Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], а також виключити з акту про народження №3 від 13.03.2014 року, дитини [PERSON], [INFO], складеного виконавчим комітетом Білецької сільської ради Перемишлянського району Львівської області, відомості про батька - [PERSON]. В обґрунтування позову покликається на те, що з 08.06.2013 р., по березень 2014 року, вона проживала в шлюбі з [PERSON] в господарстві своїх батьків у с.Новосілка Перемишлянського району Львівської області. Однак сімейне життя не склалося, оскільки відповідач став зловживати спиртним, не бажав працювати і утримувати дитину. У зв'язку із чим шлюб з відповідачем був розірваний - 01.04.2014 року, згідно рішення Перемишлянського районного суду Львівської області. Від даного шлюбу у них є малолітня дитина: син - [PERSON], [INFO]. На початку березня 2014 року, відповідач залишив її із дитиною та переїхав на постійне місце проживання до себе додому, а саме у с. Певна Чуднівського району Житомирської області. З цього часу вона із ним не бачилася жодного разу. Відповідно із того часу він жодного разу не тільки не відвідував дитину - власного сина [PERSON], по місцю його проживання в с. Новосілка, але і повністю самоусунувся від його виховання та утримання. Відповідач з того часу не надав дитині ніякої матеріальної допомоги, про що свідчить розрахунок боргу по аліментах, а також жодного разу не привітав його із Днем народження чи іншим святом, не водив до культурних закладів, не цікавився його розвитком та інтересами, адже син відвідує дитячий дошкільний заклад, не піклується про його здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, тобто ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню сина - [PERSON] та у його підготовці до самостійного життя. Звертає увагу, що оскільки свого сина - [PERSON], вона виховує і повністю утримує сама, вона вважає та переконана, що відповідач - [PERSON], не може і не має морального права бути батьком малолітньої дитини - [PERSON]. На обґрунтування позову покликається на вимоги ст.ст. 18,150,164, 165 СК України та просить задовольнити позов. В судове засідання позивач не з'явилася, однак від представника позивача надійшла заява, відповідно до якої, останні позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують та просять проводити судове засідання без їхньої участі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоч про дати судових засідань був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення повісток, які знаходяться в матеріалах справи. Окрім цього, згідно ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач також викликався в суд через оголошення на офіційному веб-порталі «Судової влади України». Згідно інформації, опублікованої на офіційному веб-порталі «Судова влада України» в розділі «Оголошення про виклик до суду», відповідач був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, але у судове засідання так і не з'явився, тому, зі згоди позивача, на підставі ст. 280 ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Представник третьої особи - служби в справах дітей Перемишлянської районної державної адміністрації в судове засідання також не з'явилася, однак подала заяву та просила розглядати справу за відсутності представника третьої особи, позов підтримала в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши обставини справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року народився: [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 13.03.2014 року. Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 01.04.2014 р., шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 03.06.2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 500 грн., щомісячно на дитину, починаючи з 13.05.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Із розрахунку заборгованості по сплаті аліментів згідно виконавчого листа №2/449/606/14 від 03.06.2014 р, виданого Перемишлянським районним судом, вбачається, що [PERSON] дійсно не отримувала аліментів з [PERSON] за період з 13.05.2014 р., по травень 2018 р., і заборгованість по аліментах станом на 01.06.2018 року, складає 24 500 грн.. Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Білецької сільської ради №323 від 25.04.2018 р., [PERSON], дійсно не працювала з 30.06.2010 р., і не працює по даний час. Згідно з довідок виданих Білецькою сільською радою №324 від 25.04.2018 р., та №327 від 25.04.2018 р., [PERSON], [INFO], проживає разом із сином: [PERSON], [INFO], за адресою: с. Новосілка Перемишлянського району Львівської області. Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї №329 від 25.04.2018 року, сім'я потребує надання матеріально-грошової допомоги. Згідно довідки вихователя дитячого садочку «Колосочок», [PERSON], дійсно відвідує дитячий садок - «Колосочок». Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №999756 від 03.04.2018 р., [PERSON] встановлена 2 група інвалідності загального захворювання на строк до травня 2019 року. Згідно висновку органу опіки і піклування Перемишлянської районної державної адміністрації №01-31/7568 від 02.10.2018 р., такий вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього - [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом із батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження. Згідно зі ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.3 ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток; поважати дитину; забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 152 Сімейного кодексу України закріплено право дитини на належне батьківське виховання. Згідно п. 2 ч. 1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007р. № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Щодо вимоги позивача про виключення з акту про народження №3 від 13.03.2014 року, дитини [PERSON], [INFO], складеного виконавчим комітетом Білецької сільської ради Перемишлянського району Львівської області, відомостей про батька - [PERSON] слід зазначити наступне. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ч. 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 12 ЦПК України та згідно з ч. ч. 1, 5 та 6ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Відповідно до вимог ч.1, 2, 3 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Згідно з п.11 Постанови Пленуму Верховного [PERSON] України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до переконання, що [PERSON] протягом тривалого часу умисно ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своєї малолітньої дитини, сина - [PERSON], [INFO], тому позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: approved