Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19. 02. 2014 року, зареєструвавши його у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 114. Від сумісного життя подружжя має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі по 2 500 гривень щомісяця, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося , оскільки їх відносини вже давно перестали будуватися на почуттях взаємної любові і поваги, з листопада 2015 року не підтримують шлюбні стосунки і з цього часу проживають окремо . В судовому засіданні позивачка свої вимоги в частині розірвання шлюбу підтримала та просила їх задовольнити, оскільки вважає, що збереження сім"ї та примирення не можливе. Шлюбні стосунки припинені з листопада 2015 року та з цього часу ведуть окреме господарство, проживають окремо. Разом з тим в частині вимог про стягнення аліментів уточнила вимоги того просить стягнути аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у відповідності до вимог чинного законодавства.. Відповідач [PERSON] не заперечував проти розірвання шлюбу, та стягнення аліментів у розмірі 1 /4 частині всіх його видів заробітку ( доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 12.02. 2016 року і до досягнення сином повноліття, пояснив суду, що він також приймає участь у вихованні неповнолітнього сина добровільно і навіть у більших розмірах. На даний час у нього відсутній заробіток, на що він просить звернути увагу суду, офіційно нігде не працює, має нерегулярні підробітки, від участі у вихованні та матеріального забезпечення свого сина не уникає. Суд, заслухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи у їх сукупності приходить до висновку, що сім"я сторін існує лише формально, між сторонами склалися ненормальні взаємовідносини, домашнє господарство ведуть окремо, проживають окремо. Наміру на примирення не мають, вважають, що збереження сім"ї неможливе, оскільки з листопада 2015 року не підтримують шлюбні відносини , домашнє господарство ведуть окремо, проживають окремо. Майнового спору у сторін на день слухання справи про розірвання шлюбу не виникає. Тому на підставі викладеного суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в цій частині, оскільки вони знайшли своє підтвердження в ході судового засідання. У відповідності з ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Як вбачається з копії свідоцтва про народження ( а.с. 6) відповідач [PERSON] являється батьком малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 181 СК України , кошти на утримання неповнолітніх дітей з їх батьків стягуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Таким чином, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, оскільки відповідач являється батьком малолітнього сина [PERSON] , [INFO] від сумісного шлюбу, а тому і в цій части ні вимоги підлягають задоволення про стягнення аліментів у розмірі 1 /4 частині всіх його видів заробітку ( доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 12.02. 2016 року і до досягнення сином повноліття, у відповідності до вимог ч.1 ст. 191 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Також підлягає стягненню і судовий збір з відповідача у відповідності з ст. 88 ЦПК України при задоволенні позовних вимог.

Outcome: approved