Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до КЗ "Черкаська обласна філармонія ЧОР" про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення в займаній посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, посилаючись на те, що 01 березня 2013 року вона була прийнята на роботу в Комунальний заклад "Черкаська обласна філармонія Черкаської обласної Ради", на посаду головного бухгалтера. 11 березня 2014 року на підставі наказу №40-К "Про зміни в чисельному складі" її було звільнено. Вважає, що звільнення із посади головного бухгалтера КЗ "Черкаська обласна філармонія ЧОР" є незаконним та безпідставним, оскільки відповідачем було порушено порядок звільнення, а саме: не взяті до уваги її заяви про відгук заяви на звільнення від 03.03.2014 року та від 09.03.2014 року; не проведено в день звільнення з нею розрахунок. Причини звільнення позивача, наведені в наказі № 40-К від 11 березня 2014 року, виданого директором КЗ "Черкаська обласна філармонія" [PERSON], про звільнення [PERSON] із займаної посади головного бухгалтера КЗ "Черкаська обласна філармонія ЧОР", а саме п.1 ст. 36 КЗпП України (за угодою сторін), не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки фактичної домовленості між нею та директором філармонії про припинення трудового договору за п. 1 ст. 36 КЗпП (за угодою сторін) не відбулося, та відповідно не було і погодження строку припинення трудового договору (контракту). 11 березня 2014, о 17-20 їй надали копії підписані інспектором відділу кадрів та завірені печаткою філармонії наказ №40-К "Про зміни в чисельному складі" на її звільнення та акт "Про відмову поставити підпис в наказі". Отримати трудову книжку вона відмовилась, так як в день звільнення розрахунок при звільненні зі нею не було проведено. Вона працювала на своїй посаді сумлінно та виконувала всі покладені на її посадові обов'язки та розпорядження директора. За весь цей час, жодного разу не притягувалася до дисциплінарної відповідальності в установі, а також не була притягнута до будь-якої іншої відповідальності. Таким чином, вважає, що її безпідставно звільнено на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, оскільки домовленості між працівником і власником підприємства про припинення трудового договору за п.1 ст. 36 КЗпП (за згодою сторін) не було, та відповідно не було і погодження строку припинення трудового договору (контракту). Відповідачем було порушено порядок звільнення, а саме: не взято до уваги подані заяви на відгук заяви на звільнення, в день звільнення не видано позивачу належно оформлену трудову книжку і не проведено з ним розрахунок. Вказані дії відповідача є порушенням ст. 47 КЗпП України. На момент пред'явлення позову, надає відомості про середній заробіток на посаді головного бухгалтера КЗ "Черкаська обласна філармонія ЧОР" та розрахунок: вона перебувала у вимушеному прогулі 13 робочих днів, з 12 березня 2014 року по 28 березня 2014 року. За цей час відповідач зобов'язаний виплатити на її користь заробітну плату в сумі 2525,90 грн. (10266,48 грн. - 2300,00 (матеріальна, допомога) фактична заробітна плата за останні два місяці роботи/ : 41 день /кількість фактично відпрацьованих робочих днів за два останні місяці роботи/ = 194,30 грн. розмір середньоденної заробітної плати/ х 13 днів /кількість днів вимушеного прогулу/. Просить суд визнати її звільнення з роботи 11.03.2014 року на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України незаконним та поновити її на роботі в КЗ "Черкаська обласна філармонія ЧОР" на посаді головного бухгалтера. Стягнути з КЗ "Черкаська обласна філармонія ЧОР" на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12 березня 2014 року до дня поновлення її на роботі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, визначених у позові. Просила суд позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача позов не визнав, вважає його безпідставним. В позові просив суд відмовити. Суд, заслухавши доводи сторін, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 01 березня 2013 року [PERSON] була прийнята на роботу в Комунальний заклад "Черкаська обласна філармонія Черкаської обласної Ради", на посаду головного бухгалтера. 28 лютого 2014 року, в кабінеті директора КЗ "Черкаська обласна філармонія", [PERSON] була написана заява на звільнення за власним бажанням, яку директор [PERSON] порвав та викинув в корзину для сміття, тоді [PERSON] написала другу заяву на звільнення за угодою сторін, в якій поставила дату написання і дату звільнення 04 березня 2014 і передала її секретарю - [PERSON]. Свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що 28 лютого 2014 року [PERSON] була подана заява про її звільнення за угодою сторін, яка була датована 04.03.2014 роком. Посилання позивача на той факт, що заява про звільнення була написана під психологічним тиском з боку директора КЗ "Черкаська обласна філармонія ЧОР" [PERSON], суд не бере до уваги, оскільки позивачем в судовому засіданні не доведено та не підтверджено даного факту. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] пояснили, що заява про звільнення за згодою сторін [PERSON] була останньою написана у їх присутності, без будь якого впливу. З заяви [PERSON] від 04 березня 2014 року про звільнення її 04.03.2014 року за згодою сторін вбачається, що дане звільнення було погоджено з директором КЗ "Черкаська обласна філармонія ЧОР" [PERSON], про що свідчить напис директора "до наказу. Звільнити з 04.03." З 03.03.2014 року по 07.03. 2014 року [PERSON] перебувала на лікарняному. 11 березня 2014 року на підставі наказу № 40-К "Про зміни в чисельному складі" звільнено [PERSON] з посади головного бухгалтера за згодою сторін з 11 березня 2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є: угода сторін. В своїй позовній заяві [PERSON] обґрунтовує позовні вимоги тим, що нею була відкликана заява від 04.03.2014 року про звільнення за згодою сторін. 03 березня 2014 року вона хотіла забрати заяву на звільнення у секретаря [PERSON], яка повідомила, що заява передана директору КЗ "Черкаська обласна філармонія ЧОР" [PERSON]. Вона звернулась до директора, щоб він повернув заяву, яку вона написала згарячу про звільнення її 04.03.2014 року і так як ще було 03.03.2014 року, а 04 березня 2014 року не настало і наміру звільнятися не мала і не має. Після розмови з директором нею була написана заява про наступне, що 28 лютого нею написана заява на звільнення датована 04 березня 2014 року про звільнення 04.03.2014 року і що 03 березня 2014 року (ще до настання 04.03.2014 року) вона відкликає заяву на звільнення і що звільнятися не має наміру. В приймальні нікого не було, щоб заява не згубилась і щоб повідомити старшого інспектора відділу кадрів, в присутності провідного інженера по охороні праці - [PERSON], завідувача центральним складом [PERSON], зачитавши зміст заяви, передала її в руки особисто старшому інспектору відділу кадрів - [PERSON]. І ще раз наголосила про те, що звільнятися не має наміру. Твердження позивача, про те що вона передала в руки заяву [PERSON], спростовується показами свідка самої [PERSON] 09 березня 2014 року через поштове відділення, цінним листом з описом, вона направила дві заяви на адресу КЗ "Черкаська обласна філармонія ЧОР" директору [PERSON] про те, що звільнятися не має наміру та про надання їй письмової відповіді, під яким вхідним номером була зареєстрована, або по якій причині не відбулась реєстрація заяви від 03.03.2014 року. 11 березня 2014 року, після лікарняного, вона вийшла на роботу, старшому інспектору відділу кадрів -[PERSON] віддала листок непрацездатності серії АГО № 590736 та попередила що направила лист про подальший намір працювати та про запит стосовно реєстрації заяви від 03.03.2014 року. В даному випадку трудовий договір між [PERSON] та КЗ "Черкаська обласна філармонія ЧОР" припинений за угодою сторін. Законом, на відміну від звільнення працівника за власним бажанням, не передбачено можливості відкликання працівником його заяви про звільнення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України угода сторін є самостійною підставою для розірвання трудового договору, яка відрізняється від розірвання трудового договору з ініціативи працівника та з ініціативи адміністрації тим, що в цьому разі потрібне спільне волевиявлення сторін, спрямоване на припинення трудових відносин в обумовлений строк і саме з цих підстав. Характерно й те, що волевиявлення з боку адміністрації може виходити від тих осіб, які безпосередньо наділені повноваженнями приймати на роботу та звільняти працівників. Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів " від 06 листопада 1992 року № 9 судам необхідно мати на увазі, що при домовленості між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом про припинення трудового договору за п. 1 ст. 36 КЗпП (за згодою сторін) договір припиняється в строк, визначений сторонами. Анулювання такої домовленості може мати місце лише при взаємній згоді про це власника або уповноваженого ним органу і працівника. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в даному випадку звільнення [PERSON] відбулося за угодою обох сторін, в строк визначений сторонами. Що стосується наказу КЗ "Черкаська обласна філармонія ЧОР" № 40-К від 11.03.2014 року "Про зміни в чисельному складі ", яким звільнено [PERSON] з посади головного бухгалтера за її ініціативою, судом встановлено, що в даному наказі [PERSON], старшим інспектором відділу кадрів, була допущена описка, що і було нею підтверджено в судовому засіданні, але [PERSON] була звільнена на підставі ч. 1 ст. 36 КЗпП України що і зазначено в наказі. Запис у трудовій книжці [PERSON] відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29.07.1993 року. Припинення трудових відносин є правомірним лише в тому разі, якщо: а) є зазначена в законі підстава; б) дотриманий порядок звільнення працівника за тією чи іншою підставою. Вичерпаний перелік підстав припинення трудових правовідносин - це такі визнані нормами права конкретні життєві обставини (події, дії), виникнення яких викликає настання відповідних правових наслідків, тобто припинення дії трудового договору. Угода сторін, як підстава припинення трудового договору, є одним із проявів принципу свободи праці та вибору іншої сторони трудового правовідносин. Воля сторін є вирішальною при припиненні правовідносин. Воля сторін трудового договору має єдиний характер у процесі реалізації такої підстави припинення трудових правовідносин, як угода сторін. Підставою припинення трудових правовідносин є те, що сторони самі домовляються про застосування саме цієї підстави. Сторони мають право самостійно регулювати питання про термін припинення трудового договору. Означена умова угоди також не може бути змінена в односторонньому порядку. Закон не обмежує сферу застосування угоди сторін як підставу для припинення трудового договору. Оцінивши в сукупності здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що підстави для поновлення на роботі [PERSON] відсутні тому і відсутні підстави для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України до стягнення з позивача до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір 243,90 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved