Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом. В позові вказує, що відповідно до укладеного 18.07.2013 року кредитного договору між АТ «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та відповідачем,останній отримав кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом. Далі зазначає, що у зв'язку з невиконанням умов вищезазначеного кредитного договору у відповідача утворилась заборгованість в загальному розмірі 11694,18 гривень. На підставі зазначеного позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та витрати по сплаті судового збору. Статтею 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. В судове засідання належним чином повідомлені сторони не явилися, позивач просив справу розглядати без його участі. Відповідач письмово заперечувала на позов, вказуючи на його недоведеність. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані у справі докази, суд вважає, що існують законні підстави для задоволення позову. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину, тобто правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами), що встановлено частини 2 статті 207 ЦК України. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав встановлених статтею 11 ЦК України, в тому числі з договорів та інших правочинів. За змістом статей 525,526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно статей 526,530,610, частини 1 статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Зобов'язання відповідно до частини 1 статті 598 ЦК України припиняється частково або у повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. Підстави припинення зобов'язання передбачені статтями 599-601,604-609 ЦК України, зокрема стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою (штрафом, пенею). Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 18.07.2013 рокуміж ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та відповідачем був укладений кредитний договір б/н про надання банківських послуг у вигляді встановленого кредитного ліміту у сумі на платіжну картку, зі сплатою 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (анкета-заява від 18.07.2013 року). Своїм підписом відповідач підтвердила, що вона ознайомилась і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді, зобовязується їх виконувати Відповідно до п.п. 2.1.1.2.1; 2.1.1.2.6;2.1.1.2.12 для надання послуг банк видає клієнту картку, яка може використовуватися держателем для оплати товарів та послуг, отримання/внесення грошових коштів в банківських установах та через банкомати, для здійснення інших банківських операцій, передбачених договором. За умовами надання банківських послуг за закінченням строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новий строком дії). За визначенням п.1.1.1.52 Умов і Правил надання банківських послуг, овердрафт це короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у випадку перевищення суми операції по платіжній карті над сумою залишку засобів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Використання клієнтом грошових коштів зверх залишку по рахунку або встановленого банком ліміту овердрафта є несанкціонованим овердрафтом. Згідно з п.1.1.2.7 Умов та Правил надання банківських послуг власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. Як передбачено п.п. 2.1.1.14.1;2.1.1.14.6 Умов та Правил надання банківських послуг, держатель кредитної карти має право користуватися сервісом "Оплата частинами" в торгово-сервісних підприємствах, з якими банк уклав договір розширеного еквайринга. У випадку недостатньої кількості засобів для оплати чергового платежу по сервісу "Оплата частинами" клієнт доручає банку встановити овердрафт на кредитну карту на суму, необхідну для оплати чергового платежу. Договір укладено згідно з законом, а отже сторони повинні виконувати взяті на себе зобов'язання належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, як передбачено статей 526,1050,1054 ЦК України. Банк виконав взяті на себе зобов'язання. У зв'язку з невиконанням умов вищезазначеного кредитного договору у відповідача станом на 31.01.2016 року перед позивачем утворилась заборгованість у загальному розмірі 11694,18 гривень, що підтверджується доданим до позову розрахунком із зазначенням всіх складових виниклої заборгованості та їх розмірів: 6992,98 гривень - заборгованість за кредитом, 3317,36 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 350,78 гривень - заборгованість за пенею та комісією, 500 гривень - штраф (фіксована частина), 533,06 гривень - штраф (процентна складова). Отже, належним чином умов кредитного договору, який є чинним, відповідач не виконала, кредитні кошти, які були використані з її карткового рахунку, банку не повернула, через що заявлений позов підлягає задоволенню. Суд також вважає за необхідне в порядку ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved