Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в січні 2014р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] (відповідач 1), [PERSON] (відповідач 2) про стягнення у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № 014/0077/82/65724 в розмірі128 317,59 дол. США, що еквівалентно 1 025 642,50 грн. та судового збору у розмірі 3654 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що Відповідно до Кредитного договору № 014/0077/82/65724 від 18.09.2006 р., Додаткової угоди № 014/0077/82/65724/02 від 05.11.2010 р. та Додаткової угоди № 014/0077/82/65724/03 від 30.03.2011 р. (далі - Кредитний договір) Акціонерним поштово-пенсійним банком "Аваль" було надано громадянину [PERSON] споживчий кредит у сумі 130 475,00 доларів США строком до 18 вересня 2026 року із сплатою 14,0 % річних/ У зв'язку з непогашенням заборгованості за кредитним договором у відповідачів станом на станом на 27.12.2013 р. заборгованість за Кредитним договором № 014/0077/82/65724 від 18.09.2006 року становить 128 317,59 доларів США (1 025 642,50 гривень), у тому числі: заборгованість по кредиту - 102 012,14 доларів США (815 383,04 грн.); заборгованість по сплаті відсотків - 7 662,29 доларів США (61 244,68 грн.); пеня за порушення графіку повернення кредиту та сплату відсотків - 18 643,16 доларів США (149 014,78 грн.). Відповідачем 17.03.2014р. було подано апеляційну скаргу на ухвалу суду від 14.02.2014р. про відкриття провадження у справі. у зв'язку з чим цивільна справа була направлена до апеляційної інстанції для розгляду скарги де знаходилась до 16.03.2015р. У судове засідання 29.04.2015 року представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - не з'явилась, але надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує. У судове засідання не з'явились відповідачі, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином у встановленому порядку згідно ст. 74 ЦПК України, поважних причин неявки суду не представили, чим позбавили суд можливості вислухати їх думку по суті. Заяви про розгляд справи за їх відсутністю суду не надано. Суд, у зв'язку з неявкою відповідачів [PERSON], [PERSON] та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачів [PERSON], [PERSON], згідно ч.4 ст.169 ЦПК України у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється. При цьому суд виходить також з процесуального аналізу поведінки відповідачів та враховуючи законодавство, пов'язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950р., суд дійшов до висновку, що відповідачі зловживають своїми процесуальними правами та тим самим призводять до порушення розумних строків розгляду справи. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 18.09.2006 року між ВАТ «Райффайзен банк Аваль» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 014/0077/82/65724, згідно якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 13 475.00 дол. США., строком користування на 120 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,00% річних. Відповідно до положень зазначеного кредитного договору позивач зобов'язався надати Позичальнику кредитні кошти а Позичальник, тобто [PERSON] зобов'язалася повертати отриманий кредит, сплачувати нараховані відсотки та комісію у встановлені кредитним договором строки. В забезпечення повернення кредиту за Кредитним договором № 014/0077/82/65724 було укладено Договір поруки від18.09.2006 року із [PERSON] (надалі поручитель) за яким [PERSON] виступила поручителем та зобов'язався відповідно до п.1.2 Договору поруки відповідати по кредитному договору, як солідарний боржник з позичальником. Згідно Статуту ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» вбачається, що протоколом Загальних Зборів акціонерів № 36-45 від 14.10.2009 року прийнято рішення про зміну найменування Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» та Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль». ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» є правонаступником за всіма правами та обов'язками ВАТ «Райффайзен Банк Аваль». Згідно Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 року та згідно Постанови Кабінету Міністрів Українивід 06.04.2011 року № 502 «Про внесення змін до Постанови КМУ від 25.02.2003 року № 261» проведено державну реєстрацію зміни найменування юридичної особи, до Статуту ВАТ «Ощадбанк», відповідно до яких ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» змінено назву на ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Відповідно до п. 10.1. Кредитного договору № 014/0077/82/65724від 18.09.2006р. у випадку порушення Відповідачем-1 графіку погашення кредиту та відсотків, встановлених договором, Позивач нараховує [PERSON] пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Таким чином, станом на 27.12.2013 р. пеня за невчасну сплату кредиту та погашення відсотків, становить 18 643,16 доларів США (149 014,78 гривень). Взабезпечення належного виконання [PERSON] умов кредитного договору був укладений Договір поруки від 18.09.2006 р. (далі - договір поруки), згідно якого [PERSON] (Відповідач-2) виступила поручителем Відповідача-1 і взяла на себе зобов'язання перед банком АТ "РБ Аваль" відповідати по зобов'язанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору, в повному обсязі цих зобов'язань/ Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 554 Цивільного кодексу України та п. п. 2.1., 3.1. договорів поруки Відповідач-1 та Відповідач-2 несуть солідарну відповідальність перед Позивачем на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги АТ "РБ Аваль". З метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника в умовах кризових явищ в економіці України між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] 05 листопада 2010 року була укладена Додаткова угода № 014/0077/82/65724/02 до Кредитного договору, (далі - Додаткова угода-2), відповідно до якої, строк погашення кредиту був збільшений та встановлений до 18.09.2026 року та 30.03.2011 року була укладена Додаткова угода № 014/0077/82/65724/03 до Кредитного договору, (далі - Додаткова угода-3), відповідно до якої Графік погашення кредиту та сплати інших платежів викладений в новій редакції в Додатку № 1, який є невід'ємною частиною Додаткової угоди. Свої зобов'язання за кредитним договором відповідачі належним чином не виконують, не здійснюють погашення заборгованість за кредитним договором та по сплаті відсотків за його користування. За порушення боржником та поручителем умов Кредитного договору, а сааме прострочення терміну сплати відсотків та погашення кредиту, згідно графіку погашення кредиту, кредитором булла відправлена вимога про повне дострокове погашення кредиту та вимога про виконання зобов'язань за договором поруки поручителем. Однак, відповідь на вимогу кредитором не отримана та заборгованість відповідачами так і не була погашена. Відповідно до п. 1.3.4., 3 Додаткової угоди-3 Відповідач-1 зобов'язався щомісячно повертати кредитні кошти згідно графіку погашення та щомісячно сплачувати банку відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 14,0 % річних. Свої зобов'язання перед позивачем відповідачі не виконують, у зв'язку з чим станом на 27.12.2013 р. заборгованість за Кредитним договором № 014/0077/82/65724від 18.09.2006 року становить 128 317,59 доларів США (1 025 642,50 гривень), у тому числі: · заборгованість по кредиту - 102 012,14 доларів США (815 383,04 грн.); · заборгованість по сплаті відсотків - 7 662,29 доларів США (61 244,68 грн.); · пеня за порушення графіку повернення кредиту та сплату відсотків - 18 643,16 доларів США (149 014,78 грн.). Розрахунок заборгованості зазначено у позові. Отже, допустивши прострочення кредиту, відповідачі порушили не тільки свої договірні зобов'язання, а й вимоги законодавства України. За порушення боржниками умов Кредитного договору, а саме прострочення терміну сплати відсотків та погашення кредиту, згідно графіку погашення кредиту, кредитором була відправлена вимога про повне дострокове погашення кредиту та вимога про виконання зобов'язань за договором поруки поручителем. Однак, відповідь на вимогу кредитором не отримана та заборгованість відповідачами так і не була погашена. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Частиною 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, щодо відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільний кодекс України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст.. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з положеннями статей 530, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. Згідно п.6.1 Кредитного договору № 014/0077/82/65724від18.09.2006 року позивач зобов'язаний належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, а також точно в строки, обумовлені кредитним договором, погашати кредит та своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди, а у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по кредитному договору на першу вимогу Банку сплатити штрафні санкції, як це передбачено в договорі. Згідно з положеннями пункту 7.1, 7.5. зазначеного кредитного договору, у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, банк має право достроково вимагати погашення позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом та неустойки, а позичальник повинен здійснити таке дострокове погашення не пізніше 30 календарного дня з дня надіслання позичальнику відповідного повідомлення від кредитора з вимогою дострокового погашення. Відповідачами у встановлені кредитним договором терміни сплати відсотків за кредит не дотримуються у зв'язку з цим суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення не тільки процентів за кредитним договором а і пені. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Відповідно до змісту ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом також встановлено, що в наслідок невиконання відповідачами зобов'язань за Кредитним договором № 014/0077/82/65724від18.09.2007 року, позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі - 3654 грн.., що підтверджується наявним у матеріалах справи Платіжним дорученням. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved