Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

Позивач просить постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання у вищому навчальному закладі, в розмірі 1/4 його доходу, починаючи з дня подання позову до суду і до 30.06.2010 року. Заявлені вимоги обґрунтувала тим, що з 18.10.1992 року з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням суду від 18.12.2018 року. У період шлюбу у них народилося четверо дітей, з яких на даний час троє уже повнолітні, одна дочка - неповнолітня. Дочка [PERSON] є повнолітньою, проте продовжує навчанням в Національному університеті "Острозька академія" і у зв`язку із цим потребує матеріального забезпечення. Фактично дочка перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу не бажає, хоча має таку можливість, оскільки є здоровою людиною і має постійне місце роботи - працює вчителем Забузької школи. В межах встановленого судом 15-денного строку відповідач подав відзив на позовну заяву. У ньому вказав, що кошти на навчання дочці надає в добровільному порядку як позивачу, так і самій дочці. Оскільки судовим наказом з нього присуджено 1/4 доходу аліментів на утримання неповнолітньої дочки, стягнення з нього аліментів в аналогічному розмірі на навчання дочки [PERSON] поставить його у вкрай складне матеріальне становище і суперечитиме нормам сімейного законодавства. Інших доходів, окрім заробітної плати, не має, підприємницькою діяльністю не займається. Також йому відомо, що дочка тривалий час працює, отримує заробітну плату, постійно проживає в місті Ковелі, де орендує житло. Враховуючи цю обставину, [PERSON] не є належним позивачем і на рівні з ним повинна матеріально забезпечувати дочку на її навчання. Просив ухвалити рішення про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/6 частки доходу. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Заперечила викладені відповідачем у відзиві доводи і пояснила, що добровільної участі в утриманні дочки [PERSON] у зв`язку із її навчанням відповідач не приймає. За перший семестр 2018-2019 року за навчання дочка заплатила сама із зароблених в Республіці Польща коштів, за другий - 4000 гривень дав відповідач, однак це гроші від проданої ним картоплі, яка була посаджена і зібрана ще у період їх спільного проживання, а тому є їх спільним бюджетом. На Пасху дав дочці лише 200 гривень. Дочка дійсно у квітні цього року неофіційно працювала, однак у травні уже поїхала на сесію. Відповідач підтримав поданий ним відзив, просив стягнути з нього аліменти в розмірі 1/6 доходу. Вказав, що при наявності можливості буде додатково матеріально допомагати дочці. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. З 18.10.1992 року по 17.01.2019 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] та копією рішення Любомльського районного суду від 18.12.2018 року. У період шлюбу у них народилося четверо дітей, з яких одна дочка [PERSON] , [INFO] , є неповнолітньою, інші діти уже досягли повноліття. Серед повнолітніх дітей дочка [PERSON] , [INFO] , навчається в Національному університеті "Острозька академія" (місто Острог Рівненської області) на третьому курсі заочної форми навчання за спеціальністю "Історія та археологія" з терміном навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року, що підтверджується довідкою вказаного навчального закладу від 28.12.2018 року №124/18. Відповідно до довідки Рівненської сільської ради Любомльського району від 15.01.2019 року дочка [PERSON] проживає разом із матір`ю, позивачем [PERSON] , по [ADDRESS] . Із цієї ж довідки встановлено, що разом із позивачем проживає неповнолітня дочка [PERSON] і мати [PERSON] , [INFO] . Згідно наданої Ковельським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України інформації від 29.05.2019 року відомості про сплату [PERSON] єдиного соціального внеску з 01.01.2019 року по дату надання інформації в реєстрі зареєстрованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні. Допитана в якості свідка дочка сторін [PERSON] підтвердила, що проживає разом із матір`ю. На даний час навчається на 3-му курсі в Національному університеті "Острозька академія" на платній основі. Перших два курси навчалась на денній формі навчання і у цей період матеріально її утримували обоє батьків, оскільки проживали разом. На третій курс перевелась на заочну форму навчання. За перший семестр оплатила навчання за власні, зароблені на роботі в Польщі, кошти; за другий - за надані батьком гроші в сумі 4000 гривень. На першу сесію у вересні 2018 року гроші в сумі 2000 гривень давала мати, на другу - мала свої гроші. Оскільки залишилось навчатись один рік, а між батьками є цей спір, гроші на навчання буде намагатися заробити власною фізичною працею. У цьому випадку тягар по її утриманню у зв`язку із навчанням буде лежати на матері. Довідкою за №22 від 17.12.2018 року стверджено, що відповідач працює вчителем початкових класів Забузького ліцею, його середньомісячна заробітна плата за вересень-листопад 2018 року склала 8100,64 гривень, за мінусом утриманих податків - 6 440,01 гривень. Згідно із виданим 03.04.2019 року Любомльським районним судом судовим наказом з відповідача з 01.03.2019 року стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/4 його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Отже, за змістом даної норми право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має не тільки повнолітні дочка, син, які продовжують навчання, а й той з батьків, з ким проживає дитина. Факт проживання дочки [PERSON] з матір`ю знайшов своє об`єктивне підтвердження письмовими доказами у справі і свідченнями останньої в якості свідка, тому доводи відповідача щодо відсутності у позивача права на звернення до суду з цим позовом до уваги судом не приймаються. На підставі досліджених доказів і пояснень сторін встановлено, що їх дочка навчається у вищому навчальному закладі на платній основі заочної форми навчання. У зв`язку із цим очевидним є те, що дочка сторін потребує витрат не лише на оплату самого навчання, а й витрат на оренду житла на період сесії, проїзд до місця навчання, харчування, оскільки навчальний заклад знаходиться в інші області. Повнолітня [PERSON] не працевлаштована, по можливості намагається заробляти гроші власною фізичною працею. Проте як з`ясовано в судовому засіданні із зароблені нею кошти не покривають усіх необхідних витрат на навчання. Оскільки проживає з матір`ю тягар по її утриманню лежить саме на ній. Зазначене у своїй сукупності свідчить про наявність у дочки сторін потреби у матеріальній допомозі зі сторони батьків. Працевлаштованість і розмір доходу відповідача свідчить про його спроможність надавати таку матеріальну допомогу і від цього останній фактично не відмовляється, оспорюючи лише заявлений позивачем розмір аліментів. Отже, по суті заявлені позовні вимоги є підставними і доведеними. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує регулярний дохід відповідача, його розмір і наявність у нього аліментних зобов`язань відносно неповнолітньої дочки [PERSON] . Також суд виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Таким чином, із урахуванням вищенаведених норм СК України та фактичних обставин справи суд вважає необхідним стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, на рівні 1/5 частки його заробітку (доходу). Такий розмір аліментів суд вважає достатнім і таким, що відповідає потребам дочки та водночас не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище. Таким чином, позовні вимоги щодо розміру заявлених позовних вимог підлягають частковому задоволенню. В силу ст.ст.191, 201 СК України аліменти підлягають стягненню з дня подання позовної заяви до суду. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ст.141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених вимог із розрахунку задоволення 80% таких вимог.

Outcome: partial