Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

У червні 2016 року до суду надійшла позовна заява ПАТ «УкрCиббанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 30.10.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник - ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11067031000, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредит (грошові кошти) в іноземній валюті у розмірі 34 400,00 доларів США, а останній зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі до 30.10.2021 року згідно з Графіком щомісячних платежів та сплатити за користування кредитом процентів у розмірі 10,3 процентів річних. Відповідно Додатку № 1 до Кредитного договору погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно умов Кредитного договору відбувається з 01 по 25 число (включно) кожного місяця. 21 січня 2015 року між Банком та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до кредитного договору, відповідно до якої викладено графік погашення кредиту в новій редакції. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань [PERSON] за Кредитним договором, між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Договір поруки № 54655 від 30.10.2006 року, відповідно до умов якого остання зобов'язалася відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] усіх його зобов'язань, що виникли з Кредитного договору. Відповідальність відповідачів є солідарною. Однак, всупереч умовам Кредитного договору, [PERSON] не здійснює платежі для погашення кредиту чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання та у зв'язку із чим утворилася заборгованість, яка становить 17 077,26 доларів США, з яких 15 095,73 доларів США - кредитна заборгованість, 1 981,53 доларів США - заборгованість по процентам. Також, у зв'язку із порушенням [PERSON] умов Кредитного договору, Банком нараховано пеню, яка становить 23 320,25 грн. та складається із: 13 553,53 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту, 9 766,72 грн. - пеня за прострочення сплати процентів. З огляду на викладене, та з тих підстав, що умови [PERSON] за кредитним договором належним чином не виконуються, через що утворилася вищевказана заборгованість, позивач змушений звернутися із позовом, в якому просить стягнути солідарно із відповідачів заборгованість за Кредитним договором у розмірі 17 077,26 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів у розмірі 23 320,25 грн. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 вересня 2016 року об'єднано в одне провадження зустрічну позовну заяву [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа - [PERSON], про припинення договору поруки. В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] посилається на те, що 30 жовтня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - Банк) та [PERSON] укладений Кредитний договір про надання споживчого кредиту № 11067031000. Згідно із п. 1.1. Договору Банк зобов'язується надати Позичальнику, а Позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 34 400 (тридцять чотири тисячі чотириста) доларів США та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим Договором. Датою остаточного повернення кредиту є не пізніше «30» жовтня 2021 р. Позичальник зобов'язується повернути суму кредиту та сплатити проценти, комісії штрафи та інші платежі згідно умов Договору на рахунок № [NUMBER] в АКІБ "УкрСиббанк" (п.п. 1.2.2 Договору). Проценти за кредит та комісії Банку (цим пунктом Договору сторонами визначено їх детальний розпис): за використання кредитних коштів протягом 30 (тридцятій календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 10,3 (десять цілих три десяти) % річних (п.п. 1.3 Л. Договору). По закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п. 9.2. даного Договору. У випадку, якщо Банк не повідомив Позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку, передбаченому п.9.2. даного Договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим Договором в попередньому місяці. Також сторони домовились, що за умовами цього Договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої із обставин, передбачених п. 9.2. Договору. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №11067031000, між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] 30.10.2006 року укладено договір поруки №54655, за яким [PERSON] зобов'язалася солідарно відповідати перед ПАТ «УкрСиббанк» у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] з погашення суми кредиту, процентів та пені за вказаним кредитним договором. 21 січня 2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №11067031000 від 30.01.2006 року, відповідно до якої сторонами був викладений в новій редакції Додаток №1 до Договору про надання споживчого кредиту №11067031000 від 30.10.2006 року яким змінений термін остаточного повернення кредиту та збільшено процентну ставку за користування кредитними коштами з 10,3 % річних до 10,8% річних. Умови договору поруки, укладеного між сторонами, не передбачають права банку підвищувати процентну ставку за користування кредитом без згоди поручителя. З наведеного вбачається, шо умови договору поруки щодо зобов'язання поручителя солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] за даним кредитним договором, а також додаткова угода, що укладена між банком та позичальником, не можуть свідчити про те, що поручитель дала згоду на збільшення обсягу її відповідальності без її згоди, так як дані умови не містять такого положення. Також, такі умови не дають можливості зробити висновок про те, що поручитель погодилася з тим, що додаткова угода між банком та позичальником може укладатися без її повідомлення. Поручитель [PERSON] згоди на внесення вказаних змін до кредитного договору не давала, а тому, позивач за зустрічним позовом вважає, що порука припиненою згідно з ч. 1 ст. 559 ЦК України. Також, в обґрунтування зустрічного позову [PERSON] посилається на те, що за кредитним договором №11067031000 від 30.01.2006 року [PERSON] сплатив частину основного боргу 27 березня 2015 року, а в подальшому припинив внесення щомісячних платежів щодо повернення кредиту. Пред'явлена банком вимога від 30 листопада 2015 року до позичальника та начебто до поручителя, була направлена через місяць, 01 грудня 2015 року, а отримана позичальником 03 грудня 2015 року, а в травні 2016 року, тобто поза межами встановлених законом шестимісячного строку, банк звернувся із зазначеним позовом до суду, тому у даному випадку порука поручителя припинилася. З огляду на викладені у зустрічному позові обставини, [PERSON] вважає, що є всі правові підстави визнати припиненою поруку за договором поруки №54655 від 30.10.2006 року, у зв'язку з збільшенням відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання, що виникла з відстроченням виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування кредитними коштами та встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення, та у зв'язку з пропуском строку пред'явлення вимоги до поручителя. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2017 року об'єднано в одне провадження зустрічну позовну заяву [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа - [PERSON], про визнання кредитного договору недійсним. В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] посилається на те, що дійсно 30 жовтня 2006 року між ним та ПАТ «УкрСиббанк» укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11067031000, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредит (грошові кошти) в іноземній валюті у розмірі 34 400,00 доларів США, а останній зобов'язалася повернути наданий кредит у повному обсязі до 30.10.2021 року згідно з Графіком щомісячних платежів та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 10,3 процентів річних. Однак, у графіку погашення кредиту, який є додатком №1 до кредитного договору №11067031000 від 30.10.2006 року, не встановлений розмір щомісячного погашення основної суми кредиту, його розмір потрібно самостійно вираховувати за кожний місяць окремо, методом віднімання від залишку максимально допустимої заборгованості попереднього місяця поточного. Договір письмово укладений про видачу [PERSON] кредиту в іноземній валюті - в доларах США, однак фактично кредит виданий у гривнях, а тому повинен погашатися у гривнях, при цьому на позичальника покладаються всі ризики курсової різниці, витрати по сплаті за конвертацію. Крім того, банк не розписав сукупну вартість кредиту в національній валюті при зміні курсу, не вказав сукупну вартість по кожному платіжному періоду, як того вимагає НБУ. Вказане спричиняє порушення балансу рівності прав сторін кредитного договору № 1067031000 від 30.10.2006 року, а тому відповідно до п. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» вказана умова є несправедливою, всупереч принципу добросовісності так як його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Графік платежів, який є Додатком №1 до кредитного договору №11067031000 від 30.10.2006 року, який складений у доларах США, але дані про еквівалент у гривнях та розмір щомісячного платежу в ньому відсутні. У графіку платежів також не розписана докладно сукупна вартість кредиту за кожним платіжним періодом. У зв'язку з цим позивач позбавлений можливості реально оцінити суму переплати по кредиту та доцільність його отримання, що призвело до порушення прав Позичальника, як споживача фінансових послуг, його обману, та зайвих витрат. Таким чином, банк приховав важливу інформацію про умови кредитуванна та валюту кредиту. Зі змісту кредитного договору вбачається, що жодною умовою не встановлено строків сплати платежів по основній сумі кредиту. Суми платежів за розрахунковий період не визначені в графіку платежів, визначення сукупної вартості кредиту (додаток №1) та суми залишку максимальної заборгованості за кредитом, визначені в графіку погашення кредит (додаток №1) відмінні за кожний аналогічний період, що ставить під сумнів як період виникнення простроченої заборгованості, так і наявність простроченої заборгованості взагалі.Тому позивач позбавлений інформації про те, яку частину коштів із місячного платежу банк зараховує на відсотки, а яку на тіло кредиту, не може правильно визначити суму заборгованості по кредиту та відсоткам. У момент укладання Кредитного договору між сторонами позивач був введений в оману банком щодо істотних умов договор - ціни, валюти кредиту та відсоткової ставки. Мотивом обману, в даному випадку, було отримання банком прихованого додаткового прибутку у вигляді різниці у коливанні обмінного курсу при здійсненні валютно-обмінних операцій, що спричиняє порушення балансу рівності прав сторін кредитного договору № 11067031000 від 30.10.2006 року, а тому відповідно до п. 2 ст. 18 Закону Україні «Про захист прав споживачів» вказана умова є несправедливою, всупереч принципу добросовісності, так як його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача, вигляді несправедливої, дискримінаційної процентної ставки. За таких обставин, та враховуючи те, що Банк ввів [PERSON] в оману з метою отримання прихованого прибутку, останній просить визнати недійсним Кредитний договір № 11067031000 від 30.10.2006 року, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] з моменту укладення. У судовому засіданні представник ПАТ «УкрСиббанк» Решетнік Ю.І. первісний позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. У задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] та [PERSON] просив відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях. У судовому засіданні представник відповідачів [PERSON] проти задоволення первісного позову заперечила у повному обсязі, надавши письмові заперечення. Зустрічні позовні заяви [PERSON] та [PERSON] підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 30 жовтня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», далі - Банк) та [PERSON] (далі - Позичальник) укладено Договір про надання споживчого кредиту № 1106703100 (далі - Кредитний договір). Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору банк зобов'язується надати Позичальнику, а Позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 34 400 (тридцять чотири тисячі чотириста.) доларів США та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим Договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 173 720 (сто сімдесят три тисячі сімсот двадцять) гривень 00 копійок за курсом Національного банку України (далі - НБУ) на день укладання цього Договору. Згідно із п. 1.2. Кредитного договору надання кредиту (грошових коштів) здійснюється у наступний термін - 30 жовтня 2006 р. Позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в термін не пізніше 30 жовтня 2021 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди Сторін або до вказаного Банком терміну (достроково) відповідно до умов розділу 11 цього Договору на підставі будь-якого з п.п. 2.3.,4.9., 5.3., 5.5., 5.6., 5.8., 5.10., 7.4., 9.2., 9.14. Договору. Також, за змістом вищевказаного п. 1.2. Позичальник зобов'язався повернути суму кредиту та сплатити проценти, комісії штрафи та інші платежі згідно умов Договору на рахунок № [NUMBER] в АКІБ «УкрСиббанк». За змістом п. 1.3. Кредитного договору за використання кредитних коштів протягом 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 10,3 (десять цілих три десяти) % річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна підлягає перегляду відповідно до умов п. 9.2. даного Договору. У випадку, якщо Банк не повідомив Позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку, передбаченому п. 9.2. даного Договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим Договором в попередньому місяці. Сторони домовились, що за умовами цього Договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої із обставин, передбачених п. 9.2. Договору. Нарахування процентів за цим Договором здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, методом 30/360 відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України (далі НБУ) та чинного законодавства України. Період нарахування процентів згідно умов цього Договору починається з дня фактичного надання кредиту, якщо умовами пп. 1.3.2, 9.2. Договору не передбачено іншу дату початку нарахування процентів, а в наступному - з першого календарного дня поточного місяця, і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. При цьому проценти нараховуються на суму кредиту, що фактично надані Банком Позичальнику і які ще не повернуті останнім у власність Банку відповідно до умов Договору (п.п. 1.3.3. Кредитного договору). Строк сплати процентів встановлено до з 1 по 25 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані Банком такі проценти. При цьому остаточне погашення процентів повинно бути зроблене не пізніше дати остаточного повного повернення Кредиту (п.п. 1.3.4. Кредитного договору). Матеріалами справи встановлено, що 21 січня 2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про надання споживчого кредиту № 11067031000 від 30.10.2006 р., відповідно до п. 1. якої Сторони домовилися викласти Додаток № 1 до Договору про надання споживчого кредиту №11067031000 від 30.10.2006 р. у новій редакції згідно із Додатком № 1 до цієї Додаткової угоди. Відповідно до п. 2 вказаної Додаткової угоди інші умови Договору, які не суперечать цій Додатковій угоді, залишаються незмінними, і Сторони підтверджують за ними свої зобов'язання. Відповідно до п. 4.1. кредитного договору Позичальник зобов'язався використати кредит на зазначені у цьому Договорі цілі, повернути одержаний кредит та сплатити нараховані Банком проценти, комісії та інші платежі у порядку та терміни, встановлені Договором. Як передбачено п. 5.3. та п. 11. Кредитного договору у випадку порушення Позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку, встановленому даним договором. Згідно із п.7.1 Кредитного договору за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/ або комісій, Позичальник сплачує Банку додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Також, судом встановлено, що 30 жовтня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] (Поручитель) укладено Договір поруки № 54655, відповідно до п. 1.1. якого Поручитель зобов'язалася перед Кредитором відповідати за виконання Позичальником усіх його зобов'язань перед Кредитором у повному обсязі, що виникли із Кредитного договору № 11067031000 від 30 жовтня 2006 року. Як передбачено п. 1.4. Договору поруки відповідальність Поручителя і Позичальника є солідарною. Як передбачено Розділом 3 Договору поруки цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами. Порука припиняється з припиненням всіх зобов'язань Позичальника по вищевказаному Кредитному договору. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 19.05.2016 рік заборгованість [PERSON] за Кредитним договором № 11067031000 від 30 жовтня 2006 року складає 17 077 (сімнадцять тисяч сімдесят сім) доларів США, з яких: -15 095,73 доларів США, що еквівалентно 381 276,46 грн. - заборгованість за кредитом; -1 981,53 доларів США, що еквівалентно 50 047,98 грн. - заборгованість за відсотками. А також 23 320 (двадцять три тисячі триста двадцять) грн. 25 коп. пені за несвоєчасне погашення заборгованості, яка складається із: -13 553,53 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; -9 766,72 грн. - пеня за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 625 ЦК України передбачається, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики. При цьому ст. 1050 ЦК України визначає наслідки порушення договору позичальником: «якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням ), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому». З огляду на викладені обставини, та враховуючи те, що зобов'язання [PERSON] за Договором про надання споживчого кредиту № 11067031000 від 30.10.2006 р. належним чином не виконуються, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ПАТ «УкрСоцбанк». Зустрічний позов [PERSON] задоволенню не підлягає, з огляду на наступне. Як передбачено ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно із ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Відповідно до п. 2.1. Договору поруки Кредитор не вправі без Поручителя змінювати умови Кредитного договору з Позичальником, унаслідок яких збільшується обсяг відповідальності Поручителя. В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] посилається на те, що між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №11067031000 від 30.01.2006 року, відповідно до якої останні погодили та виклали в новій редакції Додаток №1 до Договору про надання споживчого кредиту №11067031000 від 30.10.2006 року яким змінений термін остаточного повернення кредиту та збільшено процентну ставку за користування кредитними коштами з10,3 % річних до 10,8% річних. [PERSON] зазначає, що збільшення процентної ставки відбулося без її згоди, та внаслідок чого збільшено відповідальність поручителя, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування кредитними коштами та встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення. Однак, на підтвердження зазначено, [PERSON] не надано будь-яких доказів, зокрема того, що сторонами кредитного договору збільшено процентну ставку за користування кредитними коштами з 10,3 % річних до 10,8% річних. За таких обставин, є необґрунтованими та недоведеними посилання [PERSON] на те, що договір поруки має бути припиненим, у зв'язку із тим, що сторонами кредитного договору без її згоди змінено зобов'язання за ним, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя. Також, безпідставними є посилання [PERSON] на те, що договір поруки має бути припиненим, оскільки Банк пропустив строк пред'явлення вимоги до поручителя, з огляду на наступне. Як передбачено ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Так, відповідно до п. 3.2. Договору поруки, порука припиняється з припиненням всіх зобов'язань Позичальника по вищевказаному Кредитному договору. Відповідно до умов кредитного договору сторони погодили, що строком основного виконання зобов'язання є - 30 жовтня 2021 рік. Із матеріалів справи вбачається, що у зв'язку із неналежним виконанням [PERSON] зобов'язань за Кредитним договором, Банк 01 грудня 2015 року направив на адресу відповідачів вимоги від 30 листопада 2015 року, про що свідчить копія списку згрупованих рекомендованих відправлень зі штампом поштового відділення зв'язку (а.с. 17-18). У вказаних вимогах Банк просив достроково повернути кредитні кошти протягом 31 (тридцяти одного) календарного дня з дати одержання цього повідомлення (а.с. 14-15). Тобто, із вищевикладеного вбачається, що направляючи такі вимоги відповідачам, Банк змінив строк виконання основного зобов'язання, який має настати не пізніше 32-го дня з дня отримання відповідачами такої вимоги. Матеріалами справи встановлено, що вищевказану вимогу [PERSON] отримав 03.12.2015 р. Із позовними вимогами ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся 01 червня 2016 року, тобто у визначений законом шестимісячний термін. З огляду на викладене, відсутні підстави для припинення поруки [PERSON] за вищевказаним Кредитним договором. Зустрічний позов [PERSON] також не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. За ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, є договори та інші правочини. Відповідно до статей 203, 215 ЦК України, зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом і має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Недодержання виписаних вимог в прямо визначених законом випадках у відповідності до ст. 215 цього Кодексу робить правочин нікчемним, а у разі відсутності такого зазначення - може тягнути його недійсність за судовим рішенням. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 названого Кодексу, а саме, коли: зміст правочину суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин не має необхідного обсягу цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину не є вільним і не відповідає його внутрішній волі; недотримано встановленої законом форми правочину; правочин не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. В силу ст. ст. 3, 627 ЦК України, договору притаманна така риса, як свобода договору. Поряд із справедливістю, добросовісністю і розумністю вона вважається вищою цінністю права, що забезпечує природне існування фізичної особи. Свободу договору можна охарактеризувати як нормативно закріплену можливість особи здійснювати дії, вчинки на власний розсуд, не порушуючи при цьому свободу інших суб'єктів. Зміст свободи договору в загальному розкривається у ст. 627 ЦК України, яка з посиланням на ст. 6 ЦК України встановлює співвідношення актів цивільного законодавства і договору. За ними, зміст названого принципу проявляється у свободі особи вільно вступати у договірні відносини; самостійно обирати контрагента та вид договору, який регулюватиме їх взаємні відносини; самостійно визначають умови (зміст) договору, структуру і вид договірного зв'язку. За ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є ті умови, без погодження яких договір взагалі не вважається укладеним. Такі суттєві умови договору визначаються в законі, разом з тим ними можуть стати будь-які умови, на погодженні яких наполягає та чи інша сторона. Істотні умови відображають природу договору, відсутність будь-якої з них не дає змоги сторонам виконати їх обов'язки, які покладаються на них за договором. Якщо сторони досягли згоди за всіма істотними умовами, які визнані такими законом або необхідні для даного виду, то договір вважається укладеним і набуває обов'язкової сили для сторін. Одночасно слід зазначити, що договір є підставою виникнення договірного зобов'язання - під яким, відповідно до ст. 509 ЦК України, слід розуміти правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] під час укладення кредитного договору був ознайомлений з усіма його умовами, в тому числі з інформацією про надання кредиту в іноземній валюті. Позивач з указаними умовами погодився, про що свідчить підписання ним кредитного договору та графіків погашення кредиту. Зокрема, із матеріалів справи вбачається, що після укладення Кредитного договору позивач [PERSON] протягом тривалого