Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав стосовно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що 18.10.2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб за час якого у них народилася дочка, [PERSON], [INFO]. 09.11.2016 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано на підставі рішення Чортківського районного суду Тернопільської області. З листопада 2016 року, відповідач не цікавиться донькою, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не бере участі у її вихованні та розвитку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав відповідача підтримала з підстав і мотивів викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позов щодо позбавлення батьківських прав не визнали та подали суду письмовий відзив в якому зазначили, що не має підстав для позбавлення відповідача батьківських прав відносно дочки [PERSON]. Вважають, що викладені позивачем обставини в позовній заяві є голослівними, надуманими та перекрученими. Крім цього, відповідач зазначає, що рішення засідання комісії з питань захисту дитини № 2 від 27.12.2017 року та висновок №02-23/01-17 від 03.01.2018 року, якими рекомендовано його позбавити батьківських прав відносно дочки [PERSON] прийняті без його участі та його пояснень. Відповідач в судовому засіданні суду пояснив, що після розірвання шлюбу він перебував на постійній роботі в Києві, можливості навідуватись до дочки в цей період не мав, просить не позбавляти його батьківських прав, зазначив, що буде приймати участь у вихованні дочки, а в разі перешкоджання колишньою дружиною в побаченні з дитиною, буде звертатись до органу опіки та піклування про визначення способу участі у вихованні дочки та спілкуванні з нею. Представник органу опіки та піклування в жодне судове засідання не з"явився. Ухвалою суду від 20.03.2018 року визнано обов"язкову явку в судове засідання на 11.04.2018 року представника органу опіки та піклування Чортківської районної державної адміністрації для надання пояснень щодо позбавлення батьківських прав [PERSON], однак 04.04.2018 року представник служби у справах дітей Чортківської районної державної адміністрації подав клопотання про розгляд справи без участі представника. Суд заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши письмові докази у їх сукупності та взаємозв'язку, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Як вбачається із свідоцтва про народження [NUMBER] від 05.06.2015 року виданого Колиндянською сільською радою Чортківського району Тернопільської області, [PERSON] народилася [INFO] та її батьками є [PERSON] - батько та [PERSON] - мати (а.с.13). Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 09.11.2016 року розірвано шлюб укладений 18.10.2013 року між [PERSON] та [PERSON]. Дитину дочку - [PERSON], [INFO], залишено проживати з матір"ю (а.с.14). Малолітня [PERSON], [INFO] зареєстрована за місцем реєстрації її матері [PERSON], а саме с.Колиндяни Чортківський район Тернопільська область, що підтверджується довідкою про склад сім"ї позивачки №273 від 30.01.2018 року (а.с.17). Як видно з акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї [PERSON] без номера та дати, сім'я складається із : [PERSON] - мати, [PERSON] - дідусь, [PERSON] - бабуся, [PERSON] - дочка, [PERSON] - прабабуся. В сім"ї панує злагода та взаєморозуміння, мати повноцінно займається вихованням дитини (а.с.16). Згідно характеристики №274 від 30.01.2018 року яка видана Колиндянською сільською радою Чортківського району Тернопільської області, [PERSON] в даний час не працює, знаходиться по догляду за дитиною [PERSON] до 3-х років. Дитину виховує одна, батько дитини не зареєстрований та не проживає на території села Колиндяни і участі у вихованні не бере (а.с.15). Згідно рішення №2 від 27.12.2017 року, комісія з питань захисту прав дитини Чортківської районної державної адміністрації Тернопільської області на підставі заяви [PERSON] та представлених по справі документів вирішила вважати за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо своєї малолітньої дочки [PERSON], [INFO] (а.с.11). В свою чергу орган опіки та піклування Чортківської районної державної адміністрації надала свій висновок за №02-23/01-17 від 03.01.2018 р. на підставі представлених документів та рішення комісії з питань захисту прав дитини №2 від 27.12.2017 року захищаючи інтереси дитини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо своєї малолітньої дочки [PERSON], [INFO] (а.с.). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що позивачка є його рідною сестрою, він часто приїжджає в гості до своєї сестри та батьків. Протягом двох років відповідач жодного разу не відвідував свою дочку. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона приходиться позивачці хресною мамою, вона часто приходить в гості до своєї похресниці, буває на всіх родинних святах сім"ї [PERSON]. [PERSON] останній раз бачила 26.05.2016 року на святкуванні одного року [PERSON]. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що позивачка являється їй сусідкою, вже більше двох років колишнього чоловіка [PERSON] вона не бачила. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона являється бабою відповідачу, коли онук ще був одружений з позивачкою, то навідувалась до них в гості та приносила подарунки, а також кошти, одяг та продукти які постійно передавала з Італії її рідна донька - [PERSON] для правнуки. Після того, як онук розійшовся з позивачкою до правнуки не приїжджала. Аналізуючи позиції сторін та їх доводи, суд встановив, що спір між сторонами виник щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дитини, з підстав неналежного виконання батьком своїх батьківських обов'язків. Відповідно до ч. 9-10 ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч. 1 ст. 41 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до вимог ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. За змістом п. 2 ч. 1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 цієї Постанови роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав виходячи з наступного. Суд вважає, що не може бути підставою для позбавлення батьківських прав відповідача, його не відвідування протягом тривалого часу дитини та відсутність його участі у вихованні дитини. Відповідач часто перебуває за межами області в тому числі в м.Києві з метою заробітку. А тому, його відсутність у повсякденному житті дитини пов'язана із складними соціальними процесами, при яких він не мав об'єктивної можливості перебувати поряд із дитиною та приділяти їй належну увагу. Вирішуючи даний спір, суд враховує висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача та відзначає, що відповідно до ч. 6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Як вбачається із рішення №2 від 27.12.2017 року комісії з питань захисту прав дитини Чортківської районної державної адміністрації Тернопільської області та висновку №02-23/01-17 від 03.01.2018 р. орган опіки та піклування Чортківської районної державної адміністрації, зазначені рішення прийняті без будь якого обґрунтування, не містять мотивації щодо підставності позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо своєї малолітньої дочки [PERSON] Судом встановлено, що відповідач не в повній мірі здійснював батьківські обов'язки щодо виховання доньки, разом з тим позбавлення батьківських прав є виключним заходом, кінцевим результатом якого є розірвання родинних зв'язків. Зважаючи на те, що [PERSON] заперечує проти позбавлення його батьківських прав, його щире каяття, бажання здійснювати батьківські права та прагне брати участь у вихованні дочки, загалом відсутність негативної соціальної характеристики свідчить про необхідність надання йому додаткової можливості навести психологічний контакт та спілкування з донькою, як батька та дитини. Разом з тим, суд приймає до уваги роз'яснення, дані у п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" , згідно яких суд, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання дочки [PERSON], оскільки ухилення від них є підставою для позбавлення батьківських прав. Судові витрати покласти на сторони в понесених ними розмірах. На підставі ст.ст. 7, 41, 150, 164 СК України та

Outcome: dismissed