Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 25 жовтня 2010 року згідно укладеного договору № VONIRX33520019 [PERSON] отримав у ПАТ КБ "ПриватБанк", яке є правонаступником прав та обов'язків ЗАТ КБ «ПриватБанк» кредит в сумі 7744 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачем було підтверджено згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов зазначеного договору погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: щомісяця в період сплати, позивальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Відповідач зобов'язання за вище вказаним договором належно не виконував, а тому станом на 19 листопада 2014 року має прострочену заборгованість в сумі 50068,50 грн. з якої: 4214,16 грн. - заборгованість за кредитом; 6,38 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 3763,32 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 42084,64 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Позивач зазначає, що від вказаної суми заборгованості віднімається сума у розмірі 13700,43 грн., яка була стягнута за рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 27 березня 2012 року і різниця становить 36368,07 грн. Також позивач просить стягнути із відповідача на його користь 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1818,72 грн. - штраф (процентна складова), а загальна сума заборгованості становить 38686,47 грн. Заборговану суму відповідач не сплачує, а тому ПАТ КБ "ПриватБанк" змушене звернутись до суду із вказаним позовом. Представник ПАТ КБ "ПриватБанк" в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повність та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] на попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечує про існування заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк», яка утворилась через його скрутне матеріальне становищем та за збігом тяжких сімейних обставин, однак заявив клопотання про зменшення розміру пені та штрафних санкцій, оскільки вони є непомірно високими для нього. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. В судовому засіданні встановлено, що 25 жовтня 2010 року між ПАТ КБ "ПриватБанк", яке є правонаступником прав та обов'язків ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № VONIRX33520019 під назвою «Розстрочка» відповідно до якого, відповідач отримав кредит у розмірі 7744 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачем було підтверджено, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і позивачем Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. В умовах договору зазначено порядок та строки погашення заборгованості за договором. Згідно даного договору, строковий кредит було надано на строк 18 місяців - з 25 жовтня 2010 року по 25 квітня 2012 року включно, з погашенням заборгованості щомісячними платежами в сумі 662,19 грн. Відповідач не виконав свої зобов'язання належним чином, внаслідок чого були порушені умови договору про надання кредиту та станом на 19 листопада 2014 року склалась заборгованість в сумі 50068,50 грн. з яких: 4214,16 грн. - заборгованість за кредитом; 6,38 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 3762,32 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 42084,64 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 27 березня 2012 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] було задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 13700,43 грн., а тому зазначену суму позивач просить не стягувати. Також відповідач відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг зобов'язаний сплатити 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 1818,72 грн. - штраф (процентна складова), загальна сума заборгованості, яку просить стягнути позивач із відповідача становить 38686,47 грн. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В заяві позичальника, завіреній особистим підписом відповідача зазначено, що [PERSON] згідний, що заява разом із запропонованими позивачем Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) та тарифами складає між ним та Банком кредитно-заставний договір. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Із змісту ст. 530 ЦК України вбачається, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Таким чином, підписуючи заяву позичальника від 25 жовтня 2010 року [PERSON] був ознайомлений з умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), які були надані йому у письмовій формі, у тому числі й з положеннями п.5.5 зазначених Умов, яким передбачено, що термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки-пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю п'ять років (а.с.9). Частиною 2 ст. 264 ЦК України встановлено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Враховуючи, що позивач звертався до відповідача із позовними вимогами про стягнення заборгованості раніше, а саме, у 2012 році, то початок строку перебігу позовної давності по спірних правовідносинах починається з дати ухвалення судового рішення 27 березня 2012 року. Беручи до уваги рішення Іваничівського районного суду від 27 березня 2012 року, яким було стягнуто: заборгованість за кредитом у розмірі 4214,16 грн.; заборгованість по процентах за користування кредитом у розмірі 6,02 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 2837,12 грн., 5000 грн. - пені; 500 грн. штрафу (фіксована частина) 1143,13 грн. - штрафу (процентна складова), то із врахуванням зазначених стягнень із відповідача на користь позивача необхідно стягнути 0,36 грн. - заборгованості по процентах за користування кредитом; 926,20 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом; та 500 грн. - штрафу (фіксована частина); 1818,72 грн. - штрафу (процентна складова). Що стосується позовної вимоги про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором та штрафних санкцій, то суд виходить із наступного. Нормами ст. ст. 610-611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають передбачені законом наслідки. Пунктом 5.1 Кредитного договору передбачено, при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 1,25 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу. Згідно правил ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (пені, штрафу) застосовується позовна давність в один рік. Так як у кредитному договорі передбачено, що його виконання здійснюється відповідно до графіків погашення кредиту, то початком перебігу строку позовної давності є день, коли боржник повинен був сплатити черговий платіж, проте не сплатив його. В разі пропущення річного строку неустойка може бути обрахована за останній рік невиконання основного зобов'язання, в межах строку позовної давності за основним зобов'язанням. А тому до стягнення із відповідача підлягає пеня в розмірі 892,15 грн. за останні 12 місяців перед зверненням позивача до суду в межах строку позовної давності з основною вимогою. Загальна сума заборгованості, що підлягає до стягнення із відповідача становить 4137,43 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені ним і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із вимогою майнового характеру про стягнення заборгованості в сумі 38686,47 грн., яка задоволена у розмірі 4137,43 грн., що становить 10,69 % від ціни позову, тому із сплачених 386,86 грн. стягненню із відповідача на користь позивача підлягають 41,37 грн. судового збору.

Outcome: partial