Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

11 грудня 2017 року керівник Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно з ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31 серпня 2017 року відповідача [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ст.286 ч.1 Кримінального кодексу України на підставі ст.46 Кримінального кодексу України, у зв'язку з примиренням [PERSON] з потерпілим. Вказаною ухвалою встановлено, що [PERSON] 14 квітня 2017 року близько 13 години, керуючи технічно справним автомобілем "DAEWOO Nexia" з реєстраційним номером [NUMBER], який належить йому на правах індивідуальної власності, рухався по вул. Ольгінській в напрямку вул. Сосновського у м.Коростені. Рухаючись на вказаному транспортному засобі по другорядній дорозі вулиці Ольгинської зі швидкістю, яка не перевищувала дозволеної швидкості руху, наблизився до нерегульованого перехрестя з вулиці Сосновського, в порушення вимог пунктів 16.3, 16.11 та дорожнього знаку 2.2. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, [PERSON] виявив неуважність до дорожньої обстановки на перехресті нерівнозначних доріг, не виконуючи вимоги дорожнього знаку 2.2. "Проїзд без зупинки заборонений", не надав дорогу мопеду марки "Мустанг" з реєстраційним номером [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався по головній дорозі вулиці Грушевського в м.Коростені зліва на право відносно руху автомобіля, виїхав на головну дорогу, перетинаючи її перпендикулярно руху мопеда, в результаті чого відбулося зіткнення між автомобілем "DAEWOO Nexia" з реєстраційним номером [NUMBER] та мопедом марки "Мустанг" з реєстраційним номером [NUMBER] на смузі руху мопеда. В результаті зіткнення водій мопеда [PERSON] отримав тілесне ушкодження у вигляді вивиху правого стегна, яке згідно з висновком експерта №109 від 18 травня 2017 року відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалого розладу здоровя. Згідно з довідкою № 2486 від 10 листопада 2017 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з 14 квітня 2017 року по 8 травня 2017 року та на його лікування закладом охорони здоров'я витрачені кошти в сумі 13320,80 гривень. На підставі вище наведеного позивач просив стягнути з [PERSON] на користь фінансового управління Коростенської міської ради витрачені на лікування потерпілого від злочину [PERSON] у сумі 13320 грн 80 копійок. Прокурор Ігнатенко А.П. в судовому засіданні позов підтримала повністю, наполягала на задоволенні позовних вимог. Крім того, в обгрунтування підстав звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Коростенської міської ради, стало те, що ні фінансовим управлінням виконавчого комітету Коростенської міської ради, ні Коростенською міською радою та її виконавчим комітетом заходи цивільно-правового характеру щодо повернення до місцевого бюджету коштів, витрачених на лікування потерпілого не вживалися. Від представника фінансового управління виконавчого комітету Коростенської міської ради Камінської Т.А., надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій позов підтримала в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засідання просив відмовити у задоволенні позовних вимог, скільки прокурором не наведено аргументовані підстави представництва фінансового управління виконавчого комітету Коростенської міської ради, який не позбавлений права самостійного звернення до суду. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовід-носини. Як встановлено в судовому засіданні за матеріалами справи, згідно з ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31 серпня 2017 року відповідача [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ст.286 ч.1 Кримінального кодексу України на підставі ст.46 Кримінального кодексу України, у зв'язку з примиренням з потерпілим. Відповідно до вказаної ухвали суду встановлено, що [PERSON] 14 квітня 2017 року близько 13 години, керуючи технічно справним автомобілем "DAEWOO Nexia" з реєстраційним номером [NUMBER], який належить йому на правах індивідуальної власності, рухався по вул. Ольгінській в напрямку вул. Сосновського у м.Коростені. Рухаючись на вказаному транспортному засобі по другорядній дорозі вул. Ольгінської зі швидкістю, яка не перевищувала дозволеної швидкості руху на даній ділянці дороги, наблизився до нерегульованого перехрестя з вул. Сосновського в порушення вимог пунктів 16.3, 16.11 та до-рожнього знаку 2.2. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету мініс-трів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, виявив неуважність до дорожньої обстановки на перехресті нерівнозначних доріг водій [PERSON], керуючи автомобілем "DAEWOO Nexia" з реєстраційним номером [NUMBER], рухаючись по другорядній дорозі вулиці Ольгинської, не виконуючи вимоги дорожнього знаку 2.2. "Проїзд без зупинки заборонений", не надав дорогу мопеду марки "Мустанг" з реєстраційним номером [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався по головній дорозі вул. Грушевського в м.