Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

30 квітня 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі з 23 вересня 1995 року по 17 листопада 2011 року. Рішенням Білопільського районного суду від 17 листопада 2011 року шлюб між ними розірваний. Відповідач є батьком її сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO]. Він сплачує на доньку [PERSON] аліменти. На сина [PERSON] після досягнення ним повноліття [PERSON] аліменти не сплачує, участі в його утриманні не приймає та не надає ніякої матеріальної допомоги, хоча син навчається на денному відділенні у Державному навчальному закладі "Сумський центр професійно-технічної освіти харчових технологій, торгівлі та ресторанного сервісу" ІІ-ІІІ атестаційного рівня за професією "кухар, кондитер". [PERSON] матеріально не забезпечений та потребує допомоги. Посилаючись на викладене, позивачка звернулась з позовом до суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частки на час його навчання, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги зменшила, просила стягувати аліменти з відповідача в розмірі 1/7 частки. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позовну заяву підтримує. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі. Заслухавши сторони, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 23 вересня 1995 року по 17 листопада 2011 року. Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 17 листопада 2011 року шлюб між ними розірваний (а.с.7, 9). Від подружнього життя [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.8,9). Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 16 квітня 2009 року з відповідача стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.36). Згідно довідки відділу ДВС Білопільського РУЮ від 19 травня 2014 року №5505/9 вбачається, що [PERSON] у період з 01 листопала 2013 року по 30 квітня 2014 року отримувала аліменти на дітей у такому розмірі: листопад 2013 року - 726 грн., грудень 2013 року - 0 грн., січень 2014 року - 1543 грн., лютий 2014 року - 509 грн., березень 2014 року - 385,80 грн., квітень 2014 року - 467,93 грн. (а.с.30). [PERSON] на даний час навчається у Державному навчальному закладі "Сумський центр професійно-технічної освіти харчових технологій, торгівлі та ресторанного сервісу" ІІ-ІІІ атестаційного рівня за професією "кухар, кондитер" і отримує стипендію у розмірі 275 грн. Термін закінчення закладу 28 лютого 2015 року, що підтверджується довідкою навчального закладу (а.с.14, 31). Позивачка [PERSON] не працює, перебуває на обліку в управлінні ПФУ в Білопільському районі та отримує пенсію як ініалід 3 групи, розмір якої становить 1049 грн. на місяць (а.с.11). Відповідач на даний час ніде не працює, теж є інвалідом 3 групи, що підтверджується ксерокопію пенсійного посвідчення (а.с.41). В судовому засіданні [PERSON] зазначив, що розмір його пенсії складає 1300 грн., хоча письмових доказів на підтвердження даного факту він суду не надав. Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі і з відповідача необхідно стягувати аліменти у розмірі 1/7 частки з усіх видів доходів з урахуванням всіх чинників, наведених вище. В частині стягнення аліментів не менше 30% прожиткового мінімуму, то в цій частині позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають, так як мінімальний розмір аліментів не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку стосується лише неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial