Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 09.12.2015 року до суду з вищезгаданою позовною заявою. В уточненій позовній заяві від 23.03.2016 року просить встановити факт постійного проживання за адресою: [INFO] у період з 01 травня 1996 року по 01 вересня 1997 року включно та визнати її такою, що не використала житлові чеки для приватизації житла на території України, в тому числі у період з 01 травня 1996 року по 01 вересня 1997 року включно. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що є наймачем квартири [ADDRESS], в якій була зареєстрована з 1977 року по 26.04.1996 року, потім 26.04.1996 року знялася з реєстрації, знову зареєстрована 02.09.1997 року та залишається зареєстрованою за зазначеною адресою до теперішнього часу. 25.06.2012 року вона звернулася до органу приватизації виконкому Дзержинської районної у місті ради - з заявою про приватизацію зазначеної квартири, однак їй було відмовлено у звязку з тим, що не надано офіційного документу, що підтверджує невикористання нею житлових чеків для приватизації житла в Україні за період з травня 1996 року по вересень 1997 року, тому вона змушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивач присутньою не була, скориставшись правом представництва відповідно до ст.38 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] ( договір від 05.06.2015 року)/а.с.21/ в судовому засіданні присутньою не була, до початку розгляду справи подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник відповідача - виконкому Дзержинської районної у місті ради [PERSON]Я.( довіреність №14/29-977 від 22.04.2016 р.) /а.с.68/ в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена, просила розглядати справу за її відсутності, прийняти рішення відповідно до діючого законодавства. Заперечень проти позову суду не надано. Представник третьої особи - Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" [PERSON]В.( довіреність від 30.04.2016 р.) /а.с.59/ в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу за його відсутності. Заперечень проти позову суду не надано. У звязку з неявкою сторін у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних технічних засобів не відбувалося відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку , що позов [PERSON] підлягає задоволенню з урахуванням наступного. За приписами ст.ст.\~10,\~11 ЦПК України,\~\~суд вирішує справи на засадах змагальності, не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених позовних вимог, на підставі поданих ними доказів. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31.03.1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадянина; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право. Оскільки, встановлення факту повязане з наступним вирішенням спору про право, суд розглядає справу в порядку позовного провадження. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS], що підтверджується витягом з протоколу №2 від 15.02.2010 року засідання житлово-побутової комісії виконкому Дзержинської районної у місті ради, затвердженого рішенням виконкому Дзержинської районної у місті ради від 17.02.2010 року №36, відповідно до якого вирішено погодити КЖП№8 переоформлення договору найму на зазначену вище квартиру та заключити договір найму з [PERSON] зі складом сімї одна особа у звязку зі смертю основного квартиронаймача ( а.с.9). Позивач, як наймач вищезазначеної квартири, 25.06.2012 року звернулася до органу приватизації виконкому Дзержинської районної у місті ради - з заявою про приватизацію зазначеної квартири (а.с.13), однак листом відповідача №22/305 від 22.09.2012 року їй було відмовлено у звязку з тим, що не надано офіційного документу, що підтверджує невикористання нею житлових чеків для приватизації житла в Україні за період з травня 1996 року по вересень 1997 року (а.с.14). Згідно вимог\~ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~приватизація державного житлового фонду-це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Відповідно до\~стаття 4 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", житлові чеки - це приватизаційні папери, які одержуються всіма громадянами України і використовуються при приватизації державного житлового фонду. Вони можуть також використовуватись для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду. Номінальна вартість житлового чеку визначається відновною вартістю наявного державного житлового фонду з урахуванням загального індексу зростання вартості майна - 10, прийнятого для розрахунків в Державній програмі приватизації державного майна (606 млрд. крб. за станом на 1 липня 1992 року), з розрахунку на кожного громадянина України - 12 тис. карбованців. Ця сума підлягає періодичній індексації відповідно до рішень Кабінету Міністрів України. Відповідно до ч.5 статті 5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Відповідно до п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого\~Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 №396 "Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян" (далі Положення) ( в редакції, що діяла на час звернення позивача до органу приватизації)\~громадянином до органу приватизації подаються:оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі;довідка про склад сім'ї та займані приміщення;копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку);документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду;копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації;заява - згода тимчасово відсутніх членів сім'ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі. Однак, позивачем до органу приватизації не було надано документу, що підтверджує невикористання нею житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, оскільки у період з травня 1996 року по вересень 1997 року у неї відсутнє зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання. Відповідно п.20 Положення документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка з попередніх місць проживання (після 1992 року) щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду. Згідно довідок КП «ЖЄО№8» №№578,579 від 02.02.2016 року [PERSON] [INFO] за адресою: [ADDRESS] була зареєстрована з 20.05.1977 року по 26.04.1996 року (а.с.39); з 02.09.1997 року по теперішній час. Участі у приватизації даного житла не приймала (а.с.40). Тобто, позивач не була зареєстрована за зазначеною адресою з 26.04.1996 року по 02.09.1997 року, але в цей період продовжувала мешкати в спірній квартирі, про що зазначено в акті мешканців будинку №19 по вул.22-го Партзїзду, посвідченого КП «ЖЄО№8» ( а.с.17). Попереднє місце реєстрації [PERSON] [INFO]: с.Валове Криворізького району Дніпропетровської області, що вбачається з довідки КП «ЖЄО№8» №1306 від 18.05.2016 року (а.с.18). Згідно довідки Валівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області №391 від 07.09.2012 року [PERSON] в період з 26.04.1996 року по 02.09.1997 року на території сільської ради не була зареєстрована і не проживала, участі в приватизації житла не приймала (а.с.19). Крім того, факт невикористання позивачем житлового чеку за адресою: [ADDRESS] підтверджується довідкою №271 від 03.06.2015 року ТВБВ І-А типу №10003/0547 АТ «Ощадбанк» (а.с.20) та листом Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» №12/1-3871 від 28.04.2016 року, відповідно до якого позивач значиться у списках мешканців [ADDRESS], які мають право на отримання приватизаційних паперів за №179 , але у журналі відкриття приватизаційних депозитних рахунків отримання чеку не значиться ( а.с.58). Згідно вимог\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Отже, позивачем надано належні та допустимі докази щодо постійного проживання за адресою: [INFO] у період з 01 травня 1996 року по 01 вересня 1997 року включно та невикористання нею житлових чеків для приватизації житла, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними, тому задовольняє їх.

Outcome: approved