Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися в суд із заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації. Свої позовні вимоги позивачі мотивують тим, що вони є власниками будинку [ADDRESS]. В липні 2005 року між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був укладений шлюб, а в серпні 2013 року рішенням суду зазначений шлюб було розірвано. Відповідачка в лютому 2013 року виїхала за межі України в Німеччину, де вийшла заміж. З того часу відповідачка в даному будинку не проживала та не з"являлася. У зв"язку з цим позивачі просять суд визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS] та примусово зняти її з реєстраційного обліку в їхньому будинку. Позивачі в судове засідання не з"явилися. Подали до суду заяву, в якій просять розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю та просять такі задоволити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, належним чином своєчасно повідомлена про час і місце розгляду справи. На підставі ст.169, 224, 225 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів без участі відповідачки. Розглянувши доводи позову, дослідивши подані на їх підтвердження докази, суд встановив наступні обставини. В судовому засіданні встановлено, що позивачі є власниками житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Дана обставина стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 30.03.1999 року. Згідно довідки Виноградівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області №370 від 28.01.2015 року [PERSON], [INFO], значиться зареєстрованою за адресою [ADDRESS] від 30.07.2011 року. В липні 2005 року між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був укладений шлюб, а в серпні 2013 року рішенням суду зазначений шлюб було розірвано. Згідно довідки депутата міської ради Дорчинця Ю.Я., [PERSON], [INFO], на протязі двох останніх років по адресі [ADDRESS] не проживає. З доводів позивачів слідує, що відповідачка в лютому 2013 року виїхала за межі України, а саме в Німеччину, де перебуває в законному шлюбі з громадянином Німеччини, проте до цього часу місце постійного проживання відповідачки зареєстроване за адресою [ADDRESS]. Факт реєстрації за вказаною адресою відповідачки перешкоджає власникам будинку вільно користуватися та розпоряджатися майном. Проаналізувавши встановлені обставини, суд дійшов висновку, що право власності позивачів підлягає захисту обраним ними способом, оскільки факт реєстрації відповідачки у житловому будинку, що належить їм, створює перешкоди у здійсненні ними права користування та розпорядження своїм майном. Правовідносини, яким відповідають встановлені судом фактичні обставини, на які позивачі посилаються як на підставу своїх вимог, врегульовані нормами Житлового кодексу УРСР та Цивільного кодексу України. Встановлені в суді факти свідчать про те, що між сторонами склалися спірні правовідносини з приводу права користування жилим приміщенням Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У справі відсутні докази обставин, у відповідності до яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутніми членами сім"ї власника понад один рік, передбачений ч.2 ст.405 ЦК України. Доказів домовленості між позивачем та відповідачем щодо користування житлом суду не надано. Разом з тим, розглядаючи вимогу позивачів про зняття відповідачки з реєстраційного обліку суд враховує, що питання зняття з реєстрації місця проживання/перебування вирішується та така процедура здійснюється управліннями, відділами (секторами) Державної міграційної служби України в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського значення. За змістом ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 р. № 1382-1V "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання може бути на підставі рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення; позбавлення права користування житловим приміщенням; визнання особи безвісно відсутньою; оголошення фізичної особи померлою. Таким чином рішення суду щодо права користування особи житловим приміщенням, що набрало законної сили, є підставою для порушення питання зняття її з реєстрації пред органами ДМС. Відтак позов у частині зняття відповідачки з реєстраційного обліку задоволенню не підлягає. Отже, розглянувши цивільну справу за позовом [PERSON] та [PERSON] у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів, суд дійшов до висновку, що позов є огрунтованим та підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial