Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

ПАТ „Дельта Банк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обгрунтовано тим, що між відповідачем та ПАТ "Дельта Банк" 29.07.2011 року був укладений кредитний договір №003-02504-290711 про надання кредиту. Позивач вказує, що відповідно до п.1.2 вищевказаного договору, позивач (банк) відкрив відповідачу (держателю) картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випустив та надав держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування Держателя на умовах, викладених в тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в додатку №1 до договору та на умовах викладених в правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Також, відповідно до п.5.2 договір набуває чинності з дати його укладання та діє до повного виконання зобов'язань за цим договором. Банк надає Держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії, що передбачена п.1.3 кредитного Договору. Відповідно до вказаного пункту банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 100 000 гривень та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10000 гривень, банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не укладається. Відповідно до умов договору кредитні кошти та власні кошти Держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані Держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання Держателем своїх зобов'язань перед банком за Договором, та вчинення інших операцій передбачених договором. Позичальник [PERSON] брав на себе зобов'язання відповідно до умов договору щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітній місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, сплачувати всю суму процентів, та всю суму пені та процентів. Відповідач [PERSON] станом на 06.11.2014 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість в сумі 13027,79 гривень. Позивач змушений звернутись до суду та просить стягнути з відповідача 13027,79 гривень заборгованості за кредитним договором та судовий збір в сумі 243,60 гривень. У судове засідання представник позивача не з'явився, вказавши в позовній заяві, що просить справу розглядати у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заявлені до нього вимоги визнав частково та пояснив, що погоджується на сплату заборгованості за кредитним договором лише в розмірі тіла кредиту в сумі 10000 гривень, - тобто в межах відкритої кредитної лінії, решту заявлених до нього позовних вимог не визнає, вважає, що 3027,79 гривень є пенею, що нарахована позивачем за межами строків позовної давності, встановлених ст.258 ЦК України. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст.58,59 ЦПК України, докази повинні бути належними та допустимими. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно кредитного договору №003-02504-290711, який було укладено 29.07.2011 року між ПАТ „Дельта Банк" та [PERSON], ПАТ „Дельта Банк" зобов'язувався видати відповідачу (позичальнику) кредит. Так, ПАТ „Дельта Банком" відповідачу [PERSON] було відкрито картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випущено та надано платіжну картку з кредитним лімітом в сумі 10000 гривень, та вказано ПІН-код до неї (а.с.3-4). Відповідно до п.5.2 вищевказаного договору, договір набуває чинності з дати його укладання та діє до повного виконання зобов'язань за цим договором. Позичальник [PERSON] брав на себе зобов'язання відповідно до умов договору щомісяця в строки здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітній місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, сплачувати всю суму процентів, та всю суму пені та процентів. Як вбачається з розрахунку суми боргу станом на 06.11.2014 року по кредитному договору №003-02504-290711 від 29.07.2011 року позичальник [PERSON] свої зобов'язання не виконав, і сума заборгованості складає 13027,79 гривень, з яких заборгованість по тілу кредиту - 13027,79 гривень (а.с.10). Доказів, які б спростовували наведені вище письмові докази у справі, у тому числі, і щодо розміру заборгованості за кредитним договором, суду не надано. Покликання відповідача на ту обставину, що розмір заборгованості за кредитним договором становить 10000 гривень, а не 13027,79 гривень, спростовується наданим стороною позивача розрахунком заборгованості, згідно якого борг в сумі 13027,79 гривень є виключно боргом за тілом кредиту, і будь-яких доказів на спростування таких даних відповідач суду не надав. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання згідно договору та не сплачує кредит та відсотки по кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість, а тому є всі підстави для стягнення на користь позивача із позичальника [PERSON] суми заборгованості по кредитному договору №003-02504-290711 укладеному 29.07.2011 року. Крім цього, згідно платіжного доручення №97318066 від 04.12.2014 року вбачається, що позивачем було сплачено при подачі позовної заяви до суду судовий збір в розмірі 243,60 гривень. Судовий збір відповідно до вимог ст.88 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved