження та до теперішнього часу (а. с. 60-62). Зазначеними вище, дослідженими під час судового розгляду, доказами переконливо підтверджується походження [PERSON], [INFO], від позивачки [PERSON], яка всі наявні у неї особисті документи отримала вже після народження дитини. З моменту народження дитина проживає з позивачкою. яка виховує та утримує дитину разом [PERSON], з яким проживає однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Даними висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області від 05.06.2015 року (а. с. 12, 35), листа головного лікаря комунального закладу охорони здоров'я "Харківський обласний клінічний перинатальний центр" [PERSON] №381 від 23.06.2016 (а. с. 15, 38), листа начальника Зміївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області [PERSON] №716-15.28-04.01 від 27.04.2017 (а. с. 55-56), листа в. о. начальника Холодногірського районного у місті Харкові відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області [PERSON] №1039/15.6-04-04 від 01.07.2017 (а. с. 88) підтверджуються доводи позивачки про те, що після отримання особистих документів на ім'я [PERSON] вона намагалася отримати документи про своє материнство по відношенню до [PERSON], 2012 року народження, однак їй у цьому було відмовлено. Підпунктом "а" пункту 2 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених Наказом мін'юсту України 18.10.2000 №525, передбачено підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є медичне свідоцтво про народження (форма №103/о), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Згідно пункту 8 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених Наказом мін'юсту України 18.10.2000 №52/5 державна реєстрація народження проводиться за усною чи письмовою заявою батьків дитини чи одного з них, а в разі смерті батьків або в разі якщо вони з інших причин не можуть зареєструвати народження - за заявою родичів. Статтею 121 Сімейного кодексу україни передбачено, що права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ст. 131 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе матір'ю дитини, може подати до суду заяву про визнання свого материнства, якщо запис про матір дитини вчинено відповідно до частини другої статті 135 цього Кодексу. Згідно ст. 134 Сімейного кодексу України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У разі смерті матері, а також за неможливості встановити місце її проживання чи перебування запис про матір та батька дитини провадиться відповідно до цієї статті, за заявою родичів, інших осіб або уповноваженого представника закладу охорони здоров'я, в якому народилася дитина. Якщо батьки дитини невідомі, державна реєстрація її народження проводиться за рішенням органу опіки та піклування, яким визначається прізвище, власне ім'я, по батькові дитини і відомості про батьків. Пунктом 9 розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України 2017 року (чинний з 15.12.2017 року), передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Надані позивачкою зазначені вище докази, які досліджені під час судового розгляду, є належними, оскільки містять інформацію щодо обставин, якими підтверджується материнство позивачки [PERSON] по відношенню до малолітнього [PERSON], 2012 року народження, в актовий запис про народження якого відомості про матір були внесені зі слів відповідачки відповідно до ч. 2 ст. 135 Сімейного кодексу України. Докази, надані позивачкою, одержані з дотриманням порядку, визначеного процесуальним законодавством, є достовірними та достатніми для висновку про обґрунтованість позовної заяви. За таких обставин, оскільки позивачкою доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, її позовна заява до [PERSON] про визнання материнства у відношенні [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Оскільки сторонами вирішено питання щодо розподілу судових витрат у добровільному порядку, враховуючи характер спірних правовідносин та дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved