Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

Позивачі Міський голова міста Тернополя [PERSON], Тернопільська міська рада, звернулися в суд з позовом до приватного підприємства «Агентство Тернопільських новин», [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що в тижневику « [INFO]» від [INFO] за [NUMBER] на першій шпальті надруковано заголовок статті « [INFO]» (з вказівкою на 4 стор.). На аркушах 4 та 5 даного номера газети розміщено статтю під заголовком « [INFO]», в якій газета з посиланням на позицію та доводи [PERSON] оприлюднила інформацію про нібито встановлені суми збитків міській громаді «упродовж двох каденцій міського голови Тернополя [PERSON]». Зокрема, в даній статті стверджується про наступне: «Упродовж двох каденцій нинішнього міського голови Тернополя [PERSON] громаді Файного міста завдано збитків майже на 220 мільйонів доларів - таку суму за результатами аналізу цілої низки документів озвучила громадська активістка [PERSON] ... детально розповіла про у соцмережах про всі або майже всі схеми, які на її думку, організували очільники Тернополя для власного збагачення. Посадові особи Тернопільської міської ради у змові з Державним науково - дослідним інститутом проектування міст «ДІПРОМІСТО» ім. С. Білоконя. грубо ігнорують чинне законодавство України та вчиняють дії, які містять ознаки кримінальних правопорушення... ведуться кримінальні справи щодо незаконності в видачі дозвільних документів за підписом вищевказаних осіб. Громадська активістка нагадала, що до жовтня 2011 року за документами площа парків Тернополя становила понад 800 гектарів: парк Національного відродження - 54 га, парк ім. Т. Г. Шевченка - 21 га, парк «Топільче» - 98 га, парк «Загребелля» - 630 га. Станом на кінець 2015 року, згідно і кадастровою картою, площа парку Національного відродження становила 44.8983 га., парку ім. Т.Г. Шевченка - 16.3436 га, парку «Топільче» - 57,0804 га, парку «Загребелля» - 517.5 га. Таким чином тільки за перший період керування містом [PERSON] площі парків зменшились на 167.2 га. До слова, зміни у Генплан Тернополя вносяться майже щороку... каже пані [PERSON] . Громадська активістка шляхом нескладних математичних підрахунків озвучила суму збитків від діяльності влади у парках. За найменшими підрахунками мінімальна сума збитків становить 167 мільйонів 200 тисяч доларів - наводить дані власного дослідження [PERSON] . Окрім парків і зелених зон, очільниками Файного міста розроблено декілька схем: схема №1 - інвестугоди; схема №2 - суборенда; схема №3 - сервітути; схема №4 - «МАФізація»; схема №5 - отримання землі під приводом парку, які на думку [PERSON] завдають суттєвих збитків громаді міста. Позивачі вважають, що такі твердження є неправдивими, не відповідають дійсності, оскільки зміст статті не містить посилання на жодні документи, які давати б підстави [PERSON] дійти таких висновків. Звертає увагу на себе той факт, що усі проведені [PERSON] розрахунки, на які вона посилається для обґрунтування суми ніби - то спричинених збитків, базуються виключно на її власному суб`єктивному розумінні питань вартості землі та абсолютно не ґрунтуються на нормах чинного законодавства. Так, нею не враховано, що відповідно до Закону України «Про оцінку землі» грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення поділяється на два типи: нормативну і експертну. Таким чином, визначення розміру вартості земельної ділянки (експертна грошова оцінка) не можу здійснюватись будь-якою особою довільно та на власний розсуд. Проте, в статті не міститься жодного обґрунтування з посиланням на розрахунки, проведені уповноваженим на це суб`єктом, чи документально оформлений відповідно до законодавства експертний висновок, а тому такі твердження за своєю суттю не можуть сприйматись як обґрунтовані та достовірні дані. Отже, сума нарахованих [PERSON] збитків є нічим іншим як її власним безпідставним та відверто надуманим припущенням. Водночас, наведене у статті твердження про те, що «...детально розповіла у соцмережах про всі або майже всі схеми, які на її думку, організували очільники Тернополя для власного збагачення. Посадові особи Тернопільської міської ради у змові з Державним науково-дослідним інститутом проектування міст «ДІПРОМІСТО» ім. С. Білоконя, грубо ігнорують чинне законодавство України та вчиняють дії, які містять ознаки кримінальних правопорушення... ведуться кримінальні справи щодо незаконності видачі дозвільних документів за підписом вищевказаних осіб... За документальне оформлення тимчасової споруди, видачу паспорта прив`язки та його голосування на сесії ТMP «під ключ» чиновники мерії просять близько 8 000 доларів...» в уявленні пересічного громадянина - споживача інформації здатні асоціюватися із діяльністю, яка межує з порушенням вимог законодавства. Зазначені висловлювання жодним чином не можуть вважатись оціночними судженнями, оскільки їх можна витлумачити як такі, що містять фактичні дані, існування яких можна перевірити. Крім того, твердження про «змову з Державним науково-дослідним інститутом проектування міст «ДІПРОМІСТО» ім. С. Білоконя, грубо ігнорують чинне законодавство України та вчиняють дії, які містять ознаки кримінальних правопорушення» свідчать про грубе порушення відповідачами гарантованого Конституцією України принцип презумпції невинуватості, який полягає в тому, що особа вважається невинуватою\\вчиненні кримінального правопорушення доки її вину не буде доведено і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. У свою чергу, твердження про кримінальні справи щодо незаконності видачі довільних документів не містить посилання на існування будь-яких процесуальних документів уповноважених органів, а отже повинно розглядатись як таке, що не відповідає дійсності і підлягає спростуванню відповідачами. Так, стосовно площі парків на території міста необхідно зазначити, що як площа початкова так і площа на кінець 2015 року зазначена не вірно. Так, загальна площа по парках, яка була визначена в 2000 році, становила 772 га, в 2015 році площа по згаданих парках становила 753 га. Різниця в площі становить 19 га. Не всі площі зелених насаджень, наявних в межах міста, згадані в статті. Не згадано площу « Старого парку», скверів ім. Шевченка, ім. Лепкого, ім. Митрополита ІІІептицького, скверу по вул. Чорновола, скверу Кобзаря, скверу Миру, новоствореного скверу Волонтерів пам`яті Віктора Гурняка . Крім того, необхідно врахувати, що публічна кадастрова карта, на яке посилається автор статті, - це веб-сайт на якому оприлюднено відомості з Державного земельною кадастру про зареєстровані земельні ділянки. Таким чином, кадастрова карта не містить точної інформації про усі земельні ділянки та їх площі, а лише про ті, які зареєстровані в Державному земельному кадастрі та яким присвоєно кадастровий номер. Отже, вона не містить і повної інформації про площі парків. Щодо інвестиційних угод, позивач зазначає, що за умовами укладених інвестиційних договорів інвестори взяли на себе визначені законодавством та договорами зобов`язання. Одним з таких зобов`язань є участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. Так, за результатами укладених з 2013 року інвестиційних договорів загальна сума сплачених внесків пайової участі інвесторами у розвиток інфраструктури Тернополя становить 33 015 589,29 гривень. Крім цього, інвесторами проводиться компенсація витрат по платі за землю, проводиться благоустрій на прилеглій до об`єктів території, облаштовуються дитячі майданчики, проводиться ремонт мереж водо - та електропостачання, територіальна громада набуває у комунальну власність споруджені об`єкти, у тому числі квартири для подальшого їх надання учасникам АТО та іншим пільговим категоріям населення. Зокрема, у 2017-2019 роках міською радою видано сертифікати на 49 квартир, які отримали учасники АТО та іншим особам з багатодітних сімей, особи з числа постраждалих внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Таким чином, в порівнянні з абсолютно необгрутованими та довільними міркування і висновками [PERSON] про збитки від укладення інвестиційних договорів, наявна фактична та підтверджена інформація свідчить про те, що за результатами укладених та виконаних інвестиційних договорів територіальна громада отримала значні соціальні та матеріальні блага. Щодо суборенди земельних ділянок, то питання суборенди земельних ділянок регламентується Законом, тому припущення щодо можливих втрат або не отриманих доходів в результаті суборенди земельних ділянок є неправдивими і такими, що не відповідають законодавству. При цьому, орендна плата встановлюється з урахуванням проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, розмір якої визначається не одноосібно керівництвом, а рішенням міської ради відповідно до наданих їй повноважень та за результатами розгляду і обговорення цього питання депутатами міської ради. Щодо сервітутів, то чинним законодавством зазначено, що стороною договору сервітуту може бути не лише власник, а також і право користувач або інша зацікавлена особа. Наведене повністю спростовує твердження [PERSON] про можливість складення договору сервітуту лише власником земельної ділянки. Це також є підтвердженням того, що вказана особа довільно на власний розсуд трактує норми законодавства та, не маючи відповідних знань, намагається свою помилкову думку розповсюдити серед широкого кола осіб шляхом публікації її в засобах масової інформації. Тим самим, вона вводить мешканців міста в оману, спотворюючи дійсність та спричиняючи своїми діями шкоди авторитету як керівництва органу місцевого самоврядування, так і міської ради в цілому. Щодо розташування тимчасових споруд («МАФізації»), то питання взагалі не відноситься до повноважень міської як колективного представницького органу місцевого самоврядування і не передбачає необхідності прийняття рішення депутатами міської ради. З огляду на це абсолютно дивними і таким, що суперечить чинному законодавству, є твердження [PERSON] про ніби - то необхідність внесення цього питання для голосування на сесію міської ради. Тим більше безглуздою є інформація про 8 000 доларів, які за твердженням [PERSON] «просять чиновники мерії за голосування «під ключ» тимчасової споруди на сесії ТМР». Варто наголосити, що рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 17.04.2019 №392 затверджено схему розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території м. Тернополя. Метою впорядкування розташування тимчасових споруд є в тому числі заборона на їх розміщення в охоронних зонах пам`яток історії, культури і архітектури, в зонах історичного центру і охоронних зонах регулювання забудови, на територіях, займаних зеленими насадженнями і у водозахисних зонах. Щодо виділення землі для парку, то твердження [PERSON] про сумніви щодо законності рішення є безпідставним і таким, що не відповідає дійсності, та спрямоване на свідому маніпуляцію фактами стосовно прийнятих міською радою рішень. Також депутати міської ради мають право носити пропозиції і зауваження до порядку денного засідань ради та її органів, порядку розгляду обговорюваних питань та їх суті: вносити на розгляд ради та її органів проекти рішень з питань, що належать до їх відання. Забороняється вплив на депутата місцевої ради. У зв`язку з цим розгляд тих чи інших питань, внесених на сесії «з голосу», не може вважатися «практикою нинішньої влади Тернополя», оскільки ця можливість передбачена чинним законодавством та є правом депутата місцевої ради і жодним чином не може трактуватись як порушення. За наведених обставин зазначена в статті недостовірна інформація та звинувачення на адресу керівництва Тернопільської міської ради та міської ради загалом, як органу місцевого самоврядування, мають наслідком формування негативної суспільної оцінки їх діяльності та думки про міську владу в цілому. Поширена шляхом публікації в тижневику « [INFO]» інформація також відповідає тим мінімальним, встановленим Європейським судом з прав людини, критеріям оціночного судження, які повинні бути дотримані в роботі журналіста. Отже, вона не відповідає дійсності, є відверто надуманою та не підтверджується жодними доказами і за своєю суттю є наклепом. Поширення такої недостовірної інформації ганьбить ділову репутацію Тернопільської міської ради та її головної посадової особи - міського голову. Враховуючи відсутність будь-яких доказів, що могли б підтвердити ті обставини, про які йдеться в статті, вважаємо, що висновки [PERSON] є заздалегідь упередженими га спрямованими та формування негативною іміджу і ставлення до керівництва міської ради. Такими неправомірними діями відповідачів завдано моральної шкоди, яка виразилась в приниженні честі, гідності та ділової репутації міського голови, ділової репутації міської ради в очах як тернополян так і мешканців країни в цілому. Адже така негативна та недостовірна інформація знижує туристичну та інвестиційну привабливість нашого міста в цілому, відображається на якості дружніх відносин з іншими містами не лише в Україні, але і за кордоном. У зв`язку з недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивачі просять позов задовольнити та визнати недостовірною і такою, що не відповідає дійсності, порочить честь і гідність, принижує ділову репутацію міського голови, порушує прав Тернопільської міської ради та принижує її ділову репутацію, інформацію, розміщене відповідачами в тижневику «[INFO]» від [INFO] за [NUMBER] на першій шпальті [INFO]», та на аркушах 4 і 5 тижневика «[INFO]» від [INFO] за [NUMBER] наступного змісту: «Упродовж двох каденцій нинішнього міського голови Тернополя [PERSON] громаді Файного міста завдано збитків майже на 220 мільйонів доларів - таке саме за результатами аналізу цілої низки документів озвучила громадська активістка [PERSON] ... детально розповіла у соцмережах про всі або майже всі схеми, які на її думку, організували очільники Тернополя для власного збагачення. Посадові особи Тернопільської міської ради у змові з Державним науково - дослідним інститутом проектування міст «ДІПРОМІСТО» ім. С. Білоконя, грубо ігнорують чинне законодавство України та вчиняють дії, які містять ознаки кримінальних правопорушення... ведеться кримінальні справи щодо незаконності видачі дозвільних документів за підписом вищевказаних осіб. Громадська активістка нагадала, що до жовтня 2011 року за документами площа парків Тернополя становила понад 800 гектарів: парк Національного відродження - 54 га., парк ім. Т.Г. Шевченка - 21 га., парк «Топідьче» - 98 га., парк «Загребелля» - 630 га. Станом на кінець 2015 року, згідно в кадастровою картою, площа парку Національного відродження становила 44.8983 га, парку «ім. Т.Г. Шевченка» 16.3436 га, парку «Топільче» - 57.0804 га, парку « Загребелля » - 517.5 га. Таким чином тільки за перший період керування містом [PERSON] площі парків зменшились на 167.2 га. До слова, зміни у Генплан Тернополя вносяться майже щороку... каже пані [PERSON] . Громадська активістка шляхом нескладних математичних підрахунків озвучила суму збитків від діяльності влади у парках. За найменшими підрахунками мінімальна сума збитків становить 167 мільйонів 200 тисяч доларів - наводить дані власного дослідження [PERSON] . Окрім парків і зелених зон, очільниками Файного міста розроблено декілька схем... Ось декілька схем, які на думку [PERSON] завдають суттєвих збитків і громаді міста. Схема №1 - інвестугоди. За першу каденцію міського голови Тернополя [PERSON] (2011-2015 р.р.) поширеними були так звані інвестиційні угоди...між комунальним підприємством, виконавчим комітетом міської ради та суб`єктом господарювання укладався так званий інвестиційний договір, який за своєю правовою природою не є інвестиційним. Після закінчення будівництва цей об`єкт ставав власністю суб`єкта господарювання. Територіальна громада не отримує від цих оборудок практично жодної користі. Як правило, ці угоди не містять у собі навіть положення про відшкодування комунальному підприємству коштів на розроблення проекту землеустрою та коштів, сплачених як податок на землю. Беручи до уваги ціну землі, що дозволена під забудову, яка дорівнює 7 500 доларів за 1 сотку, [PERSON] і тут підрахувала збитки для бюджету міста й орієнтовні суми, могли отримувати чиновники мерії у вигляді неправомірної вигоди: - КП «Підприємство матеріально-технічного забезпечення» - 3 інвестугоди... Мінімальна сума збитків унаслідок передачі земельних ділянок за період з 2011-го - травень 2015 років становить 14 мільйонів 670 тисяч доларів; - КП «Тернопільбудінвестзамовник» - 6 інвестугод...Мінімальна сума збитків наслідок передачі земельних ділянок - 12 мільйонів 465 тисяч доларів...КЖЕП «Сонячне» - 1 інвестугода... Мінімальна сума збитків унаслідок передачі земельних ділянок становить 1 мільйон 920 тисяч доларів... КП «Масив»... Мінімальна сума збитків за період з 2013 то травень 2015 років і мільйон 822 тисячі 500 доларів. Загалом за інвестугодами за підрахунками [PERSON] ... мінімальна сума збитків - 17 мільйонів 677 тисяч 500 доларів. Схема №2 - суборенда ...бюджет міста недоотримує значні кошти, оскільки згідно з рішенням сесії Тернопільської міської ради, встановлено розмір плати за розміщення та обслуговування тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності в розмірі від 6-ти до 12 відсотків від нормативної грошової оцінки землі. У даному випадку суборендар сплачує лише 3% від нормативно-грошової оцінки землі. Крім того, після встановлення будівництва об`єкта нерухомості суб`єкт господарювання має право викупити земельну ділянку поза аукціоном - стверджує пані [PERSON] ... ...При підрахунках виявлено, що у разі передачі земельних ділянок у суборенду мінімальна сума збитків становитиме 592 тисячі 500 доларів. - каже [PERSON] . Схема №3 - сервітути ... Земельний сервітут встановлюється за домовленістю між власниками сусідніх земельних ділянок на підставі ... Отже, землекористувачі, що не є власниками земельної ділянки, не можуть були стороною у договорі про встановлення сервітутів... За найменшими підрахунками у період з 2012 то по 2019 р.р. мінімальна сума збитків становить 15 мільйонів доларів - каже громадська активістка. Схема №3 - «МАФізація» …. по всьому місту - в центрі, парках та земельних зонах - встановлюються тимчасові споруди для ведення підприємницької діяльності. За документальне оформлення тимчасової споруди, видачу паспорта прив`язки та його голосування на сесії ТМР «під ключ» чиновники мерії просять близько 8 000 доларів...Мінімальна вартість отриманої виголи 1 мільйон 800 тисяч доларів. Це призведе по знищення зелених зон при залитті фундаменту під «тимчасовою» спорудою - стверджує наша співрозмовниця. Схема №5 - отримання землі під приводом парку … у жовтні 2018 року на сесії ТМР ухвалюють рішення про створення рекреаційної зони (парку) за адресою вул. Київська- Тарнавського , площею до 10.5 га... Якщо говорити про рішення, що стосується відведення земельної ділянки КП «Тернопільбудінвестзамовник», то виникає цілком закономірне запитання до міської ради, чи законне воно... Цікаво, що ці проекти рішень було внесено з голосу наприкінці сесії. Це звична практика нинішньої влади Тернополя - проблемні питання вносити з голосу і залишати на кінець сесії, коли сесійну залу вже покинули громадські активісти та журналісти. Активісти встановили, що за дві каденції теперішнього міського голови площа Тернопільських парків зменшилася на 167 гектарів. Із 15.26 забраних у дачників гектара, згідно з проектом заплановано до 10.5 га для облаштування парку. Отож уже на 6 гектарів надано дозвіл на складання проекту землеустрою для подальшого зведення багатоповерхівок. Мінімальна сума збитків передачі даної земельної ділянки під забудову становить 4 мільйони 500 тисяч доларів - підрахувала наша співрозмовниця. Крім того, на сесії від 5 квітня 2019 року було проголосовано рішення «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0.09768 га за адресою вул. Білецька, 11 КП «Об`єднання парків культури і відпочинку м. Тернополя» ...зменшивши таким чином парк імені Тараса Шевченка ще на 0.09768 га. Мінімальна сума збитків внаслідок передачі даної земельної ділянки за підрахунком громадської активістки, становить 735 тисяч доларів. Також варто згадати про знищення потенційного скверу площею 0.39 та на вул. Миру ... На даний момент 50 - літні дерева (срібна сосна і багато інших) знищені... Внаслідок рішення сесії від 30 березня 2012 року землю віддали в оренду на 10 років з подальшими документами під будівництво за схемою №2... Мінімальна сума збитків внаслідок передачі даної земельної ділянки під забудову становить 292 тисячі 500 доларів - каже [PERSON] . Склавши докупи усі «схеми» виходить, що сумарна кількість збитків, завданих і Тернополю керівництвом міста, становить, як мінімум 219 мільйонів 197 тисяч 500 доларів...». Також зобов`язати відповідачів в 10-денний строк спростувати у той самий спосіб вищевказану недостовірну інформацію. Стягнути з відповідачів солідарно в користь позивача [PERSON] моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн. та судові витрати в користь позивачів. Представники позивачів у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з мотивів викладених у позовній заяві та просять суд позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] подала відзив на позов у якому позовні вимоги не визнала повністю і заперечує щодо наведених позивачами обставин та правових підстав позову. Виходячи з того, що припущення відповідача підпадають під категорію «оціночних суджень» та містять гіперболічні посилання. Мета опублікованої критичної інформації (критики) відповідає значному суспільному інтересу. Важливим є той факт, що [PERSON] є головою громадської організації «Країна рівності і правди», метою якої є серед іншого є захист екологічних прав, зокрема реалізація та захист прав людини і основоположних свобод гарантованих Конституцією України, популяризація захисту навколишнього середовища, ефективне регулювання питань, що стосуються збереження навколишнього природного середовища, реалізація екологічних проектів. Крім того, аналогічна інформація неодноразово попередньо публікувалася в засобах масових інформації для ознайомлення широкого кола осіб, а тому відповідно була відома громадськості, жителям міста Тернополя, у тому числі [PERSON] , тобто була поширеною до оскаржуваної публікації. Щодо позивачів межа допустимої критики та обсяги поширеної інформації є значно ширшими. Відповідно позивачі можуть зазнавати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації. Одним з позивачів є міський голова м. Тернополя, який є публічною особою, відомим у суспільстві службовцем місцевого самоврядування високого рівня, який обіймає публічну посаду, а відповідно межа допустимої критики та обсяги поширеної інформації щодо нього є значно ширшими, оскільки він безпосередньо відіграє важливу роль у діяльності держави, та його безпосередні дії становлять суспільний інтерес. Поширена інформація не стосується особистого життя громадянина [PERSON] , а виключного його діяльності в якості міського голови. Варто додати, що Тернопільською міською радою не наведено жодних доказів про те, що опублікованою інформацією порушується ділова репутація її як органу місцевого самоврядування чи юридичної особи, яка наділена господарською компетенцією, а також не наведено фактів, що поширення такої інформації призвело до небажаних негативних наслідків. Припущення, мовні стилістичні звороти, вирази, які викладені в опублікованій статті, охоплюються матеріалами проведеного громадського розслідування. За зверненням [PERSON] відкрито кримінальне провадження № 12014210010000324 від 29.01.2014 щодо можливого зловживання службовим становищем посадовими особами Тернопільської міської ради під час затвердження проектів землеустрою, щодо організації і встановлення меж територій рекреаційного призначення та встановлення межі території парків Національного відродження», «Т.Г. Шевченка» та « Топільче », а також зміни цільового призначення окремих земельних ділянок рекреаційного призначення. Рішенням Тернопільської міської ради від 05 травня 2000 року «Про коректування границь парків» відкоректовано границі парків: 22 га - парк «ім. Т.Г. Шевченка»; 7 га - парк «Слави»; 66 га - парк «Топільче»; 54 га - парк Національного Відродження». Рішенням Тернопільської міської ради 2012 року № 6/23/121 затверджено проект землеустрою щодо організації і встановлення меж території рекреаційного призначення парку «ім. Т.Г. Шевченка» площею 18, 1549 га. Фактично площу парку зменшено на 3 га. Рішенням Тернопільської міської ради від 23 листопада 2012 року № 6/26/46 рекреаційну зону парку ім. Т.Г. Шевченка вже зменшено до 1.5047 га. Листом Виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 30.10.2019 №' 13470/05-ф повідомлено [PERSON] про те, що управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради оформлено паспорти прив`язки тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території м. Тернополя; в 2012 - 225 шт., в 2013 - 152 шт., в 2014 - 154 шт., в 2015 р. - 93 шт., в 2016 р. - 92 шт., в 2017 - 101 шт., в 2018 р.-71. Сумарна кількість виданих паспортів прив`язки тимчасових споруд становить 888 шт., що підтверджує про щорічну видачу значної кількості вказаних паспортів прив`язки виконавчим органом Тернопільської міської ради. Рішеннями Тернопільської міської ради від 05.04.2019 № 7/33/91, від 5.04.2019 № 7/33/109 надано дозволи КП «Об`єднання парків культури і відпочинку м. Тернополя» на розроблення проектів землеустрою щодо забудови земельних ділянок по вулицях Київська та Білецька в м. Тернополі. Рішенням Тернопільської міської ради від 17 серпня 2012 року № 6/23/79 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,39 га за адресою вул. Миру, 4 В ТОВ «Акваріум-1». Відповідно до наукового обґрунтування від 23 грудня 2011 року вказаній земельній ділянці доцільно надати статус «парк пам`ятка садово-паркового мистецтва». Управління екології та природних ресурсів Тернопільської ОДА запропоновано Тернопільській міській раді вилучити земельну ділянку з користування TOB «Акваріум-1» для оголошення парку-пам`ятки садово - паркового мистецтва « Сквер Миру ». За результатами експертизи дозвільних документів на будівництво в межах парку «Національного Відродження» експерти прийшли до висновків: «фактичний порядок користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6110100000:06:002:0070 за цільовим призначенням не відповідає проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальному підприємству фірма «Тернопільбудінвестзамовник» Тернопільської міської ради під будівництво готелю з закладом громадського харчування за адресою: м. Тернопіль, вул. 15 Квітня , за яким дана земельна ділянка сформована, рішенню Тернопільської міської ради від 20.12.2012 № 6/27/99 та ст.ст. 20, 96 Земельного кодексу України, оскільки вказана земельна ділянка за основним цільовим призначенням належить до категорії земель житлової та громадської забудови, і при будівництві соціально-спортивного центру «Вулична академія» із закладом громадського харчування ця земельна ділянка використовується як землі рекреаційного призначення». Земельна ділянка в межах парку «Національного Відродження» площею 6 га, яку передано в постійне користування КП «Тернопільбудінвестзамовник», підлягає забудові на підставі інвестиційної угоди від 08.11.2017. Позивачем не доведено, яким чином інформація, викладена у статті, завдала шкоди його особистим немайновим благам або іншим чином перешкоджала у повному та своєчасному здійсненні немайнового права. Відсутні як складова правопорушення щодо порушення розповсюдженою інформацією особистих немайнових прав, завдання шкоди немайновим благам, перешкоджання повному і своєчасному здійсненню позивачем свого особистого немайнового права, так і повний склад правопорушення. На підставі наведеного просить суд відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] та її представник у судовому засіданні позов не визнали та просили відмовити у його задоволенні з підстав, наведених у відзиві. Представник приватного підприємства «Агентство Тернопільських новин» подав відзив на позов у якому позовні вимоги не визнав повністю і заперечує щодо наведених позивачами обставин та правових підстав позову. Виходячи з того, що інформація опублікована у вищевказаній статті є ніщо інше як пряма мова [PERSON] .. Слід зазначити, що інформація яку позивачі вимагають визнати недостовірною і такою що не відповідає дійсності, порочить честь, гідність, принижує ділову репутацію міського голови, порушує права Тернопільської міської ради та принижує її ділову репутацію є нічим іншим як оціночними судженнями [PERSON] .. Слід зазначити, що позивачі самі погоджуються із тим, що перелічена в позовній заяві інформація є власним припущенням [PERSON] . Тому, якщо посадові чи службові особи діють без правових підстав, то мають бути готовими до критичного реагування з боку суспільства. Аналіз змісту статті говорить про те, що вона направлена на приниження честі, гідності чи ділової репутації позивачів, а на доведення до широкого кола людей оцінки діяльності влади в Тернополі та міського голови безпосередньо. Позов поданий не від фізичної особи, а від міського голови - про це зазначено в "шапці" позовної заяви, яка викладена на бланку міськради, котру мер і очолює. Міський голова однозначно є суб`єктом в адміністративних правовідносинах, але в даному випадку з огляду на позовні вимоги мають місце цивільні правовідносини. Тому незрозумілим є суб`єктивний статус [PERSON] .. Чи він виступає в якості суб`єкта владних повноважень чи в якості фізичної особи. Якщо [PERSON] позов подано як міським головою (суб`єктом владних повноважень), то відповідно до ч. 2 ст. 31 Закону "Про інформацію" забороняє таким суб`єктам вимагати через суд компенсацію моральної шкоди в дифамаційних справах, якою саме і є дана судова справа. Якщо ж позов подано міським головою, як фізичною особою, то відповідно судовий збір повинен бути сплачений ним, як фізичною особою. Матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували сплату судового збору [PERSON] , як фізичною особою. Крім того, звертаю увагу суду на те, що свобода висловлювати свої погляди є правом людини. [PERSON] не скористався наданим йому правом на відповідь, а лише вимагав спростувати оціночні судження які виявляються у вираженні поглядів його довірителя на події які відбуваються у Тернополі. Тернопільська міська рада є юридичною особою, органом місцевого самоврядування, а тому її вимоги про захист честі і гідності не підлягають судовому захисту. Також вважає, що міська рада взагалі не може бути суб`єктом правовідносин, встановлених статтями 32, 34 Конституції України, статтями 7, 440-1 ЦК України та відповідними нормами інших законодавчих актів. На підставі наведеного просить суд відмовити у задоволенні позову. Представник приватного підприємства «Агентство Тернопільських новин» у судове засідання не з`явився, з невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки у судове засідання відповідач суду не повідомив та не подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язанні повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суд про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Приймаючи до уваги вимоги ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і повторно не з`явився у судове засідання, а тому суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Представниками позивачів подано відповідь на відзив [PERSON] в якому не погодився із запереченнями відповідача та зазначив, що як вбачається із публікації в тижневику « [INFO]», в ньому наведена інформація, яка за своїм змістом жодним чином не може вважатися оціночним судженням. Усі вказані твердження [PERSON] містять інформацію про конкретних осіб міського голову Тернополя [PERSON] та посадових осіб Тернопільської міської ради, конкретні назви парків міста та їх площі, адреси розташування земельних ділянок та їх площі, назви комунальних підприємств та інших установ, посилання на роки та періоди діяльності міської ради, конкретні рішення міської ради, а також конкретні грошові суми. Отже, наведені в цій публікації твердження не є результатом психічної діяльності [PERSON] , оскільки їх зміст складає інформація про дійсні, не вигадані події, дійсні явища, що об`єктивно існує чи існувало, та достовірність яких можна перевірити щодо їх відповідності дійсності і підтвердити або спростувати. Таким чином, ці твердження в жодному тлумаченні за своїми ознаками та змістом не можуть бути віднесені до оціночних суджень, оскільки не підпадають під визначення будь-якого з мовно-стилістичних засобів (алегорія, сатира, гіпербола), а є саме фактами, що підлягають спростуванню як неправдиві. Крім того частина поширеної [PERSON] у вказаній статті інформації містить відомості про події та явища, яких взагалі не існувало, а тому вказану інформацію слід вважати недостовірною. Тобто саме на відповідачів у даній справі законом покладається обов`язок довести правдивість поширеної ними інформації. В протилежному випадку ця інформація вважатиметься недостовірною. Також відповідачем не подано жодного доказу, який би підтверджував вказаної в публікації ціни на землю. Розрахунок зміни площ парків м. Тернополя, наведений в публікації, не містить посилання на жоден документ, який підтверджував би площі, вказані [PERSON] як початкові, а також на 2015 рік. Посилаючись на наукове обґрунтування від 23 грудня 2011 року, стверджується про те, що земельні ділянки по вул. Миру, 4 В доцільно надати статус «парк пам`ятка садово - паркового мистецтва», однак його не долучено до справи. При цьому відповідач не зазначає, що позивачі підтвердили готовність зробити парк «Сквер Миру ». Щодо висновку експерта, то він являється доказом в іншій адміністративній справі, рішення суд по якій ще не прийнято. Також лист слідчого управління не підтверджує факти можливого зловживання при видачі дозвільних документів на будівництво. На вказаних підставах вважаємо, що поширення відповідачами в тижневику «[INFO] » зазначеної інформації порушує презумпцію невинуватості та негативно впливає на немайнові права позивачів. Поширена інформація не є оціночними судженнями, а є констатацією фактів, які можуть і мають бути доведені належними доказами. В позовній заяві міського голови [PERSON] та міської ради зазначено про те, що оприлюднена в статті недостовірна інформація та звинувачення на адресу керівництва Тернопільської міської ради загалом, як органу місцевого самоврядування, мають наслідком формування негативної суспільної оцінки їх діяльності та думку про місцеву владу в цілому. Поширення такої недостовірної інформації ганьбить ділову репутацію Тернопільської міської ради та її головної посадової особи міського голови. Відсутність будь-яких доказів, що могли б підтвердити ті обставини, про які йдеться в статті, свідчить про те, що висновки [PERSON] є заздалегідь упередженими та спрямовані на дискредитацію, формування негативного іміджу і ставлення до керівництва міської ради. Такими неправомірними діями відповідачів завдано моральної шкоди яка виражалася в приниженні честі, гідності та ділової репутації міського голови, ділової репутації міської ради в очах як тернополян, так і громадян країни в цілому. Адже недостовірна інформація знижує туристичну та інвестиційну привабливість нашого міста в цілому, відображається на якості дружніх відносин з іншими містами не лише в Україні, але і за кордоном. Представниками позивачів подано відповідь на відзив приватного підприємства «Агентство Тернопільських новин» в якому не погодився із запереченнями відповідача та зазначив, що спірна публікація містить інформацію про конкретних осіб - міського голову Тернополя [PERSON] та посадових осіб Тернопільської міської ради, конкретні назви парків міста та їх розташування земельних ділянок та їх площі, назви комунальних підприємств та інших установ (Державний науково-дослідний інститут проектування міст «ДІПРОМІСТО» ім. С. Білоконя), посилання на роки та періоди діяльності міської ради, конкретні рішення міської ради, а також конкретні грошові суми. Отже, такі дані не є результати психічної діяльності [PERSON] , адже їх зміст складає інформація про дійсні, не вигадані події, дійсні явища, про те, що об`єктивно існує чи існувало, та достовірність яких можна перевірити щодо їх відповідності дійсності і підтвердити або спростувати. Крім того, частина поширеної відповідачами у вказаній статті інформації містить відомості про події та явища, яких взагалі не існувало. Таким чином, ці твердження в жодному тлумаченні за своїми ознаками та змістом не можуть бути віднесені до оціночних суджень, оскільки не підпадають під визначення будь-якого з мовно - стилістичних засобів (алегорія, сатира, гіпербола), а є саме фактами, що підлягають спростуванню як неправдиві. У своєму відзиві приватне підприємство «Агентство Тернопільських новин» наголошує на тому, що міський голова не скористався наданим йому правом на відповідь, а лише вимагав спростувати оціночні судження. Однак, такі доводи відповідача є наслідком його помилкового розуміння обсягу тих прав та способів захисту, які надані особі у зв`язку з поширенням щодо неї недостовірної інформації. Отже, доводи «Агентства тернопільських новин» про наявність ділової репутації виключно в суб`єктів господарювання та відсутність її в Тернопільської міської ради, а відповідно і права звернутися до суду за її захистом, є помилковими, не відповідаю чинному законодавству та судовій практиці. Відповідач [PERSON] подала заперечення на відповідь на відзив позивачів в якому зазначив, що у публікації викладено суб`єктивну оцінку діяльності органу місцевого самоврядування. Посилання відповідача на інші опубліковані статті в засобах масової інформації («[INFO]», «Погляд» тощо) підтверджує не викладені факти, а схожу (аналогічну) негативну критики в сторону діяльності міського голови та ради в цілому. Відповідачами не обґрунтовано розмір моральної шкоди, а також не наведено фактів настання негативних наслідків у зв`язку з публікацією статті, що призвело у тому числі до втрати ділової репутації. Відповідач приватне підприємство «Агентство Тернопільських новин» подала заперечення на відповідь на відзив позивачів в якому зазначив, що приватне підприємство «Агентство Тернопільських новин» не заперечує, що є засобом масової інформації. Також, що у відповіді на відзив Тернопільська міська рада не спростувала твердження щодо відсутності правових підстав для задоволення позову. При розгляді справи судом учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд приходить до висновку. Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Судом встановлено, що в тижневику « [INFO] » від [INFO] за [NUMBER] розміщено статтю під заголовком « [INFO]». Зокрема, в даній статті стверджується про наступне: «Упродовж двох каденцій нинішнього міського голови Тернополя [PERSON] громаді Файного міста завдано збитків майже на 220 мільйонів доларів - таку суму за результатами аналізу цілої низки документів озвучила громадська активістка [PERSON] та відправила свої розрахунки контролюючим органам. Пані [PERSON] , котра відома багатьом тернополянам своєю активною позицією у боротьбі з торфяними котельнями, детально розповіла у соцмережах про всі або майже всі схеми, які, на її думку, організували очільники Тернополя для власного збагачення. Також активістка озвучила суми збитків, які недоотримало місто від такої діяльності чиновників. [INFO] «схудли» на 167 гектарів. Найперше пані [PERSON] звернула увагу на дії влади, яка роками незаконно змінювала межі парків Тернополя, видавала завідомо незаконні дозвільні документи для проведення будівельних робіт на скандальних об`єктах у парках, зелених зонах та у місцях, не передбачених для будівництва. - Посадові особи Тернопільської міської ради у змові з Державним науково-дослідним інститутом проектування міст "ДІПРОМІСТО" імені Ю.М. [PERSON] грубо ігнорують чинне законодавство України та вчиняють дії, які містять ознаки кримінальних правопорушень. Через це місто втрачає архітектурну привабливість, знищуються парки та зелені зони. Окремі дозвільні документи скасовують у судових процесах, ведуться кримінальні справи щодо незаконності видачі дозвільних документів за підписом вищевказаних осіб, - наголосила [PERSON] . Громадська активістка нагадала, що до жовтня 2011 року за документами площа парків м. Тернополя становила понад 800 гектарів: парк Національного відродження - 54 га, парк ім. Т. Г. Шевченка - 21 га, парк «Топільче» - 98 га, парк «Загребелля» - 630 га. - Станом на кінець 2015 року, згідно з кадастровою картою, площа парку Національного відродження становила 44,8983 га, парку ім. Т. Г. Шевченка - 16,3436 га, парку «Топільче» - 57,0804 га, парку «Загребелля» - 517,5 га. Таким чином тільки за перший період керування містом [PERSON] площі парків зменшились на 167,2 га . Це відбувалося у зв`язку з тим, що Тернопільською міською радою ухвалювались рішення, згідно з якими паркові зони передавалися для здійснення комерційної діяльності та будівництва житлових будинків. До слова, зміни у Генплан Тернополя вносяться майже щороку, хоча, згідно із Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», зміни до генерального плану населеного пункту можуть вноситися не частіше, ніж один раз на п`ять років, - каже пані [PERSON] . Розрахунок зміни площ парків м. Тернополя: парк Національного відродження, площа початкова - 54, площа станом на кінець 2015 року - 44,8983; парк ім. Т.Г. Шевченка, площа початкова - 21, площа станом на кінець 2015 року - 16,3436; парк «Топільче», площа початкова - 98, площа станом на кінець 2015 року - 57,0804; парк «Загребелля» площа початкова - 630, площа станом на кінець 2015 року - 517,5; всього площа початкова - 803, площа станом на кінець 2015 року - 635,8, різниця: 167,2 га. Громадська активістка шляхом нескладних математичних підрахунків озвучила суму збитків від діяльності влади у парках. - Порахуємо землю у парковій зоні по ринковій ціні 10 тисяч доларів за 1 сотку. За найменшими підрахунками мінімальна сума збитків становить 167 мільйонів 200 тисяч доларів, - наводить дані власного дослідження [PERSON] . Як «втікає» земля з-під ніг тернополян Окрім парків і зелених зон, очільниками Файного міста розроблено декілька схем, які можуть містити корупційний характер. Згідно з ними земельні ділянки комунальної власності в обхід земельних аукціонів передаються суб`єктам господарювання та фізичним особам. Ось декілька схем, які, на думку [PERSON] , завдають суттєвих збитків громаді міста. Схема №1 - інвестугоди За першу каденцію міського голови Тернополя [PERSON] (2011-2015 рр.) поширеними були так звані інвестиційні угоди. - Рішенням сесії Тернопільської міської ради надавався дозвіл одному з комунальних підприємств на розроблення проекту землеустрою щодо привабливої у комерційному плані земельної ділянки. КП за власні кошти розробило проект землеустрою, який після цього рішенням міської ради затверджувався і земельна ділянка передавалася у постійне користування комунальному підприємству. Останнє сплачувало земельний податок у розмірі 1% від нормативно-грошової оцінки. Після цього між комунальним підприємством, виконавчим комітетом міської ради та суб`єктом господарювання укладався так званий інвестиційний договір, який за своєю правовою природою не є інвестиційним. Згідно з цим договором суб`єкт господарювання будує на земельній ділянці, яка належить на праві постійного користування комунальному підприємству, об`єкт нерухомості. Після закінчення будівництва цей об`єкт стає власністю суб`єкта господарювання. Територіальна громада не отримує від цих оборудок практично жодної користі. Як правило, ці угоди не містять у собі навіть положення про відшкодування комунальному підприємству коштів за розроблення проєкту землеустрою та коштів, сплачених як податок на землю. За такими інвестиційними договорами забудовується центральна частина міста, зокрема ділянка зелених насаджень спецпризначення на Привокзальній площі, - розповіла [PERSON] . Громадській активістці спільно з колегами вдалося зібрати практично всю інформацію по інвестугодах. У цій схемі були залучені чотири комунальних підприємства. Беручи до уваги ціну землі, що дозволена під забудову, яка дорівнює 7 500 доларів за 1 сотку, [PERSON] і тут підрахувала збитки для бюджету міста й орієнтовні суми, які могли отримати чиновники мерії у вигляді неправомірної вигоди: - КП «Підприємство матеріально-технічного забезпечення» - 3 інвестугоди. Загальна площа земельних ділянок, переданих комунальному підприємству, - 1,9548 га. Мінімальна сума збитків унаслідок передачі земельних ділянок за період з 2011-го - травень 2015 років становить 14 мільйонів 670 тисяч доларів. - КП «Тернопільбудінвестзамовник» - 6 інвестугод. Загальна площа земельних ділянок, переданих комунальному підприємству, - 16,6235 га. Мінімальна сума збитків унаслідок передачі земельних ділянок - 12 мільйонів 465 тисяч доларів. Слід зазначити також, що це комунальне підприємство на папері є збитковим. - КЖЕП «Сонячне» - 1 інвестугода. Загальна площа земельних ділянок, переданих комунальному підприємству, - 2,5618 га. Мінімальна сума збитків унаслідок передачі земельних ділянок становить 1 мільйон 920 тисяч доларів. Треба зауважити, що, за інформацією виконавчого комітету Тернопільської міської ради, КЖЕП «Сонячне» не здійснює обслуговування споруд, будинків та прибудинкових територій, а тому цьому комунальному підприємству не затверджувались фінансові плани. Отже, комунальному підприємству, яке не здійснює діяльності, чомусь виділено земельні ділянки. - КП «Масив» - загальна площа земельних ділянок, переданих комунальному підприємству, становить 2,4302 га. Із них по двох ділянках укладено інвестугоди. По чотирьох земельних ділянках укладено договори суборенди. Мінімальна сума збитків за період з 2013-го - травень 2015 років - 1 мільйон 822 тисячі 500 доларів. Загалом за інвестугодами, за підрахунками [PERSON] , площа розданих земельних ділянок становить 23 га та 57 сотих, а мінімальна сума збитків - 17 мільйонів 677 тисяч 500 доларів. Схема №2 - суборенда Між комунальною установою та суб`єктом господарювання укладається договір суборенди. - Згідно з цим договором, на земельній ділянці встановлюється об`єкт торгівлі або інший об`єкт нерухомості. Податковий кодекс визначає, що розмір плати за суборенду земельної ділянки не може бути більшим, ніж орендна плата, незалежно від цільового призначення земельної ділянки. Таким чином бюджет міста недоотримує значні кошти, оскільки, згідно з рішенням сесії Тернопільської міської ради, встановлено розмір орендної плати за розміщення та обслуговування тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності в розмірі від 6-ти до 12 відсотків від нормативно-грошової оцінки землі. У даному випадку суборендар сплачує лише 3% від нормативно-грошової оцінки землі. Крім того, після встановлення (будівництва) об`єкта нерухомості суб`єкт господарювання має право викупити земельну ділянку поза аукціоном, - стверджує пані [PERSON] . У даній схемі було використано відділ матеріально-технічного забезпечення Тернопільської міської ради, якому було передано 36 земельних ділянок загальною площею 0,7924 га. - На жаль, на інформаційний запит міська рада не надала копій договорів суборенди відносно цих земельних ділянок. При підрахунках виявлено, що у разі передачі земельних ділянок у суборенду мінімальна сума збитків становитиме 592 тисячі 500 доларів, - каже [PERSON] . Схема №3 - сервітути Стосовно земельних ділянок укладаються договори сервітутів. - Земельним кодексом України право земельного сервітуту визначається як право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою. Земельний сервітут встановлюється за домовленістю між власниками сусідніх земельних ділянок на підставі договору. У разі недосягнення сторонами домовленості щодо встановлення сервітуту, спір вирішується судом. Отже, землекористувачі, що не є власниками земельної ділянки, не можуть бути стороною у договорі про встановлення сервітутів. Як приклад, можна привести укладання договору особистого строкового сервітуту між Тернопільською міською радою та КП «Тернопільбудінвестзамовник». За найменшими підрахунками у період з 2012-го по 2019 рр. мінімальна сума збитків становить 15 мільйонів доларів, - каже громадська активістка. Схема №4 - «МАФізація» По всьому місту - в центрі, парках та зелених зонах - встановлюються тимчасові споруди для ведення підприємницької діяльності. - За документальне оформлення тимчасової споруди, видачу паспорта прив`язки та його голосування на сесії ТМР «під ключ» чиновники мерії просять близько 8 000 доларів. Згідно з відповіддю міської ради на інформаційний запит, кількість виданих паспортів прив`язок тимчасових споруд у 2012-2018 роках становить 888 штук. Мінімальна вартість отриманої вигоди 1 мільйон 800 тисяч доларів. Це призвело до знищення зелених зон при залитті фундаменту під «тимчасовою» спорудою, - стверджує наша спірозмовниця. Схема №5 - отримання землі під приводом парку Зовсім нещодавно відбулася передача землі згаданому вище КП «Тернопільбудінвестзамовник» під приводом парку. «[INFO]» неодноразово вже піднімала тему садівничого товариства «Ювілейне». У 1967 році рішенням виконкому Тернопільської міської ради йому було надано земельну ділянку площею 24,16 га для закладання колективного саду без зазначення терміну користування. Було складено акт про відведення землі в натурі з визначенням меж. Наявні рішення органу місцевої влади та акт про відведення землі підтверджують правомірність отримання у постійне землекористування на умовах законодавства Союзу РСР і Української РСР, що діяло на той час. Правомірність постійного користування земельними ділянками садівництвом за цільовим призначенням підтвердив Господарський суд Тернопільської області, Львівський апеляційний суд, Вищий господарський суд України та Верховний суд України. Зазначене також підтверджується довідкою управління земельних ресурсів у Тернополі про кількість та якісні характеристики земельної ділянки. У 2007-2008 роках, згідно з рішеннями сесії міськради, з користування садів товариства було вилучено 8,74 га на користь ТОВ «Ровекс» і виплачено компенсацію 120 членам садівництва, які провадили свою діяльність на одній із двох ділянок товариства. Активісти встановили, що за дві каденції теперішнього міського голови площа тернопільських парків зменшилася на 167 гектарів. На сьогоднішній день 230 членів садового товариства користуються 15,26 га землі, що підтверджується довідкою форми 6-ЗЕМ. Землекористувачі доглядають за ділянкою та сплачують земельний податок. Садівники «Ювілейного» довгі роки добивалися приватизації своїх земельних ділянок і постійно натикалися на глуху стіну нерозуміння і небажання вирішити це питання чиновниками та навіть народними обранцями у владних інституціях. Скільки не говорили, а приватизації немає. Це один із показових прикладів безуспішності приватизації землі. - У жовтні 2018 року на сесії ТМР ухвалюють рішення про створення рекреаційної зони (парку) за адресою вул. Київська Тарнавського площею до 10,5 га. А у квітні 2019-го - ще два рішення про надання дозволу на складання проекту землеустрою для земельної ділянки площею до 4 га під будівництво багатоквартирних житлових будинків із приміщеннями громадського призначення за адресою вул. Київська та про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою для земельної ділянки площею до 2 га за адресою вул. Київська КП фірмі « Тернопільбудінвестзамовник » за рахунок земель, не наданих у користування та не переданих у власність. Якщо говорити про рішення, що стосується відведення земельної ділянки КП «Тернопільбудінвестзамовник», то виникає цілком закономірне запитання до міської ради, чи законне воно. Адже, згідно з Земельним кодексом України, передача земельних ділянок комунальної власності здійснюється шляхом продажу, і винятку для комунальних підприємств не існує, - заявляє [PERSON] . Згідно з рішеннями мерії стає зрозуміло, що розділяють земельну ділянку, на якій здійснює свою діяльність садове товариство. Що цікаво, ці проєкти рішень було внесено з голосу наприкінці сесії. Це звична практика нинішньої влади Тернополя - проблемні питання вносити з голосу і залишати на кінець сесії, коли сесійну залу вже покинули громадські активісти та журналісти. - Із 15,26 забраних у дачників гектара, згідно з проектом, заплановано до 10,5 га для облаштування парку. Отож уже на 6 гектарів надано дозвіл на складання проекту землеустрою для подальшого зведення багатоповерхівок. Мінімальна сума збитків внаслідок передачі даної земельної ділянки під забудову становить 4 мільйони 500 тисяч доларів, - підрахувала наша співрозмовниця. Крім того, на сесії від 5 квітня 2019 року було проголосовано рішення «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,9768 га за адресою вул. Білецька,11 КП «Об`єднання парків культури і відпочинку м. Тернополя» . Згідно з цим рішенням дане комунальне підприємство отримало дозвіл на розроблення проекту землеустрою для обслуговування будівель та споруд із розташуванням відкритого дворівневого паркінгу для легкових автомобілів, зменшивши таким чином парк імені Тараса Шевченка ще на 0,9768 га. Мінімальна сума збитків внаслідок передачі даної земельної ділянки, за підрахунком громадської активістки, становить 735 тисяч доларів. Також варто згадати про знищення потенційного скверу площею 0,39 га на вул. Миру . Про доцільність присвоєння ділянці статусу парку-пам`ятки садово - паркового мистецтва свідчить відповідне наукове обґрунтування. У ньому сказано, що на даній території росли особливо цінні й декоративні породи дерев та кущів. На даний момент 50-літні дерева (срібна сосна і багато інших) знищені, причому мешканці Тернополя , незважаючи на чисельні акції протесту, нічого не змогли вдіяти. - Внаслідок рішення сесії від 30 березня 2012 року землю віддали в оренду на 10 років з подальшими документами під будівництво за схемою №2, проте його було втілено аж у 2019 році. Мінімальна сума збитків внаслідок передачі даної земельної ділянки під забудову становить 292 тисячі 500 доларів, - каже [PERSON] . Склавши докупи усі «схеми», виходить, що сумарна кількість збитків, завданих Тернополю керівництвом міста, становить як мінімум 219 мільйонів 197 тисяч 500 доларів. Адже цілком ймовірно, що у розрахунках не враховані й інші факти зловживань, які цілком можуть мати місце по інших земельних ділянках у місті. Громадська активістка свої дослідження направила до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури та Територіального управління державного бюро розслідувань (ДБР) у надії, що ці поважні державні установи проведуть перевірку вказаних фактів, щоби з`ясувати, чи не містять вони ознак корупції посадових осіб Тернопільської міської ради та комунальних підприємств. І в разі виявлення обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відомості про нього до ЄРДР та розпочати досудове розслідування. Мотивована оцінка аргументів учасників справи та застосовані судом норми права. Стаття 32 Конституції України, кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації. Відповідно до статті 34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Разом із тим згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Таким чином, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Згідно ст. 1, 5, 7 Закон України "Про інформацію", під інформацією розуміються будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді; кожна особа має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб; право на інформацію охороняється законом. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію. Главою 22 ЦК України визначено перелік особистих немайнових прав фізичної особи, серед яких і право на повагу до гідності та честі (стаття 297 ЦК України). Відповідно до ст. 297, 299 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Стаття 91 та 94 ЦК України передбачає, що юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу. Так, під гідністю необхідно розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи розуміється оцінка її підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділову репутацію фізичної та юридичної особи. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, потрібно визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням, чи критикою та чи є вона такою, що виходить за межі допустимої критики за встановлених судами фактичних обставин справи. Відповідно до частини другої статті 30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду. Відповідно до частини першої статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Таким чином, згідно статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, особливо якщо такі висловлювання стосуються публічної особи. Або посадової особи рівня суспільного значення та його діяльність представляє суспільний інтерес. Тому слід уважно розрізняти факти та оціночні судження і критику у поєднанні з дотримання розумних меж цих суджень. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна. Що ж стосується оціночних суджень, цю вимогу неможливо виконати, і вона є порушенням самої свободи поглядів, яка є основною складовою права, гарантованого статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії»). Кожен має право на свободу вираження поглядів в розумінні статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції вона стосується не тільки «інформації» чи «ідей», які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Повинно бути зроблене чітке розмежування між констатацією фактів та оціночними судженнями. У той час як наявність фактів може бути продемонстровано, достовірність оціночних суджень не піддається доведенню. Вимогу доводити достовірність оціночних суджень неможливо виконати, вона порушує свободу думки як таку. Якщо висловлювання є оціночним судженням, пропорційність втручання у право має залежати від того, чи існує достатній фактичний базис для оспорюваного висловлювання. Залежно від обставин конкретної справи, висловлювання, яке є оціночним судженням, може бути перебільшеним за відсутності будь-якого фактичного підґрунтя. Отже, коли робляться твердження про поведінку третьої особи, деколи може бути важко віднайти різницю між оцінкою фактів та оціночними судженнями. Проте навіть оціночне судження може бути надмірним, якщо воно не має під собою фактичних підстав (Jerusalem v. Austria, no. 26958/95, n. 43, ECHR 2001-11). Європейський суд із прав людини також підтвердив, що правдивість оціночних суджень не припускає можливості доказування, і оціночні судження дійсно слід відрізняти від фактів, існування яких може бути підтверджене та виділив три можливі варіанти фундаменту, на якому можна побудувати свою оцінку: 1) факти, що вважаються загальновідомими; 2) підтвердження висловлювання яким-небудь джерелом; 3) посилання на незалежне дослідження. Таким чином, фактичні твердження та оціночні судження є різними поняттями, а розмежовування цих термінів лежить в основі захисту права на честь та гідність, як особистих немайнових прав. Не має характеру оціночних суджень інформація, яка стосується конкретних подій, конкретної особи та подається як установлений факт. Судження вважається таким, що має оціночний характер, якщо воно виражає ставлення автора до змісту висловленої ним думки, що пов`язано з такими психологічними станами як віра, впевненість чи сумнів. Якщо ж зміст та характер досліджуваної інформації свідчить про наявність фактів, така інформація є не результатом суб`єктивної оцінки, а відображенням об`єктивної істини, що може бути встановлена у судовому порядку. Судом встановлено, що стаття під заголовком « [INFO]» оприлюднена приватним підприємством «Агентство Тернопільських новин» в тижневику «[INFO]» від [INFO] за [NUMBER], який є у вільному доступі на веб-сайті та в паперовому вигляді, тобто доведений до відома необмеженій кількості осіб. Проаналізувавши зміст статті, суд вважає, що поширена інформація стосувалася особисто Міського голови міста Тернополя [PERSON] та за своїм характером є такою, що принижує його честь і гідність, а також шкодить діловій репутації, так як містить негативну оцінку діяльності позивача. Так, суд вважає, що інформація в тижневику « [INFO]» від [INFO] за [NUMBER] у статті під заголовком « [INFO]», а саме: «Упродовж двох каденцій нинішнього міського голови Тернополя [PERSON] громаді Файного міста завдано збитків майже на 220 мільйонів доларів»; «… майже всі схеми, …. організували очільники Тернополя для власного збагачення »; «… видавала завідомо незаконні дозвільні документи»; «… до жовтня 2011 року за документами площа парків м. Тернополя становила понад 800 гектарів»; «… за перший період керування містом [PERSON] площі парків зменшились на 167,2 га»; «За найменшими підрахунками мінімальна сума збитків становить 167 мільйонів 200 тисяч доларів»; «… збитки для бюджету міста й орієнтовні суми, які могли отримати чиновники мерії у вигляді неправомірної вигоди: … Мінімальна сума збитків унаслідок передачі земельних ділянок за період з 2011-го - травень 2015 років становить 14 мільйонів 670 тисяч доларів. … Мінімальна сума збитків унаслідок передачі земельних ділянок - 12 мільйонів 465 тисяч доларів. … Мінімальна сума збитків унаслідок передачі земельних ділянок становить 1 мільйон 920 тисяч доларів. … Мінімальна сума збитків за період з 2013-го - травень 2015 років - 1 мільйон 822 тисячі 500 доларів. … мінімальна сума збитків - 17 мільйонів 677 тисяч 500 доларів»; «… у період з 2012-го по 2019 рр. мінімальна сума збитків становить 15 мільйонів доларів»; «За документальне оформлення тимчасової споруди, видачу паспорта прив`язки та його голосування на сесії ТМР «під ключ» чиновники мерії просять близько 8 000 доларів»; «…Мінімальна вартість отриманої вигоди 1 мільйон 800 тисяч доларів»; «… Мінімальна сума збитків внаслідок передачі даної земельної ділянки під забудову становить 4 мільйони 500 тисяч доларів»; «… Мінімальна сума збитків внаслідок передачі даної земельної ділянки, …, становить 735 тисяч доларів»; «… Мінімальна сума збитків внаслідок передачі даної земельної ділянки під забудову становить 292 тисячі 500 доларів»; «… сумарна кількість збитків, завданих Тернополю керівництвом міста, становить як мінімум 219 мільйонів 197 тисяч 500 доларів», за своїм характером висловлювань і вжитих словосполучень ця інформація є фактичними твердженнями, оскільки містить посилання як на такі, що реально існують, факти вчинення Міським головою міста Тернополя [PERSON] корупційних кримінальних правопорушень, а саме, організація схем для власного збагачення, вчинення протиправних дій щодо зменшення розміру парків, отримання неправомірної вигоди, завдання збитків громаді Тернополя. Зміст вищевказаної інформації є образливим для позивача, оскільки позивач перебуває у публічному статусі - міський голова міста Тернополя, відсутні будь-які докази про притягнення позивача до адміністративної чи кримінальної відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, відсутності будь яких доказів повідомлення йому про підозру чи складання протоколу про вчинення корупційного правопорушення, відповідачами порушено принцип невинуватості особи - у ствердній формі зазначено, що позивач вчинив корупційні діяння, негативно охарактеризовано його роботу на посаді міського голови міста Тернополя, що супроводжується серйозним корупційним шлейфом, й стверджено про наявність корупційної складової під час його перебування на посаді міського голови. Також суд зазначає, що у відповідачів не було достатніх документів для підтвердження радикальних і зневажливих висловлювань щодо міського голови міста Тернополя [PERSON] . При цьому суд зазначає, що відповідачем [PERSON] при обґрунтуванні збитків бралися власні розрахунки, при аналізі рішення Тернопільської міської ради від 05.05.2000 «Про коректування границь парків» та підрахунку площ парків було взято не вірно площ парків, які зазначені в рішення. Тобто публікацією спірної статті відповідачів за відсутності посилання на допустиму доказову базу та фактів для підтримки, сформовано суспільну думку щодо позивача, як особи, стосовно якої існують об`єктивні докази вважати останнього схильним до вчинення протиправних корисливих дій, використовуючи публічний статус та службове становище. Встановивши такі обставин та врахувавши недоведеність існування будь-яких кримінальних проваджень за підозрою чи обвинуваченням позивача у вчиненні кримінальних правопорушень, суд вважає, що слід визнати недостовірною і такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію Міського голови міста Тернополя [PERSON] вищевказану інформацію, поширену [PERSON] та оприлюднену приватним підприємством «Агентство Тернопільських новин», в тижневику « [INFO]» від [INFO] року за [NUMBER] у статті під заголовком « [INFO]». Доводи відповідачів про те, що спірна інформація є оціночними судженнями, а не фактичними твердженнями, тому відповідно до Закону України «Про інформацію» не підлягає спростуванню, суд відхиляє. Суд оцінив зміст статті та поширену інформацію встановив, що відповідні висловлювання мали стверджувальну форму, при цьому [PERSON] та приватне підприємство «Агентство Тернопільських новин» не використовували мовні засоби, характерні для припущень, повідомлення суб`єктивних думок або власних поглядів. За таких обставин суд дійшов висновку, що повідомлені [PERSON] та приватним підприємством «Агентство Тернопільських новин» факти участі позивача у корупційних кримінальних правопорушеннях висловлені у стверджувальній формі, тому можуть бути перевірені на предмет їх правдивості і достовірності та не вважаються оціночними судженнями. В п. 24 постанови за № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», Пленум ВСУ наголошує, що задовольняючи позов, суд повинен у резолютивній частині рішення зазначити, чи було порушено особисте немайнове право особи, яка саме інформація визнана недостовірною та порочить гідність, честь чи ділову репутацію позивача, а також вказати на спосіб захисту порушеного особистого немайнового права. Якщо суд ухвалює рішення про право на відповідь або про спростування поширеної недостовірної інформації, то у судовому рішенні, за необхідності, суд може викласти текст спростування інформації або зазначити, що спростування має здійснюватися шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту. За загальним правилом, інформація, що порочить особу, має бути спростована у спосіб, найбільш подібний до способу її поширення (шляхом публікації у пресі, повідомлення по радіо, телебаченню, оголошення на зібранні громадян, зборах трудового колективу, відкликання документа тощо). У судовому рішенні також має бути зазначено строк, у межах якого відповідь чи спростування повинно бути оприлюднено. Тому, суд вважає, що слід приватне підприємство «Агентство Тернопільських новин» зобов`язати, спростувати недостовірну інформацію у той же спосіб, у який її поширено, а саме шляхом публікації протягом 10 календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду, в тижневику «[INFO]» витягу з вступної та резолютивної частини рішення суду, а саме: «Упродовж двох каденцій нинішнього міського голови Тернополя [PERSON] громаді Файного міста завдано збитків майже на 220 мільйонів доларів»; «… майже всі схеми, …. організували очільники Тернополя для власного збагачення »; «… видавала завідомо незаконні дозвільні документи»; «… до жовтня 2011 року за документами площа парків м. Тернополя становила понад 800 гектарів»; «… за перший період керування містом [PERSON] площі парків зменшились на 167,2 га»; «За найменшими підрахунками мінімальна сума збитків становить 167 мільйонів 200 тисяч доларів»; «… збитки для бюджету міста й орієнтовні суми, які могли отримати чиновники мерії у вигляді неправомірної вигоди: … Мінімальна сума збитків унаслідок передачі земельних ділянок за період з 2011-го - травень 2015 років становить 14 мільйонів 670 тисяч доларів. … Мінімальна сума збитків унаслідок передачі земельних ділянок - 12 мільйонів 465 тисяч доларів. … Мінімальна сума збитків унаслідок передачі земельних ділянок становить 1 мільйон 920 тисяч доларів. … Мінімальна сума збитків за період з 2013-го - травень 2015 років - 1 мільйон 822 тисячі 500 доларів. … мінімальна сума збитків - 17 мільйонів 677 тисяч 500 доларів»; «… у період з 2012-го по 2019 рр. мінімальна сума збитків становить 15 мільйонів доларів»; «За документальне оформлення тимчасової споруди, видачу паспорта прив`язки та його голосування на сесії ТМР «під ключ» чиновники мерії просять близько 8 000 доларів»; «…Мінімальна вартість отриманої вигоди 1 мільйон 800 тисяч доларів»; «… Мінімальна сума збитків внаслідок передачі даної земельної ділянки під забудову становить 4 мільйони 500 тисяч доларів»; «… Мінімальна сума збитків внаслідок передачі даної земельної ділянки, …, становить 735 тисяч доларів»; «… Мінімальна сума збитків внаслідок передачі даної земельної ділянки під забудову становить 292 тисячі 500 доларів»; «… сумарна кількість збитків, завданих Тернополю керівництвом міста, становить як мінімум 219 мільйонів 197 тисяч 500 доларів». Що ж стосується інших позовних вимог та цитат публікації відповідачів у статті під заголовком « [INFO]», суд дійшов переконання, що такі висловлювання не можна витлумачити як таке, що містять фактичні дані, оскільки вони не містять твердження про порушення позивачем законодавства чи моральних принципів, а також не є тією інформацією, яка порушує честь, гідність та ділову репутацію, оскільки є оціночним судженням відповідача, які ґрунтуються на його особистому трактуванні отриманої з інших джерел інформації та направлені на обґрунтування вищевказаної недостовірної інформації. Тому, особа, яка висловлює не факти, а власні погляди, критичні висловлювання, припущення не може бути зобов`язана доводити їх правдивість, оскільки це є порушенням свободи на власну точку зору, що визнається фундаментальною частиною права, захист якого передбаченого статтею 10 Конвенції. Таким чином, така оцінка є вираженням суб`єктивної думки [PERSON] тобто є не твердженням про факт, а є оцінкою отриманої інформації та власними висновками від цієї інформації. Такі висновки не можуть бути, а ні спростовані, ані підтверджені, а тому не можуть бути предметом спору. Поширення таких висновків відповідачами повинно оцінюватись з точки зору суспільно відповідальної поведінки будь якої особи перед суспільством, а аналіз таких висновків повинен здійснюватися суспільством на основі усієї інформації отриманої з різних джерел. Чинним законодавством не передбачена можливість притягнення до відповідальності за висловлювання оціночних суджень. Вони, як і думки, переконання, судження, критична оцінка певних фактів і недоліків не можуть бути предметом судового захисту, оскільки будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів не можуть бути перевірені на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів). Оціночні судження також користуються захистом - це передумова плюралізму поглядів. Тому в задоволенні інших позовних вимог міського голови міста Тернополя слід відмовити. Посилання відповідачів на те, що міський голова міста Тернополя є публічною особою, тому межа допустимої критики його діяльності є ширшою, ніж щодо окремої пересічної особи, що підтверджується також практикою Європейського суду з прав людини, суд зазначає наступне. Так, дійсно, міський голова міста Тернополя [PERSON] є публічною особою, у зв`язку з чим його діяльність і вчинки є об`єктом ретельного громадського контролю, а межа їх допустимої критики є значно ширшою, ніж щодо окремої пересічної особи. Проте, як зазначає Європейський суд з прав людини, якщо поширена інформація має форму обвинувачення, сформульованого як пряме твердження про потенційні кримінальні зловживання, це є досить серйозним. У разі тверджень однієї особи щодо поведінки іншої особи може бути важко встановити різницю між твердженнями щодо фактів та оціночними судженнями. Проте навіть оціночне судження може бути надмірним, якщо воно не має під собою фактичних підстав. За таких обставин Європейський суд з прав людини не вбачав порушень у тому, що національні суди вимагали обґрунтування тверджень щодо фактів, які лежали в основі висловлених думок, які за відсутності достатніх доказів могли вважатися наклепницькими. Тобто, слід розрізняти критику діяльності та стверджувальні висловлювання щодо вчинення кримінальних правопорушень, як має місце у цій справі. Критикуючи будь-чию діяльність, особа висловлює свою оцінку дій та вчинків іншої особи і така інформація дійсно є оціночними судженнями. Проте інформація, повідомлена відповідачами, є фактичними твердженнями про вчинення позивачем злочинних дій, а не оцінкою його діяльності при виконанні посадових обов`язків, тому правдивість такої інформація могла бути предметом перевірки судами. Що ж до вимоги позивача про стягнення моральної шкоди. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Пункт 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про інформацію» у разі якщо порушенням права на свободу інформації особі завдано матеріальної чи моральної шкоди, вона має право на її відшкодування за рішенням суду. Суб`єкти владних повноважень як позивачі у справах про захист честі, гідності та ділової репутації вправі вимагати в судовому порядку лише спростування недостовірної інформації про себе і не мають права вимагати відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Це не позбавляє посадових і службових осіб права на захист честі, гідності та ділової репутації в суді Враховуючи наведені положення закону, позов подано [PERSON] як міським головою міста Тернополя тому позов, в частині вимог про стягнення морального відшкодування задоволенню не підлягає. Щодо інших міркувань та аргументів учасників справи, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи . До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати , в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу. Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, суд вважає, що слід стягнути з приватного підприємства «Агентство Тернопільських новин», [PERSON] в рівній частині в користь бюджету Тернопільської міської ради, сплачений судовий збір в розмірі 768,40 грн. Щодо позовних вимог Тернопільської міської ради до приватного підприємства «Агентство Тернопільських новин», [PERSON] про захист ділової репутації, суд вважає, що у їх задоволенні слід відмовити, з огляду та вищевикладене та на наступне. Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У розумінні зазначених правових положень суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували би наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 №18-рп/2004 поняття "охоронюваний законом інтерес", вжите у законах України у логічно-смисловому зв`язку із поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Суд вважає, що Тернопільська міська рада повинна довести факт поширення інформації відповідачами і порушення внаслідок цього її особистих немайнових прав. Проте Тернопільська міська рада не зазначила, а судом не вставлено, яким саме чином інформація із статті під заголовком « [INFO]» оприлюднена приватним підприємством «Агентство Тернопільських новин» в тижневику «[INFO]» від [INFO] за [NUMBER], зашкодила інтересам Тернопільської міської ради, чи дійсно вона зіпсувала її репутацію, та як саме перешкодила у здійсненні свого особистого немайнового права. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що спірна публікація стосувалася міського голови міста Тернополя [PERSON] і судом визнано недостовірною і такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію міського голови міста Тернополя [PERSON] вищевказану інформацію, поширену [PERSON] та оприлюднену приватним підприємством «Агентство Тернопільських новин», в тижневику « [INFO]» від [INFO] року за [NUMBER] у статті під заголовком « [INFO]», суд вважає, що висловлення відповідача щодо Тернопільської міської ради, є його суб`єктивною думкою і не містить будь-яких фактичних даних, а тому не є недостовірною інформацією, що підлягає спростуванню відповідно до статті 277 ЦК України, а тому суд приходить до переконання, що відсутні підстави для задоволення позову. Відповідно до частин 1 і 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи, що позов не підлягає задоволенню, суд вважає, що судові витрати покладаються на позивача. На підставі наведеного,

Outcome: partial