Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], яким просить визнати відповідача з підстав ст.71 ЖК України таким, що втратив право користування секцією (квартирою) [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що відповідач в період з 01 червня 2012 року по 03 вересня 2012 року забрав всі свої особисті речі та виїхав проживати в інше місце. По теперішній час відповідач не користується житлом та не приймає ніякої участі в утриманні секції (квартири). Через те, що відповідач залишається зареєстрованим у спірному помешканні він не може ним повноцінно розпоряджатися, сплачує комунальні послуги, вносить квартирну плату, та позбавлений можливості оформити субсидію. В добровільному порядку [PERSON] не бажає знятись з реєстрації у квартирі, тому змушений звертатися до суду з вказаним позовом. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні, позов свого довірителя підтримав, просить його задовільнити в повному об'ємі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову повністю та пояснив, що на даний час постійного місця проживання він не має, у спірній квартирі частково не проживає по причині конфлікту з бувшою дружиною, яка там фактично проживає. Стверджує, що за останні шість місяців декілька раз приходив до квартири, але бувша дружина [PERSON] заборонила його впускати, внаслідок чого діти його не пускають. Крім того, вказав, що на вхідних дверях у квартирі знаходяться два замки, але у нього наявний лише ключ від одного замку, тому потрапити у спірну квартиру не має змоги, оскільки вона замкнута на два замки. За таких обставин просить відмовити у задоволенні позову, вважає, що це його дружина намагається виписати його із квартири. Представник КП «Житлосервіс» Загорський О.І. в судовому засіданні заперечив щодо задоволення даного позову, та пояснив, що позивачем не доведено факт відсутності без поважних причин на протязі останніх шести місяців відповідача у спірній квартирі. Крім того, підтвердив, що відповідач біля одного місяця назад телефонував до нього з приводу вчинення перешкод з боку його бувшої дружини у допуску до спірної квартири. Представник Ізяславської міської ради Ящук Т.І. в судовому засіданні також не вбачає підстав для задоволення вказаного позову, по причині недоведеності зазначених вимог та відсутності доказів щодо підстав звернення до суду з позовом. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представників третіх осіб, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.03.2010 року, житловий будинок (гуртожиток), який розташований по [ADDRESS], являється комунальною власністю, власником якого є Територіальна громада міста Ізяслава в особі Ізяславської міської ради. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 29 серпня 1992 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 28 серпня 2009 року. Згідно Ордеру на поселення в гуртожиток виданого на ім'я [PERSON], останній будучи одруженим поселився у кімнату (секцію) [ADDRESS] - 17.09.1993 року. Крім [PERSON], який є основним наймачем житла, в спірній квартирі також зареєстрований з 26 вересня 2009 року його син [PERSON], та фактично проживають бувша дружина [PERSON], дочка [PERSON] [INFO], що стверджується поквартирною карткою КП «Житлосервіс», та відомостями Ізяславського РС УДМС в Хмельницькій області. Свідки [PERSON] та [PERSON], які являються сусідами позивача окремо один від одного в судовому засіданні пояснили, що відповідача [PERSON] на протязі останніх шести місяців у будинку, що [ADDRESS], не бачили. Однак свідок [PERSON] визначив відсутність відповідача по критерію відсутності автомобіля біля будинку, а свідок [PERSON] в трудові дні перебувала з ранку до вечора на роботі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що перебувала з відповідачем у шлюбі. Після розірвання шлюбу він виїхав із квартири в інше місце, у спірній квартирі фактично проживає вона та діти: малолітня дочка [PERSON] та син [PERSON], останній навчається в м.Тернопіль. Заперечила, що чине перешкоди відповідачу у користуванні квартирою. Також зазначила, що у січні 2014 року відповідач приходив у спірну квартиру по ключі від гаража, але вона йому в цьому відмовила так як у нього є свої ключі. Не заперечила щодо того, що на вхідних дверях у квартиру є два замки, однак вказує, що у відповідача є також до них ключі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що у кінці січня 2014 року він разом із відповідачем приїздив до гуртожитку, що по [ADDRESS], по ключі від гаража, однак дочка відповідача не впустила його у кімнату, по причині того, що мати їй заборонила відчиняти двері для нього. Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60, ч. 3 ст. 61, ст. ст. 212, 213, 214 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності та диспозитивності, в межах та на підставах заявленого позову та на підставі наданих сторонами належних і допустимих доказів. Кожна сторона зобов"язана доказами довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 вказаного Кодексу передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 12.04.2985 року, №2 „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" передбачено, що у справах про визнання наймача або члена його сім"ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім"ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. В п. 11 вищевказаної постанови пленуму ВС УРСР, зокрема, зазначено, що суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або 107 Житлового кодексу України. Змінити підставу позову суд вправі тільки за згодою позивача. З врахуванням положень ст. 64 ЖК України позивачами по такій категорії справ можуть виступати члени сім"ї наймача, а також особи, які перестали бути членами сім"ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні. В даному випадку після розірвання шлюбу між батьками, [PERSON] продовжує постійно проживати у спірному приміщенні разом із матір'ю та неповнолітньою сестрою. Сторонами в процесі не заперечується, що відповідач частково не проживає у квартирі. Однак слід зауважити, що відповідач постійно не проживає у квартирі у зв'язку із конфліктом між бувшою дружиною, що підтверджується цивільною справою № 675/1143/13-ц, де за позовом [PERSON] до [PERSON], позивачці було відмовлено у задоволенні позову про визнання права користування жилим приміщенням та права реєстрації за місцем проживання, що по [ADDRESS] (Рішенням Ізяславського районного суду від 20.12.2013 року). Що стосується свідчень [PERSON], суд вважає їх непрямими доказами, по причині того, що не перебування відповідача за місцем реєстрації вони визначили по критерію відсутності автомобіля у дворі, а інший свідок перебуває на роботі у працюючі дні, тому суд не виключає того, що відповідач міг прийти до квартири пішки та в період перебування на роботі свідка [PERSON] Слід також зазначити, що сторонами не заперечувалося, що відповідач на протязі шести місяців до дня пред'явлення позову навідувався до спірного помешкання, що підтверджується показами свідка [PERSON], та [PERSON] Зокрема слід зауважити, що позивач навчається в м.Тернопіль, та додому приїздить на вихідних, а його мати [PERSON] згідно її свідчень працює в м.Київ, та її трудові складаються з однотижневим перебування у м.Києві, та однотижневим відпочинком. Таким чином, відповідач мав можливість приходити до квартири і в період їхньої відсутності. Даючи оцінку абонентським книгам, та квитанцій за сплату комунальних послуг (КП «Ізяславтепломережа, КП «Ізяславводоканал», Ізяславський РЕМ, КП «Житлосервіс») - вони видані на ім'я [PERSON], і у квитанціях платником вказаний «Заярний». Також слід зазначити, що предметом позову є неможливість оформлення субсидії, однак будь-яких письмових доказів, щодо відмови в оформлені субсидії для позивача, останнім суду не надано. У зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку про відсутність належних доказів, які б безумовно свідчили про те що [PERSON] на протязі шести місяців до дня пред'явлення даного позову був відсутній без поважних причин у секції (квартири) [ADDRESS], що дає підстави визнати його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed