Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, та просить постановити рішення, яким стягнути на її користь в інтересах сина [PERSON], [INFO] - аліменти з батька [PERSON] у розмірі 1 000 гривен щомісячно до досягнення сином повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Дитина знаходиться повністю на утриманні позивачки, добровільно матеріальної допомоги відповідач не надає, хоча має таку можливість. Позивачка в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що в справі є відповідні докази. Подала заяву, якою підтримала позовні вимоги та просила справу розглянути у її відсутність в заочному порядку (а.с.27). Відповідач в судове засідання не з'явився, неодноразово повідомлявся за адресою вказаною у позовній заяві (а.с.18). Згідно довідки Болградського РС ГУДВМС України в Одеській області від 11.12.2014 року № 1847, відповідач [PERSON], [INFO] знятий з реєстраційного обліку 01.11.2014 року за рішенням Болградського районного суду Одеської області від 29.09.2014 року, справа № 497/2118/14-ц (а.с.8). Вимогами ст. 77 ЦПК України встановлено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться…. зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. На виконання вимог ч.9 ст. 74 ЦПК України, відповідач, фактичне місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликався в суд через оголошення у пресі. Тобто, відповідач був повідомлений через засоби масової інформації шляхом розміщення оголошення в газеті "Урядовий кур'єр" № 244 (5373) від 30.12.2014 року (а.с.25) та газеті "Одеські вісті" № 1 (4711) від 13.01.2015 року (а.с.26). З опублікуванням оголошення про виклик в засобах масової інформації - відповідач вважається повідомленим належним чином про час і місце розгляду справи. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України (а.с.27). Розглянувши подані документи та матеріали, заяви позивачки, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що сторони шлюб не реєстрували, проте перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2010 року по 2013 рік. Від цього шлюбу [INFO] року в м. Одеса народився син [PERSON], про що 12.10.2012 року Відділом ДРАЦС Болградського РУЮ Одеської області було надано свідоцтво про його народження серії [NUMBER], актовий запис № 278, згідно якого за заявою батьків дитині присвоєно прізвище "[PERSON]" і батьком записаний [PERSON], відповідач по справі, матір'ю записана [PERSON], позивачка по справі (а.с.4, 10-13). Відповідно до довідки № 2495 від 11.12.2014 року, виданої виконавчим комітетом Болградської міської ради Одеської області - неповнолітній [PERSON], 2012 року народження, проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні (а.с.5). Відповідач будь-яких пояснень, заперечень на спростування доводів, викладених в позовній заяві до суду не надав. На підставі досліджених доказів суд вбачає, що позивачка перебуває у скрутному матеріальному становищі та має необхідність в отриманні аліментів. Будь-яких інших доказів в підтвердження передбачених ст. 182 Сімейного кодексу України обставин на підтвердження матеріального стану та стану здоров'я як відносно позивачки, так і відносно відповідача суду не надано, окрім тих, що досліджені в судовому засіданні, не встановлено таких і при розгляді справи. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою ( ч.1 ст. 141 СК України). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частиною першою статті 184 Сімейного кодексу України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд зазначає, що доказів, які б підтверджували обставину про те, що відповідач має регулярний, постійний дохід, не подано. Більше того, відповідач в судове засідання не з'явився, будь-яких доказів не надав. Таким чином, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які відповідач зобов'язаний сплачувати на утримання сина, має бути визначено у твердій грошовій сумі. З урахуванням обставин, які перелічені в ст. 182 СК України, суд вважає за можливе при визначенні розміру аліментів, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] - аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1 000 гривен щомісячно до досягнення сином повноліття, починаючи з 04.12.2014 року і до [INFO] року. У відповідності зі ст.ст. 81, 88 ЦПК України також підлягає стягненню на користь держави з відповідача судовий збір у розмірі 243.60 грн. В силу ст. 367 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved