Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

29.04.2015 року [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва із позовом до Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи, Миколаївської обласної організації фізкультурно-спортивного товариства «Україна» про визнання розпорядження про звільнення незаконним, поновлення на роботі, скасування запису про звільнення, стягнення середнього заробітку за вимушений прогул та моральної шкоди. Свою позицію позивач мотивує тим, що з 01.04.2014 року був призначений на посаду директора Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи, на підставі розпорядження №1 від 01.04.2014 року Голови Миколаївської обласної організації Фізкультурно-спортивного товариства «Україна». 06.05.2014 року позивача незаконно відсторонено роботодавцем від роботи з вищевказаної посади. 21.01.2015 року Заводським районним судом м. Миколаєва, яке змінено рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 01.04.2015 року винесено рішення, з урахуванням змін, яким позов [PERSON] задоволено частково та вирішено зобовязати КДЮСШ усунути перешкоди [PERSON] у виконанні трудових обовязків та допустити до виконанні трудових обовязків на посаді директора КДЮСШ. Стягнути з КДЮСШ на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 16 633,75 грн., без утримання податку та інших обовязкових платежів, 500,00 грн. моральної шкоди та 1010,00 грн. витрат на правову допомогу. Вказане рішення набрало законної сили 01.04.2015 року. Після отримання повного тексту судового рішення, 08.04.2015 року позивач зареєстрував зміни про керівника у ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. 10.04.2015 року о 15:16:31 год. отримав виписку з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб підприємців КДЮСШ, та на наступний робочий день 14.04.2015 року прибув до робочого місця із відповідними документами. Однак, 14.04.2015 року його до робочого місця не допустили, установчі, фінансово-господарські документи, та документи бухгалтерської звітності, а також печатку йому не передали. Замість того, звільнили у звязку із відсутністю на робочому місці в період з 02.04.2015 року по 14.04.2015 року. У звязку із чим, позивач просить визнати його звільнення незаконним, визнати незаконним та скасувати розпорядження №8-К від 15.04.2015р. МОО ФСТ «Україна», за підписом Голови МОО ФСТ «Україна» Ільїна Є.Ю. «Про звільнення за прогул без поважних причин [PERSON]Т.», поновити його на роботі шляхом зобовязання МОО ФСТ «Україна» та КДЮСШ допустити до робочого місця, а також стягнути з КДЮСШ на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, стягнути з КДЮСШ на користь позивача моральну шкоду в розмірі 2500,00 грн. Під час судового розгляду справи позивач та його представник позов підтримали та наполягали на його задоволенні з підстав, викладених в позовній заяві, з урахуванням пояснень. Явка позивача у судове засідання визнана судом обовязковою, тому позивач особисто надавав пояснення по обставинах, зазначених у позовній заяві. Представники МОО ФСТ "Україна" позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні за безпідставністю. При цьому посилалися на добровільне виконання судового рішення про поновлення на роботі та відсутності позивача на робочому місці в період з 02.04.2015 року по 14.04.2015 року без поважних підстав, що є прогулом. Представники КДЮСШ позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні за безпідставністю. Посилалися на аналогічні обставини, викладені представниками МОО ФСТ «Україна», зазначаючи, що позивачу було відправлено по пошті лист №21/1 від 01.04.2015 року про допущення його до роботи з 02.04.2015 року. Заслухавши пояснення учасників процесу в обґрунтування своїх вимог і заперечень, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа, скорочене найменування КДЮСШ, засновником якої є Миколаївська обласна рада фізкультурно-спортивного товариства «Україна» зареєстрована як юридична особа, що підтверджується витягом з відповідного реєстру. 07.07.2009 року виконавчим комітетом Миколаївської міської ради зареєстровано статут КДЮСШ, який 29.04.2009 року затверджено Президією Миколаївської обласної ради ФСТ «Україна» протоколом № 16. Пунктом 3.6 вказаного статуту встановлено, що безпосереднє керівництво КДЮСШ здійснює директор, якого призначає на посаду та звільняє з неї, голова Миколаївської обласної ради фізкультурно-спортивного товариства «Україна» за погодженням з Управлінням з питань фізичної культури і спорту облдержадміністрації. На підставі розпорядження голови МОО ФСТ «Україна» за № 1 від 01.04.2014 року позивача прийнято на посаду директора КДЮСШ з 01.04.2014 року із заробітною платою згідно штатного розкладу. Відповідно до вказаного розпорядження позивач видав наказ по КДЮСШ за № К-6 від 01.04.2014 року про те, що він приступає до виконання обов'язків директора вказаної установи. 04.04.2014 року дані про особу директора було внесено до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців. 06.05.2014 р. без звільнення позивача з займаної посади, розпорядженням № 7-К Голови МОО ФСТ «Україна» [PERSON] було призначено на цю ж посаду директора КДЮСШ [PERSON] В Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 15.05.2014 року були внесені відповідні зміни та директором КДЮСШ вказано [PERSON] У зв'язку з призначенням на посаду директора [PERSON], позивач втратив можливість виконання своїх посадових обов'язків директора та був фактично відсторонений від роботи, а тому вимушений був звернутися за захистом свого порушеного права в судовому порядку. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.01.2015р. у справі №487/6041/14-ц позов [PERSON] до [PERSON], Миколаївської обласної організації фізкультурно-спортивного товариства "Україна", Реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи про усунення перешкод у виконанні трудових обов'язків, зобов'язанно допустити до виконання трудових обов'язків, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконним та скасування розпорядження, скасування реєстраційного запису, позов задоволено частково та вирішено зобов'язати Миколаївську обласну організацію фізкультурно-спортивного товариства "Україна", Комплексну дитячо-юнацьку спортивну школу усунути перешкоди [PERSON] у виконанні трудових обов'язків та допустити його до виконання трудових обов'язків на посаді директора Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи з доступом до робочого місця та можливістю виконувати свої функціональні обов'язки. Стягнуто з Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 25206,40 грн. Стягнуто з Миколаївської обласної організації фізкультурно-спортивного товариства "Україна" і Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи в солідарному порядку на користь [PERSON] 3000,00 грн. у відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Стягнуто з Миколаївської обласної організації фізкультурно-спортивного товариства "Україна" і Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи в солідарному порядку на користь [PERSON] 1010,00 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу. В іншій частині в задоволенні позову [PERSON] відмовлено. 01.04.2015 року рішенням Апеляційного суду Миколаївської області, рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.01.2015 року в частині задоволення позовних вимог та розподілу судових витрат змінено та зобов'язано Комплексну дитячо-юнацьку спортивну школу усунути перешкоди [PERSON] у виконанні трудових обов'язків та допустити його до виконання трудових обов'язків на посаді директора Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи. Стягнуто з Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 16633,75 грн. без утримання податку та інших обов'язкових платежів, 500,00 грн. моральної шкоди та 1010,00 грн. витрат на правову допомогу. Стягнуто з Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи 730,80 грн. судового збору в дохід держави. Вказане рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог про зобов'язання Державного реєстратора реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції в Миколаївській області скасувати реєстраційний запис від 15.05.2014 року скасовано, провадження в частині вказаних позовних вимог закрито. В іншій частині вказане рішення залишено без змін. Рішення набрало законної сили 01.04.2015р. Повний текст вказаного рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 01.04.2015 року позивач отримав 08.04.2015 року. Того ж дня, позивач звернувся до Реєстраційної служби ММУЮ Миколаївської області для виконання судового рішення, що набрало законної сили та внесення змін про керівника до ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, про що зроблено відмітку державним реєстратором на судовому рішенні. 10.04.2015 року о 15:16:31 год. державним реєстратором Реєстраційної служби ММУЮ Миколаївської області [PERSON] видано виписку з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб підприємців КДЮСШ, в якій зазначено керівником [PERSON] 10 квітня 2015 року (пятниця) був скороченим робочим днем, 11-13 квітня 2015 року були вихідними днями, у звязку із святковим днем Пасхи 12 квітня 2015 року. Та наступним робочим днем було 14 квітня 2015 року (вівторок). Статтею 73 КЗпП України, встановлено, що Великдень (Пасха) є святковим днем. У відповідності до листу Міністерства соціальної політики України N10196/0/14-14/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015 рік» від 09.09.2014 року Пасха на 2015 рік припадає на 12 квітня. Відповідно до ст. 53 КЗпП України, напередодні святкових і неробочих днів тривалість роботи працівників, крім працівників, зазначених у статті 51 цього Кодексу, скорочується на одну годину як при п'ятиденному, так і при шестиденному робочому тижні. Статтею 67 КЗпП України встановлено, що у випадку, коли святковий або неробочий день збігається з вихідним днем, вихідний день переноситься на наступний після святкового або неробочого. Оскільки 10.04.2015 року був скороченим передсвятковим днем, а наступним робочим днем було 14.04.2015р., позивач звернувся із витягом з ЄДР до МОО ФСТ «Україна». Статутом КДЮСШ п. 3.6. визначено, що особа, яка призначається на посаду директора школи погоджується з Управлінням з питань фізичної культури і спорту Миколаївської облдержадміністрації. У звязку із чим, 14.04.2015 року у приймальний день з 09-00 до 10-00 год. (інформація розміщена на офіційному сайті Миколаївської облдержадміністрації) позивач звернувся із інформаційним листом «Про вступ на роботу на підставі судового рішення» до Начальника відділу з питань фізичної культури та спорту Миколаївської облдержадміністрації [PERSON], який надав до приймальної відділу за адресою: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20. Лист зареєстровано за вхідним номером 322 від 14.04.2015 року. 14.04.2015 року приблизно об 11-30 год. позивач прибув за адресою: м. Миколаїв, вул. Спортивна, 17 до Голови МОО ФСТ «Україна» та подав аналогічну заяву «Про вступ на роботу на підставі судового рішення», яку зареєстровано за вхідним №13 від 14.04.2015 року. За вказаною адресою, [PERSON] повідомив позивачу, що він є головою МОО ФСТ «Україна», надав позивачеві для ознайомлення під розпис копію розпорядження Голови МОО ФСТ «Україна» №6-к від 01.04.2015 року про допуск до виконання трудових обовязків. Разом з тим, фактично до робочого місця (кабінету) позивача допущено не було. Печатка КДЮСШ, установчі, господарсько-фінансові документи та бухгалтерська звітність позивачу не передавались. Позивач надав заяву, зареєстровану за вхідним №15 від 14.04.2015р., в якій містились пояснення про поважні підстави відсутності на робочому місці з 02.04.2015р., а також просив повідомити, де знаходиться його робоче місце, оскільки за час його відсутності, у КДЮСШ відбулися внутрішні зміни. В судовому засіданні представник позивача пояснила, що відповіді на вказану заяву позивач не отримав. Представник МОО ФСТ «Україна» підтвердив, що відповідь позивачеві не надавалась. З матеріалів справи також вбачається, що 26.05.2015р. Заводським районним судом м. Миколаєва [PERSON] видано виконавчі листи на виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.01.2015р. з урахуванням рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 01.04.2015р. у цивільній справі №487/6041/14-ц про поновлення позивача у звязку з незаконним відстороненням та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. При цьому, позивач вживав заходів щодо скорішого отримання виконавчих листів, про що свідчать його подані до суду заяви про таку видачу. Однак, у звязку із тим, що справу було повернуто до Заводського районного суду м. Миколаєва з апеляційної інстанції лише 15.05.2015р., про що свідчить лист Апеляційного суду Миколаївської області, виконавчі листи видано позивачеві лише 26.05.2015.р На наступний день, 27.05.2015р. [PERSON] звернувся із вказаними виконавчими листами та завою про відкриття виконавчого провадження до Заводського ВДВС ММУЮ у Миколаївській області. 03.06.2015 року державним виконавцем Заводського ВДВС ММУЮ у Миколаївській області відкрито виконавче провадження за двома виконавчими листами про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу ВП №47707235 (про поновлення на роботі), №47707680 (про стягнення середнього заробітку). 01.07.2015 року державним виконавцем Заводського ВДВС ММУЮ у Миколаївській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №47707235 про поновлення на роботі, у звязку із фактичним виконанням судового рішення, оскільки директором КДЮСШ надано державному виконавцю матеріали про звільнення позивача. Вказане судове рішення в частині стягнення середнього заробітку виконано, 23.09.2015 року що підтверджується довідкою КДЮСШ від 15.10.2015 року № 84. Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.01.2015р. та рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 01.04.2015 року у цивільній справі №487/6041/14-ц про поновлення позивача у звязку з незаконним відстороненням та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу КДЮСШ та МОО ФСТ «Україна» виконано не було. Пояснення представників відповідачів про добровільне виконання судового рішення не можуть бути прийняті до уваги, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи достеменними доказами. Крім того, судом досліджено заяву представника КДЮСШ [PERSON] від 09.04.2015 року про розяснення рішення апеляційного суду Миколаївської області подану до вказаного суду. Із змісту заяви вбачається, що станом на 09.04.2015р. рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.01.2015 року та рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 01.04.2015 року у цивільній справі №487/6041/14-ц не виконано, оскільки заявник зазначає наступне: «… у разі виконання [PERSON] своїх посадових обовязків будуть порушуватись права та законні інтереси [PERSON], в результаті чого її буде відсторонено від посади, що займається нею законно». Про виникнення таких можливих наслідків представник КДЮСШ зазначає в майбутньому часі. Вказане свідчить про те, що станом на 09.04.2015 року [PERSON] не було звільнено чи переведено на іншу посаду з посади директора КДЮСШ, а [PERSON] не поновлено на роботі. Також не заслуговує уваги лист КДЮСШ за вихідним №21/1 від 01.04.2015р. за підписом заступника директора КДЮСШ [PERSON] про добровільне виконання судового рішення з 02.04.2015 року, адресований [PERSON], як доказ добровільного поновлення працівника на робот, оскільки, як вбачається з поштового конверту та інформації щодо вказаного рекомендованого відправлення, лист було направлено адресатові по пошті лише 10.04.2015р. о 16:23 год. Тобто, працівника не було належним чином повідомлено про його поновлення в період з 02.04.2015 року по 14.04.2015 року. Вказаний лист працівник отримав лише 20.04.2015р. о 14:59 год. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], підтвердили всі обставини, на які посилались відповідачі з приводу відсутності [PERSON] на робочому місці в період з 02.04.2015 року по 14.04.2015 року. Однак проти таких обставин і не заперечувала представник позивача, а також позивач, у наданих ним раніше особистих поясненнях. Аналогічну позицію суд займає у наданні оцінці актам, складеним представниками МОО ФСТ «Україна» про відсутність на робочому місці позивача в період з 02.04.2015 року по 14.04.2015 року, з тих самих підстав, оскільки позивач не знав і не міг знати про добровільне виконання відповідачами судового рішення, а роботодавець, в свою чергу, не вжив заходів щодо своєчасного інформування позивача про поновлення його на роботі. Про своє фактичне поновлення, позивач дізнався лише 14.04.2015 року, коли прибув до МОО ФСТ «Україна» із заявою про намір вступити на посаду на підставі судового рішення, коли був ознайомлений [PERSON] із розпорядженням №6-к від 01.04.2015 року про поновлення під розпис. Наказ це розпорядчий документ, який видається керівником установи (структурного підрозділу) на правах єдиноначальності та в межах своєї компетенції, обов'язковий для виконання підлеглими. В даному випадку, розпорядження МОО ФСТ «Україна» є за своїм змістом наказом для директора КДЮСШ. Наказ не має юридичної сили та підлягає скасуванню, якщо він виданий із порушеннями встановлених правил. Накази щодо особового складу (це, як правило, індивідуальні накази) пов'язані з вирішенням питань трудової діяльності окремих працівників (зарахування на посаду, звільнення, преміювання тощо). Особа, яка зараховується на посаду (поновлюється, звільняється, переводиться), має ознайомитися зі змістом наказу, розписатися в оригіналі й зазначити дату ознайомлення з документом. Працівники підприємства, установи, організації (далі підприємства) мають бути ознайомлені не тільки з наказом про застосування дисциплінарного стягнення, що передбачено статтею 149 Кодексу законів про працю України, а й з іншими наказами, зокрема про прийняття на роботу, переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, надання відпустки, поновленні на роботі, звільнення з роботи, що передбачено типовими формами наказів (розпоряджень), затверджених наказом Держкомстату України. Крім того, вимоги, зокрема щодо ознайомлення працівників з наказом про прийняття на роботу, містить розділ II Типових правил внутрішнього трудового розпорядку для робітників і службовців підприємств, установ, організацій (зазначені вимоги мають бути продубльовані в правилах внутрішнього трудового розпорядку підприємства). Якщо працівника не було належним чином повідомлене про поновлення на роботі та не допущено до виконання трудових обов'язків, роботодавець не має права звільнити його за прогул на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України. Враховуючи, що принципами трудового законодавства обовязок ознайомлення працівника із кадровими наказами, що безпосередньо стосуються працівника покладається саме на роботодавця, то відсутність [PERSON] в період з 02.04.2015 року до 14.04.2015 року 11-30 год. не може вважатися прогулом, оскільки працівник не знав і не міг знати про добровільне виконання судового рішення роботодавцем та його поновлення, а роботодавець в свою чергу, не вжив всіх необхідних заходів для негайного ознайомлення працівника з кадровим наказом. В матеріалах справи також наявний висновок Територіальної інспекції з питань праці у Миколаївській області №145/Б-01/02 від 29.04.2015 року, складений за результатами проведеної перевірки за фактом звільнення [PERSON] з посади директора КДЮСШ. Інспекцією зроблено висновок наступні висновок про порушення норм діючого трудового законодавства під час звільнення, зокрема ст. 149 КЗпП України, п. 4.2. «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», оскільки після звільнення [PERSON] його трудову книжку, без отримання попередньої згоди, направлено по пошті. При цьому на описі цінного листу відправником зазначено МОО ФСТ «Україна» [PERSON], яка за поясненнями представника МОО ФСТ «Україна», наданими у судовому засіданні, станом на 15.04.2015р. була переведена з МОО ФСТ «Україна» на посаду директора КДЮСШ. У висновку інспекції зазначено, що звільнення [PERSON] з роботи розпорядженням №8-к від 15.04.2015р. має ознаку незаконного звільнення з особистих мотивів, що є злочином, передбаченим ч. 1 ст. 172 КК України. Із змісту ст. 235 КЗпП України слідує, що в разі перебування працівника у вимушеному прогулу внаслідок незаконного звільнення, невірного формулювання звільнення, що