часу здійснював платежі на виконання умов договору, що свідчить про те, що волевиявлення позичальника на укладення кредитного договору на визначених у ньому умовах, відповідало внутрішній волі позичальника. Також, безпідставними є посилання [PERSON] про відсутність у ПАТ «УкрСоцбанк» ліцензії на здійснення операцій в іноземній валюті, з огляду на наступне. Судом встановлено, що такі спірні правовідносини регулюються нормами спеціального законодавства України, а саме: Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» № 15-93 від 19.02.1993 року, Законом України «Про банки і банківську діяльність» № 2121-III від 07.12.2000 року, Положенням про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій, затвердженого Постановою Правління НБУ № 275 від 17.07.2001 року, якими регулюються правовідносини у сфері валютного регулювання і валютного контролю, з яких вбачається, що уповноважені банки на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу на здійснення операцій з валютними цінностями мають право здійснювати операції з надання кредитів в іноземній валюті. Відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно ч. 2 ст. 198 ЦК України, грошові зобов'язання можуть бути виражені в іноземній валюті лише у випадках, якщо суб'єкти господарювання мають право проводити розрахунки між собою в іноземній валюті відповідно до законодавства. Виконання зобов'язань, виражених в іноземній валюті, здійснюється відповідно до закону. Законодавчими актами що встановлюють право банку здійснювати операції в іноземній валюті, є ЗУ "Про банки і банківську діяльність", Декрет КМУ "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", ЗУ "Про Національний Банк України". Зазначені нормативні акти визначають, що банк має право здійснювати свою діяльність на підставі виданої НБУ ліцензії. Аналіз положень ст. 47 та ст. 49 ЗУ "Про банки та банківську діяльність" та ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" дозволяє зробити висновок, що наявність у банку генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій є достатньою підставою для здійснення Банком операцій з валютними цінностями, в тому числі операцій з використання іноземної валюти, як засобу платежу. Таким чином, відповідно до положень ЗУ "Про банки і банківську діяльність", банк на підставі банківської ліцензії має право здійснювати кредитування в іноземній валюті, а тому вираження в іноземній валюті грошового зобов'язання за кредитним договором відповідає вимогам законодавства. Укладаючи кредитний договір, сторона з'ясовує, на яких умовах договір укладається, а відтак з власної ініціативи на момент отримання коштів визначає для себе правила подальшої поведінки, які в подальшому не мають безпідставно змінюватись на вимогу однієї зі сторін. При цьому, діючим законодавством не передбачений стабільний курс долара США до національної валюти - гривні, позичальник мав можливість передбачити зміну курсу гривні по відношенню до долара США, виходячи з ситуації в Україні та динаміки зміни курсів з моменту введення в обіг національної валюти та її девальвації. Крім того, не було перешкод для отримання позичальником кредиту у національній валюті. Доказів протилежного позивач не надав. Підписи позивача [PERSON] на договорі свідчать про те, що позивач ознайомився із змістом договору та додатками, та погодився із умовами викладеними у договорі. Таким чином, Договір про надання споживчого кредиту № 11067031000 від 30 жовтня 2006 року укладений сторонами, які мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасників було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, які були ним обумовлені. Будь-які підстави вважати, що правочин суперечить ЦК України чи іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, судом не встановлені. Доводи позивача про те, що кредит фактично надавався у національній валюті спростовуються умовами договору, в яких передбачено предмет договору, умови погашення заборгованості і сплати процентів. Також, доводи позовної заяви [PERSON] про те, що у Кредитному договорі жодною умовою не встановлено строків сплати платежів та відсутня інформація про суми місячних платежів по тілу кредиту та процентам є безпідставними, оскільки у Графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною Кредитного договору, зазначено строки та суми погашення заборгованості по тілу кредиту, а проценти, відповідно до умов договору, нараховуються на залишок заборгованості по тілу кредиту. За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність доводів зустрічного позову [PERSON] З огляду на викладене, суд приходить до загального висновку про задоволення позовних вимог ПАТ «УкрСоцбанк», та про відмову у задоволенні зустрічних позовів [PERSON] та [PERSON] У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного, та

Outcome: approved