Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

Адвокат Кузьмін Євген Валерійович в інтересах [PERSON] звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, про стягнення з Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на користь [PERSON] суму недоотриманої пенсії, яка належала [PERSON] , у розмірі 26946 гривень 94 копійки, а також судових витрат. В судове засідання сторони не з`явились, причини неявки суду не повідомили, справу просили розглянути без їх участі. За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Позиції учасників справи. Аргументи позивача. [INFO] померла його мати - [PERSON] , яка була пенсіонеркою. Після смерті матері, будучи спадкоємцем, він звернувся до нотаріуса та отримав свідоцтво про право на спадщину, яка складається з недоотриманої пенсії у розмірі 63467 гривень 73 копійки (яка нарахована відповідачем). Після звернення до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області із заявою про виплату недоотриманої пенсії за померлу матір [INFO] йому була виплачена недоотримана пенсія, але тільки в сумі 36520 гривень 79 копійок, тобто в неповному розмірі. Залишок не виплаченої недоотриманої пенсії його матері склав 26946 гривень 94 копійки. Але вважаючи ці кошти такими, що входять до складу спадщини після смерті його матері, і відмову у її виплаті в повному обсязі незаконною, просить стягнути кошти з відповідача в судовому порядку. Аргументи відповідача. Отримавши запит від нотаріуса 12-ї Київської нотаріальної контори, управління у відповідь, надало інформацію щодо розміру заборгованості по сплаті пенсії померлої [PERSON] , яка склала 63467 гривень 73 копійки за період з 01.03.2016 року по 28.02.2019 року. Разом з цим у своєму листі управління повідомило, що розмір виплати недоотриманої пенсії може бути зменшено в залежності від дати звернення до територіального органу Пенсійного фонду України. 12 серпня 2020 року до управління із заявою про виплату недоотриманої пенсії померлої [PERSON] звернувся його спадкоємець - [PERSON] . І, з урахуванням положень статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», управлінням було здійснено перерахунок недоотриманої пенсії [PERSON] за період з 01.08.2017 року по 29.02.2019 року, розмір якої склав 36520 гривень 79 копійок, і цю суму було виплачено позивачу. І оскільки було правомірно зменшено розмір недоотриманої пенсії, виходячи з розрахунку терміну виплати за останні три роки, тому, у задоволенню позовних вимог слід відмовити Оцінка суду щодо фактів. [PERSON] перебувала на обліку в Рубіжанському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Луганської області, як отримувач пенсії (а.с.1-2,24-27). Тринадцятого лютого 2019 року, у місті Стаханов Луганської області, [PERSON] померла (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва (від 18 грудня 2019 року) про право на спадщину за законом до складу спадщини після смерті [PERSON] , увійшла недоотримана пенсія, сума якої становить 63467 гривень 73 копійки, і спадкоємцем цього майна, згідно свідоцтва є її син - [PERSON] (а.с.7). При цьому розмір недоотриманої пенсії померлої, на підставі запиту нотаріуса щодо наявності залишку недоотриманої пенсії на ім`я [PERSON] , Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області розрахував самостійно та повідомив про розмір недоотриманої пенсії державного нотаріуса листом від 30 вересня 2019 року № 2584/032-31К (а.с. 28,29). Дванадцятого серпня 2020 року до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, із заявою на отримання недоотриманої пенсії, звернувся [PERSON] , і після перерахунку пенсії, розмір якої склав 36520 гривень 79 копійок за період з 01.08.2017 року по 01.02.2019 року, талоном разового доручення від 26.10.2020 року, позивачу було виплачено саме цю суму (а.с . 7 - зворотній бік, а.с.30,34). Після отримання цієї частини недоотриманої пенсії [PERSON] , [PERSON] , звернувся до управління із заявою, в якій просив надати йому письмову відповідь щодо зменшення розміру недоотриманої пенсії [PERSON] , яку він фактично успадкував та вимагав про повернення цієї невиплаченої недоотриманої частини пенсії (а.с. 35). Але у відповідь на своє звернення, [PERSON] отримав лист, в якому управління повідомляло, що після його звернення 12.08.2020 року, із заявою про виплату недоотриманої пенсії померлої матері [PERSON] , розмір недоотриманої пенсії було скориговано відповідно до дати звернення, і за період з 01.08.2017 року по 29.02.2019 року складав 36520 гривень 79 копійок. І саме в такому розмірі був йому виплачений (а.с.24-27) Але, не погодившись із відмовою у виплаті його спадщини померлої матері, у вигляді недоотриманої пенсії у розмірі 63467 гривень 73 копійки, тобто у повному її розмірі, [PERSON] звернувся до суду із позовом з проханням стягнути на його користь залишок не сплаченої спадщини в розмірі 26946 гривень 94 копійки (а.с.1-2). Оцінка суду змісту відносин сторін спору. Таким чином, із встановлених обставин вбачається, що позивач вступив у відносини спадкування, в межах яких між ним, як спадкоємцем, та відповідачем, як органом пенсійного фонду, в якому знаходиться частина недоотриманої пенсія спадкодавця, виник спір щодо розміру та порядку отримання пенсії спадкодавця її спадкоємцем - позивачем. Оцінка суду щодо права. Згідно з пунктом 1 та 7 частини 1 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються права людини і громадянина, гарантії цих прав, а також правовий режим власності. І, зокрема частина 1 статті 1216 Цивільного кодексу України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). А положення частини 1 статті 1218 вказаного кодексу встановлюють, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. При цьому суд враховує, що за положеннями частини 1 та 3 статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Отже, за вказаними положеннями Цивільного кодексу України та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" сума недоотриманої пенсіонером пенсії, по місяць смерті включно, входить до складу спадщини. При цьому суд одразу відзначає, що якщо член сім`ї померлого пенсіонера не звернувся до органу пенсійного фонду у шестимісячний строк за виплатою, спадкоємець не втрачає право на її отримання, оскільки вона входить до складу спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а.с.6). І до складу її спадщини, увійшло право на отримання пенсії у розмірі 63467 гривень 73 копійки (а.с.7). Відповідно до положень частини 1 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. А згідно з частинами 1 та 2 статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його не дійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. При цьому суд враховує, що на підставі частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Позивач надав суду копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 грудня 2019 року за яким, він є єдиним спадкоємцем такого спадкового майна [PERSON] , як недоотримана нею пенсія у розмірі 63467 гривень 73 копійки. І тому суд не має ніяких сумнівів у тому, що саме позивач, набув право власності на цю пенсію, у порядку спадкування за законом, і на всю вказану у свідоцтві суму пенсії. Суд узяв до уваги аргументи відповідача про те, що сума пенсії, яка повинна бути виплачена позивачу може бути, на підставі статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" зменшена, в залежності від дати звернення спадкоємця із заявою та усіма необхідними документами. І дійсно, положеннями статті 46 вказаного закону встановлено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Проте суд відзначає, що вказана норма матеріального права не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, тобто до відносин спадкування, де спадкоємцем успадковується вся сума недоотриманої пенсіонером пенсії. Вказаної правової позиції дотримується і Верховний Суд, що зазначено ним у постанові від 06 липня 2020 року (справа №750/8819/19). Але навіть якби така норма права підлягала би застосуванню (з чим суд не погоджується), відповідач повинен був би довести наявність вини померлого пенсіонера у тому, що він не отримав пенсію з власної вини. А суд не бачить будь-яких доказів того, що [PERSON] не отримала пенсію до дати своєї смерті, з власної вини. До того ж, якщо слідувати логікою відповідача (в частині можливості зменшення розміру успадкованої пенсії ще й після смерті пенсіонера), то якби позивач звернувся до суду із позовом поза межами трьох років з дати смерті [PERSON] (незалежно від будь-яких причин), то тоді суд повинен був би взагалі відмовити у задоволенні позову за спливом певного строку, що суперечить узятим Україною на себе зобов`язанням за пунктом 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки позбавлення власності на підставі спливу строку, само по собі, вочевидь є непропорційним заходом, який не відповідає легітимній меті, навіть якщо це передбачено законом. Тому суд ще раз констатує, що саме позивач набув право власності на пенсію [PERSON] , у порядку спадкування за законом, і на всю вказану у свідоцтві суму пенсії, зокрема на 63467 гривень 73 копійки, яка після часткової її сплати відповідачем складає 26946 гривень 94 копійки. При цьому суд відзначає, що в силу положень частини 5 статті 1268 ЦК України (за якими незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини), [PERSON] набув право власності на недоотриману пенсію [PERSON] , саме з 13 лютого 2019 року (з часу відкриття спадщини). А відповідачем, ніяким чином не доведено, що свідоцтво про право на спадщину є скасованим чи не чинним. Додаткові висновки суду щодо права. Відповідач посилається на те, що в силу положень постанови Правління Пенсійного фонду України від 13 грудня 2018 року №27-1 "Про невідкладні заходи щодо організації виплати пенсії у 2019 році", з 01 січня 2019 фінансування пенсійних виплат здійснюється відповідним головним управлінням з поточних рахунків ПФУ в областях, тобто головним управлінням ПФУ в Луганській області. Але суд не може із цим погодитись, оскільки вказана постанова не виключає можливості здійснення виплат, які передбачені законодавством, зокрема і виплат недоотриманої пенсії територіальними управліннями ПФУ, до яких, на підставі пункту 1 Положення про Управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління (що затверджено постановою Правління ПФУ №28-2 від 22 грудня 2014 року і зареєстровано у Мінюсті) відноситься і відповідач Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області. Який, в силу положень підпунктів 7 та 8 пункту 4 цього ж положення: виплачує пенсії, ... та інші виплати відповідно до законодавства; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, ... та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Вказані пункти положення є діючими, і сам акт зареєстрований у Міністерстві юстиції України. І, як вказав сам відповідач сплата може відбутись і шляхом оформлення разового доручення. Висновок суду по суті позовних вимог. З огляду на все вище викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Тобто, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 26946 гривень 94 копійки, як пенсія, яку він набув у порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON] [INFO] . Оцінка і висновок суду щодо судових витрат. В силу положень частини 1 та частини 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відносяться і витрати на професійну правничу допомогу. Щодо судового збору. З огляду на положення частини 1 та підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", а також положення статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", з урахуванням ціни позову, позивач правильно визначив і сплатив за подання своєї позовної заяви майнового характеру судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок. І оскільки судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а суд задовольнив позов повністю, всю сума сплаченого позивачем судового збору підлягає стягненню з відповідача на його користь. Отже,

Outcome: approved