стало перешкодою у працевлаштуванні та затримки видачі трудової книжки, працівнику підлягає стягненню середній заробіток за весь час прогулу. Згідно з п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», при визначені середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженою Постановою Кабінету міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (з наступними змінами і доповненнями). Як зазначено в Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою КМУ від 08.02.95 р. № 100 , середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Виплати нараховуються шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на кількість робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на кількість відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених законодавством, - на кількість календарних днів за цей період. Якщо протягом періоду вимушеного прогулу на підприємстві було підвищено посадові оклади й тарифні ставки (у т. ч. за посадою працівника, якого було незаконно звільнено), то згідно з пунктом 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою КМУ від 08.02.95 р. № 100 проводиться коригування заробітної плати, включаючи премії та інші виплати, що враховуються під час обчислення середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення на коефіцієнт підвищення посадових окладів і тарифних ставок. Враховуючи, що ухвалу суду щодо надання довідки про середній заробіток працівника КДЮСШ виконано не було, також враховуючи ту обставину, що після незаконного відсторонення позивача так і не було допущено до роботи на підставі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.01.2015р. та рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 01.04.2015р., заробітна плата працівника не змінювалась. Вищезазначеним рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 01.04.2015р. у спорі між тими ж сторонами, з приводу тих самих трудових відносин, яке набрало законної сили, було встановлено, що довідкою КДЮСШ від 16.02.2015 року розмір середньої плати директора за один день становитиме 95,05 грн. Частиною 3 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Середній заробіток, який підлягає стягненню на користь позивача, за період з 15 квітня 2015 року по 16 жовтня 2015 року (винесення судом рішення), тобто за 125 робочих днів становитиме 11881,25 грн. Положеннями ст. 237-1 КЗпП України, передбачено що, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Так, відповідно до положень ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником та власником підприємства, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначеною цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобовязується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці , необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Таким чином трудові права та обов'язки позивача ґрунтуються та випливають саме з трудового договору укладеного з КДЮСШ, який оформлено відповідним розпорядженням керівника МОО ФСТ «Україна». Враховуючи наведені обставини, а також встановлення порушення трудових прав позивача, таке призвело до моральних переживань останнього, що є підставою для стягнення моральної шкоди. Враховуючи характер моральних страждань позивача, їх тривалість, а також їх негативні наслідки, що стали причиною погіршення здоровя позивача, що підтверджується довідкою №37/983 від 18.06.2015року, наявною в матеріалах справи, достатнім розміром для компенсації моральної шкоди слід визначити 2000 грн., яка підлягає стягненню з КДЮСШ, як роботодавця. На підставі положень ст. 88 ЦПК України підлягають розподілу судові витрати. Судовий збір позивач не сплачував, оскільки звільнений від його сплати за законом, то відповідно до положень ч. 2 ст. 88 ЦПК України, судовий збір на користь держави підлягає стягненню солідарному порядку з відповідачів КДЮСШ та МОО ФСТ «Україна» в розмірі 730,80 грн. Згідно з частиною 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень. Таким чином, відповідачами не доведено факту здійснення позивачем прогулу в період з 02.04.2015р. по 14.04.2015р., а доводи розцінено судом критично, а тому вони не можуть бути прийняті як докази по справі. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про неправомірність дій МОО ФСТ "Україна", КДЮСШ відносно [PERSON] щодо звільнення його 15.04.2015р. з посади директора КДЮСШ у звязку із прогулом, про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення в частині - визнання незаконним звільнення скасування наказу про таке звільнення та зобовязання поновити на роботі, а також стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 2000 грн., враховуючи характер та тривалість моральних страждань, а також наслідки, що виразились у погіршенні здоровя позивача. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. Враховуючи предмет спору, а також заявлене у позові клопотання позивача про допущення рішення до негайного виконання, суд вважає за можливе допустити негайне виконання в частині задоволених вимог про поновлення на роботі, а також стягнення середнього заробітку за один місяць.

Outcome: partial