Коростені зліва на право відносно руху автомобіля, виїхав на головну дорогу, перетинаючи її перпендикулярно руху мопеда, в результаті чого відбулося зіткнення між автомобілем "DAEWOO Nexia" з реєстраційним номером [NUMBER] та мопедом марки "Мустанг" з реєстраційним номером [NUMBER] на смузі руху мопеда. В результаті зіткнення водій мопеда [PERSON] отримав тілесне ушкодження у вигляді вивиху правого стегна, яке згідно висновку експерта №109 від 18 травня 2017 року відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалого розладу здо-ровя. Даними довідки № 2486 від 10 листопада 2017 року підтверджується, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Коростенської центральної міської лікарні з 14 квітня 2017 року по 8 травня 2017 року та на його лікування закладом охорони здоров'я витрачені кошти в сумі 13320,80 гривень. Відповідно до вимог ст.121 Конституції України на прокуратуру України покладається функція представництва інтересів громадянина або держави в судах у випадках, визначених законом. Відповідно до ст.23 ч.1 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист. Згідно зі ст. 56 Цивільного процесуального кодексу України прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Відповідно до ст.15 ч.2 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає у прокуратурі. Прокурор, який звертається до суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво), повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених ч. 2 або ч. 3 ст. 25 Закону України "Про прокуратуру". Відповідно до ст.128 ч.3 та 7 Кримінального процесуального кодексу України цивільний позов в інтересах держави пред'являється прокурором. Особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно зі ст.1166 ч.1 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини сторонами цивільного розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права, включаючи право на юридичну допомогу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно (KOROLEV v. RUSSIA (no. 2), № 5447/03, § 33, ЄСПЛ, від 01 квітня 2010 року; MENCHINSKAYA v. RUSSIA, № 42454/02, § 35, ЄСПЛ, від 15 січня 2009 року). Положенням пункту 3 частини першої ст.131-1 Конституції України закріплено, щов Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року). Тлумачення пункту 3 частини першої ст.131-1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, свідчить, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України). Законом України "Про прокуратуру" чітко визначено виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави. У частині третій статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Тобто, прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: (а) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; (б) у разі відсутності такого органу. В свою чергу прокурор в обгрунтування представництва фінансового управління виконавчого комітету Коростенської міської ради зазначив, що ні зазначеним фінансовим управлінням, ні Коростенською міською радою та її виконавчим комітетом заходи цивільно-правового характеру шляхом звернення до суду з позовом про стягнення коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від злочину не вживалися. При цьому прокурор не надав належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону, які б свідчили про застосування заходів до службових осіб фінансового управління виконавчого комітету Коростенської міської ради щодо бездіяльності або неналежним чином здійснення владних повноважень щодо захисту інтересів держави, шляхом звернення до суду з позовом про стягнення коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Саме, власне, посилання прокурора на нездійснення особою, в інтересах якої він звертається до суду з позовом, заходів цивільно-правового характеру, не свідчить про наявність виключного випадку, за якого прокурор може представляти інтереси держави. "Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду". (Ухвала Верховного Суду у справі № 727/3674/18). Суд вважає, що прокурор не довів причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом - фінансовим управлінням виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області. З огляду на викладене суд дійшов до висновку про відсутність законних підстав для представництва прокурором інтересів держави, а тому позов керівника Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області задоволенню не підлягає. Крім того, суд зазначає, що відповідний уповноважений орган - фінансове управління виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області, виконуючи свої функції, не позбавлений можливості самостійно звернутись до суду з метою захисту інтересів держави.

Outcome: dismissed