Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Житлово-будівельний кооператив "ЖБК-98" звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 20.07.2016 року просить: - стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги, а саме внеску на утримання будинку та прибудинкової території (квартирна плата) за квітень - травень 2015 року у сумі 281,31грн.; - стягнути з [PERSON] на свою користь втрати у вигляді індексу інфляції від простроченої суми заборгованості у розмірі 17,02грн., 3 % річних у розмірі 6,54грн.; - покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору у розмірі 1378грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 4500грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач є споживачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території, які надаються позивачем. Однак в порушення приписів чинного законодавства свого обов'язку щодо проведення оплати за комунальні послуги у повному обсязі позивач не виконує, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за квітень - травень 2015 року у сумі 281,31грн. В зв'язку з наявністю заборгованості позивачем на підставі ст. 625 ЦК України нараховано інфляційні витрати та річні. Крім того, позивач просить покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору у розмірі 1378грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 4500грн., пов'язані з розглядом цієї справи. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] зменшені позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач надала письмові пояснення по справі, в яких проти задоволення позову заперечує. Доводи своїх заперечень обґрунтовує тим, що у неї відсутня заборгованість по оплаті послуг позивача. Протягом 2015 року вона дійсно несвоєчасно оплачувала квартплату, однак така ситуація виникла внаслідок протиправних дій голови Житлово-будівельного кооперативу "ЖБК-98", який не видавав їй довідку. За відсутності цієї довідки відповідач не мала змоги отримати субсидію, що призвело до накопичення боргів. Однак за грудень 2015 року нею внесено значно більший платіж, ніж нараховано, а тому вся заборгованість за 2015 рік погашена, мається навіть переплата. Крім того, позивач необґрунтовано не враховує їй пільгу у розмірі 50% як дружині-члену сім"ї пільговика. Щодо розподілу судових витрат зазначає, що є опікуном недієздатної доньки, а тому звільнена від сплати судових витрат. У судовому засіданні [PERSON] просить в задоволенні позову відмовити. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне. З матеріалів справи та пояснень сторін судом встановлено, що відповідно до договору дарування [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS], і є споживачем житлово-комунальних послуг, що надає Житлово - будівельний кооператив «ЖБК-98». Відповідно до ст. 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги послуги з утримання будинку віднесено до комунальних. Приписами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послугивстановлено, що споживач, серед іншого, зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. З матеріалів справи встановлено, що відповідач належним чином свої зобовязання щодо оплати квартирної плати не виконувала, плату за спожиті послуги у повному обсязі своєчасно не вносила, внаслідок чого у відповідача перед позивачем склалась заборгованість. Щодо заборгованості за квітень - травень 2015 року, яка пред'явлена до стягнення в межах цього позову, суд зазначає наступне. За квітень 2015 року та травень 2015року, з чим погодилась і відповідач, позивачем нараховано до сплати по 262,54грн. за кожен місяць. Різниця в розрахунках між позивачем та відповідачем виникла внаслідок неоднакового зарахування коштів, які сплачені відповідачем в подальшому для погашення заборгованості, та необґрунтованому, на думку відповідача, неврахуванні позивачем 50% пільги на оплату комунальних послуг. Так, позивачем за квітень 2015 року в рахунок оплати зараховано 19,36грн. (сплачено відповідачем за квитанцією 04.07.2015року), 20,99грн. субсидії, 26,66грн. (сплачено відповідачем за квитанцією 12.01.2016року) та 157,40грн. переплати по субсидії. За підрахунком позивача заборгованість за квітень 2015 року станом на момент розгляду справи складає 38,13грн. За розрахунком відповідача (а.с. 163) за квітень 2015 року нею оплачено 19,36грн. (сплачено відповідачем за квитанцією 04.07.2015року), 20,99грн. субсидія та 77,32грн. складає пільга. При цьому, за поясненнями відповідача решта заборгованості у сумі 144,84грн. оплачена нею згідно квитанції від 12.01.2016 року, а тому станом на момент розгляду справи борг відсутній. Позивачем за травень 2015 року в рахунок оплати зараховано 19,36грн. (сплачено відповідачем за квитанцією 04.07.2015року), За підрахунком позивача заборгованість за травень 2015 року станом на момент розгляду справи складає 243,18грн. За розрахунком відповідача (а.с. 163) за травень 2015 року нею оплачено 19,36грн. (сплачено відповідачем за квитанцією 04.07.2015року), та 77,32грн. складає пільга. При цьому, за поясненнями відповідача решта заборгованості у сумі 169,15грн. оплачена нею згідно квитанції від 12.01.2016 року, а тому станом на момент розгляду справи борг відсутній. Відносно доводів відповідача про неврахування позивачем пільги на оплату житлово-комунальних послуг суд зазначає наступне. Що стосується права відповідача як дружини-члена сім"ї пільговика на 50% знижку плати за користування житлом (квартирної плати) та плати за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги), користування квартирним телефоном, то це право закріплене п.6 ч.1 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» . Як вбачається з матеріалів справи, чоловік відповідача [PERSON], який зареєстрований за адресою: [INFO], перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги як ветеран служби цивільного захисту, та користується пільгами згідно Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист». Відповідно до п. 5 ст. 51 Бюджетного кодексу України, при наданні пільг та здійсненні видатків з бюджету щодо їх виплати до членів сім'ї пільговика належать: дружина (чоловік), їхні неповнолітні діти (до 18 років); неодружені повнолітні діти, визнані інвалідами з дитинства I та II групи або інвалідами I групи; особа, яка проживає разом з інвалідом війни I групи та доглядає за ним, за умови що інвалід війни не перебуває у шлюбі; непрацездатні батьки; особа, яка знаходиться під опікою або піклуванням громадянина, який має право на пільги, та проживає разом з ним. Якщо особа, яка має право на пільги при оплаті житлово-комунальних послуг, виявила бажання скористатись своїм правом, вона має подати в установленому порядку заяву до організації - надавача послуг. Нарахування пільг на послуги проводиться з дня подачі заяви до організації, яка надає послуги. Під час судового розгляду встановлено та не заперечується відповідачем, що особа, яка має право на пільги, а саме [PERSON] з відповідною заявою до надавача послуг-позивача у справі не звертався. Відносно доводів відповідача про створенні їй перешкод з боку голови ЖБК-98 [PERSON] у поданні такої заяви, то матеріалами справи не доведено створення таких перешкод або визнання незаконними дій позивача щодо неправомірної відмови у прийнятті заяви про надання пільги. Таким чином, пільга у розмірі 50% при оплаті послуг за квітень-травень 2015 року врахуванню не підлягає. При цьому, суд враховує, що позивачем необґрунтовано зараховані сплачені відповідачем кошти згідно квитанції від 12.01.2016 року в рахунок оплати за інші періоди, ніж вказано у квитанції (за 2013 рік). Так, згідно квитанції від 12.01.2016 року (а.с. 186) відповідачем оплачено квартплату у розмірі 560,57грн. Відміткою банку від 31.05.2016 року застережено, що ця оплата здійснена за січень - грудень 2015 року. Враховуючи, що у січні-лютому 2015 року у відповідача була переплата за оплату послуг позивача, що визнається і самим позивачем (розрахунок а.с. 175), сума сплачена згідно квитанції від 12.01.2016 року погашає заборгованість за квітень-травень 2015 року. Таким чином, станом на момент розгляду справи заборгованість за квітень-травень 2015 року відсутня, а тому підстави для стягнення цієї суми відсутні. Однак, суд враховує, що оплата заборгованості за квітень-травень 2015 року здійснена відповідачем тільки 12.01.2016 року. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. У зв'язку із простроченням відповідачем сплати комунальних послуг за травень 2015 року у сумі 243,18грн., позивачем нараховано за період з липня 2015 року по квітень 2016 року 17,02 грн. - індексу інфляції за час прострочення та за період з 05.07.2015 року по 26.05.2016 року 6,54грн. - 3% річних від простроченої суми. В зв'язку з оплатою заборгованості за травень 2015 року 12.01.2016 року судом перераховано інфляційні та річні, і за період з липня 2015 року по грудень 2015 року інфляційні витрати складають 4,50грн. (інфляція за вказаний період 101,85% * сума боргу 243,18грн. = 4,50грн.), а річні за період з 05.07.2015 року по 11.01.2016 року складають 3,82грн. (сума боргу 243,18грн. * кількість днів прострочення 191день * 3% / 100% / 365днів) від суми заборгованості за травень 2015 року, які підлягають стягненню з відповідача. При цьому доводи відповідача про відсутність правових підстав для нарахування інфляційних та річних на суму заборгованості за комунальні послуги не ґрунтуються на нормах чинного законодавства. Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з [PERSON] підлягають стягненню на користь Житлово-будівельного кооперативу "ЖБК-98" інфляційні витрати за період липень - грудень 2015 року у розмірі 4,50грн., річні за період з 05.07.2015 року по 11.01.2016 року у розмірі 3,82грн. Питання про стягнення витрат зі сплати судового збору суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. При цьому, суд враховує, що у відповідності до роз'яснень, що містяться у п. 36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою). Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 4500грн. суд зазначає, що згідно ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, серед іншого, належать витрати на правову допомогу. Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. З аналізу зазначених норм вбачається, що правовою допомогою в цивільному процесі визнається допомога правового характеру адвоката або іншого фахівця у галузі права. Крім того, судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу, повинні бути повязані тільки з розглядом конкретної цивільної справи, що розглядається судом. Згідно роз'яснень, що містяться у п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року, підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем в обґрунтування понесення витрат з оплати правової допомоги до позовної заяви надано договір про надання правової допомоги № 24-02-16 від 17.02.2016 року (а.с.95), згідно умов якого предметом договору є стягнення заборгованості з [PERSON] за 2015 рік, акт наданих послуг від 17.02.2016 року (а.с. 96) та платіжне доручення № 1036 від 16.05.2016 року про оплату 4500грн. При цьому, з наданих суду документів не вбачається, що надані позивачу юридичні послуги повязані з розглядом цієї конкретної цивільної справи, оскільки матеріали справи містять докази щодо стягнення з відповідача заборгованості за 2015 рік і в межах інших справ (а.с. 48, судовий наказ про стягнення заборгованості за липень 2015 року), а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача витрат по оплаті послуг на правову допомогу у розмірі 4500 грн.

Outcome: partial