Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок скоєння злочину, пояснивши свою заяву тим, що 23 березня 2014 року , приблизно о 15 год. 35 хв. [PERSON], керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 21011» , державний реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по вул. Мусоргського зі сторони вул. Тімірязєва в напрямку вул. Стасова в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, навпроти будинку № 7 по вул. Мусоргського допустив наїзд на неї, внаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості. Під час наїзду в лівій руці вона тримала свого малолітнього сина [PERSON]С, [INFO], який також був травмований і отримав легкі тілесні ушкодження. За вироком Жовтневого районного суду м. кривого рогу [PERSON] було визнано винним у скоєнні злочину , передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Своїми злочинними діями [PERSON] спричинив їй значну матеріальну та моральну шкоду. Тому просить суд стягнути на її користь майнову шкоду в розмірі 731,90 грн., моральну шкоду в розмірі 50000 грн., судові витрати по справі в розмірі 3000 грн. за оплату правової допомоги. В судовому засіданні представник позивач позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник проти позову заперечували оскільки: (а) відповідальність відповідача застрахована ПрАТ "КИЇВСЬКИЙ СТРАХОВИЙ ДІМ" і саме воно повинно нести відповідальність; (б) наявність матеріальної шкоди позивачем не доведена; (в) позовні вимоги щодо моральної шкоди не обґрунтовано та не зрозуміло в своїх інтересах діє позивач або малолітньої дитини. Представник відповідача ПАТ «Київський страховий дім» до суду не зявився, надали заперечення в яких вказали, що позовні вимоги не визнають в повному обсязі, оскільки відповідачем не виконано обов'язок, щодо повідомлення страховика у встановлений законом термін, матеріальна шкода не підтверджена належними доказами, а моральна шкода завищена. За вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.286 КК України і призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.( а.с.20-23). На підставі судово-медичної експертизи ( висновок експерта № 786, № 787 ) [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості, а [PERSON] легкі тілесні ушкодження. ( а. с. 9-12). [PERSON] 23 березня 2014 року приблизно о 15 годині 35 хвилин , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 21011» реєстраційний номер 87602АВ, слідував по проїзній частині вул. Мусоргського з боку вул. Тимирязева в напрямку вул. Стасова в Жовтневому районі м. Кривого Рогу. В цей час навпроти будинку №7 вул. Мусоргського праворуч по ходу руху автомобіля «ВАЗ 21011» на проїзну частину дороги вийшла пішохід [PERSON], яка на лівій руці тримала малолітню дитину [PERSON], [INFO], а правою рукою тримала за руку малолітню дитину [PERSON], [INFO], та почала в спокійному темпі кроку рухатися в напрямку смуги руху вказаного автомобіля, при цьому в бік автомобіля не дивилася. Маючи намір звернути увагу пішохода [PERSON] на наближення до неї свого автомобіля, [PERSON] подав звуковий сигнал, на який [PERSON] не відреагувала, та продовжувала дивитися в протилежний від автомобіля «ВАЗ 21011» бік. Водій [PERSON], не маючі перешкод для своєчасного виявлення на проїзній частині пішохода [PERSON] із двома малолітніми дітьми, повинен був розцінювати її дії, як небезпеку для руху та зменшити швидкість, аж до повної зупинки, але проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, та продовжив рух у небезпечному напрямку, чим порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме вимоги п.п. 2.3 б), 12.3 Правил дорожнього руху України. 13.11.2015 року [PERSON] звернувся з повідомленням про подію, що може бути визнана страховою до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КИЇВСЬКИЙ СТРАХОВИЙ ДІМ" (а.с 96). На підтвердження своїх вимог Позивачем додано до позову копії чеків на підтвердження придбання лікарських засобів, які з тверджень позивача і складають витрати на лікування на суму 419,11 грн. (а.с. 5-15) Суд, погоджується з доводами відповідачів щодо неналежності наданих позивачем, доказів: з вказаних чеків (більша їх частина містить предмети догляду) неможливо встановити їх взаємозвязок з призначеннями, які були здійснені лікувальним закладом та відповідно їх обґрунтованість та взаємоповязаність з лікуванням, отриманих Позивачем травм в результаті вказаної ДТП; також з вказаних чеків вбачається, що придбавались препарати, які не мають взаємозвязку з призначеннями, які були здійснені лікувальним закладом в рекомендаціях, деякі з них взагалі не можливо прочитати (а.с. 33-34). До витрат на лікування позивач також відносить витрати на пальне в розмірі 312, 79 грн.. При цьому чеки № 10656 та № 11587 від 16.04.2014 року не підтверджують придбання пального та не містять інформації про предмет товару який було придбано (а.с. 16-17). Крім того, Позивачем не підтверджено, що саме 04.04.2014р., 11.04.2014р., 16.04.2014 р. Позивач потребувала використання транспортного засобу, тобто відсутній причинний зв'язок між шкодою та використанням такого транспортного засобу саме 04.04.2014р., 11.04.2014р., 16.04.2014 року. За таких обставин для стягнення майнової шкоди, завданої злочином підстав не має. Щодо стягнення моральної шкоди, слід зазначити наступне: За змістом\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1167, ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, покладається на особу, яка її завдала, за наявності її вини. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела. Позивачу по справі була заподіяна і моральна шкода, яка полягає у завдані останній тілесних ушкоджень та внаслідок всього цього душевних та фізичних страждань. Позивач тривалий час знаходилась на лікування, внаслідок ДТП позивачу спричинено тілесні ушкодження середньої, остання отримала глибоку моральну травму, яка впливає на її поведінку та звичайний спосіб життя. Позивач вважає, що відповідач спричинив їй моральну шкоду, яку оцінює у 50000 гривень, суд вважає необхідним компенсацію моральної шкоди зменшити до 10000 грн., що буде належною. та такою, що відповідає принципу розумності та справедливості, та враховує поведінку позивача під час ДТП. Щодо доводів відповідача [PERSON] та його представника слід зазначити наступне. Суд дії в межах позовних вимог, оскільки позивачем не заявлено позовних вимог, щодо стягнення з Публічного акціонерного товариства «Київський страховий дім» будь-якої шкоди, відсутні підстави для покладання на страховика таких обов'язків. До того ж, постановою Верховного Суду України від 20 січня 2016 року справа № 6 - 2808 цс 15, предметом якої був спір про відшкодування шкоди, зроблено наступний правовий висновок, відповідно до якого право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Суд також звертає увагу, проте не в якості підстави для відмови в позовних вимогах, що згідно ст.26-1. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілому [PERSON]\~(у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ)\~відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо - транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю. Відповідно до зазначеної статті страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі\~5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю проте страхова компанія не проводила виплати по справі. Відповідно до частин 1, 2 статті 84 ЦПК витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно з першим реченням ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Як вбачається із матеріалів справи позивач за надання правової допомоги сплатила 3000 грн. (акт виконаних робіт від 14.10.2015 року). Відповідно до ч. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року № 4191-VI (далі Закон № 4191-VI) розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. При розрахунку суми відшкодування (а.с.2) позивач виходила з 06 годин 20 хвилин надання правової допомоги, проте в акті виконаних робіт від 14.10.2015 року (а.с. 36) вказано, що консультації та ознайомлення проводились безкоштовно. За таких обставин, відшкодуванню підлягають три години роботи на оплату правової допомоги у розмірі 1461 гривень 60 коп. (3 години *1218*0,40). На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір - 243 грн. 20 коп. На підставі викладеного і

Outcome: partial