Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] подала до суду позов до відповідача [PERSON] , у якому просить, в порядку поділу майна подружжя стягнути із відповідача на її користь грошову компенсацію 2/3 часток автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT шасі № [NUMBER] , 2002 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] у сумі 124486,90 гривень. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 22 березня 2008 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] , за час перебування у якому ними за спільні кошти придбано автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT шасі № [NUMBER] , 2002 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , право власності на який зареєстровано за [PERSON] . Вважає, що оскільки спірний автомобіль є неподільною річчю та залишається у власності та користуванні відповідача на її користь підлягає стягненню грошова компенсація частки вказаного автомобіля, який є об`єктом права спільної сумісної власності. При цьому, вказує, що при визначенні розміру грошової компенсації необхідно відступити від засад рівності часток у спільному майні подружжя, оскільки у неї на утриманні перебувають їх спільні із відповідачем неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , усі витрати на утримання, виховання та розвитку яких вона несе самостійно. Покликаючись на те, що на момент звернення до суду із вказаним позовом вартість спірного автомобіля становить 7300 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного Банку України складає 186730,35 гривень, просить, відступаючи від засад рівності часток у спільному майні подружжя, стягнути з відповідача грошову компенсацію 2/3 часток автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT шасі № [NUMBER] , 2002 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] у сумі 124486,90 гривень. За вказаних обставин просила позов задовольнити. В процесі розгляду справи представником позивача подано до суду додаткові пояснення, згідно яких вказує, що після відкриття провадження у вказаній справі відповідач без її згоди та відома на підставі договору купівлі-продажу продав [PERSON] належний їм на праві спільної сумісної власності автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT шасі № [NUMBER] , 2002 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Однак, після оформлення договору купівлі-продажу даного автомобіля новий власник [PERSON] оформила довіреність згідно якою уповноважила відповідача [PERSON] здійснювати усі без винятку повноваження власника даного транспортного засобу. За вказаних обставин позивач вважає, що оскільки відповідач відчужив спірний автомобіль без її відома та згоди, середня ринкова вартість даного автомобіля повинна бути врахована у частку майна, яка виділяється при поділі спільного майна подружжя, при відсутності іншого майна, яке підлягає поділу, із відповідача стягується його вартість, яка відповідає частці другого з подружжя у спільному майні. З цих підстав просила позов задовольнити, стягнувши з відповідача на її користь грошову компенсацію 2/3 часток автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT шасі № [NUMBER] , 2002 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Від відповідача [PERSON] надійшов до суду відзив на позов, згідно якого заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, покликаючись на те, що спірний автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT шасі № [NUMBER] , 2002 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , грошову компенсацію 2/3 часток після продажу якого просить стягнути у її користь позивачка, не є спільним сумісним майном подружжя, оскільки придбаний ним за його особисті кошти. В обгрунтування зазначеного вказав, що до одруження із позивачкою [PERSON] він володів особистим транспортним засобом Опель Вектра-В. В подальшому, купівля спірного автомобіля VolksWagen Passat була здійсненна у 2012 році одразу після продажу належного йому автомобіля Опель Вектра-В за виручені гроші з додаванням заощаджень отриманих у спадок після смерті його батька [PERSON] . Також вказує, що усі витрати на обслуговування, ремонт та страхування автомобіля VolksWagen Passat впродовж 2012-2017 років були профінансовані лише ним та за його особисті кошти. Незважаючи на те, що автомобіль повністю використовувався для потреб сім`ї, жодних фінансових вкладень до автомобіля Volks Wagen Passat впродовж 2012-2017 років позивачем не здійснювалось. Крім цього, спірний автомобіль переданий ним 30 серпня 2017 року [PERSON] в якості погашення боргу, оскільки він ( [PERSON] ) змушений був позичити грошові кошти для проведення спільного із позивачем та їх дітьми відпочинку у Хорватії та Бердянську в серпні 2017 року. Відтак, автомобіль переданий за позичені кошти, які витратились ним в цілях сім`ї та з метою примирення та збереження їх із відповідачкою шлюбу. Крім цього вказує, що між ним та позивачкою було досягнуто згоди про врегулювання конфлікту шляхом укладення мирової угоди при розгляді іншої цивільної справи, за умовами якої вони погодили, що позивач відмовиться від пред`явлених нею вимог про поділ автомобіля за умови відчуження ним часток у праві власності на квартиру на користь їх спільних неповнолітніх дітей. А тому, відповідач вважає, що продовження розгляду даного спору свідчить про невиконання позивачкою [PERSON] умов укладеної мирової угоди. За вказаних обставин просив відмовити у задоволенні позову. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 листопада 2018 року за клопотанням представника позивача у вказаній цивільній справі призначено судову автотоварознавчу експертизу з метою визначення дійсної ринкової вартості спірного автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT шасі № [NUMBER] , 2002 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . На час проведення експертизи провадження у справі зупинено. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 січня 2019 року поновлено провадження у вказаній цивільній справі, у зв`язку із поверненням із Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз матеріалів справи з повідомленням про неможливість проведення експертизи, внаслідок непредставленням відповідачем [PERSON] для дослідження автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT шасі № [NUMBER] , 2002 року випуску, який є об`єктом проведення експертизи. За клопотанням представника позивача - адвоката Магдич О.О., ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 березня 2019 року призначено судову автотоварознавчу експертизу з метою визначення дійсної ринкової вартості спірного автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT шасі № [NUMBER] , 2002 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . На час проведення експертизи провадження у справі зупинено. У зв`язку із надходженням на адресу суду із Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз висновку експерта за результатами проведеної судової автотоварознавчої експертизи, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 травня 2019 року поновлено провадження у вказаній цивільній справі. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Магдич О.О. позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, з підстав, викладених у позові. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Істеревич А.З. у судовому засіданні заперечили проти позовних вимог та просили відмовити у їх задоволенні у повному обсязі. Експерт [PERSON] у судовому засіданні повністю підтвердила висновок проведеної нею судової автотоварознавчої експертизи №511/19-22 від 15 травня 2019 року. Заслухавши пояснення учасників справи та їх представників , дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд встановив такі обставини: Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] вступили у зареєстрований шлюб 22 березня 2008 року, про що зроблено актовий запис №183 Відділу реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, України, яким 22 березня 2008 року видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторін [INFO] народилась дочка [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 15 липня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України (актовий запис №1555 Відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України). [INFO] від шлюбу сторін народився син - [PERSON] , про що складено актовий запис №58 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, яким 09 січня 2013 року видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Шлюб між сторонами розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 липня 2017 року. За час перебування у шлюбі сторонами придбано транспортний засіб автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT шасі № [NUMBER] , 2002 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] власником транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT, сірого кольору, шасі № [NUMBER] , 2002 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] , дата реєстрації - 16 вересня 2009 року. 30 серпня 2017 року між [PERSON] (Продавець) та [PERSON] (Покупець) укладено договір купівлі-продажу 6141/2017/602949 транспортного засобу, згідно якого продавець [PERSON] передав у власність покупцеві [PERSON] транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT, сірого кольору, шасі № [NUMBER] , 2002 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . У п. 3 вказаного договору купівлі-продаджу сторони погодили, що ціна транспортного засобу за домовленістю сторін складає 30000 гривень. На підставі зазначеного договору купівлі-продажу 30 серпня 2017 року здійснено реєстрацію транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT, сірого кольору, шасі № [NUMBER] , 2002 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] за [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Згідно довіреності від 14 вересня 2017 року [PERSON] уповноважила [PERSON] управляти та розпоряджатися (в тому чисті: продати, обміняти, здати в оренду, передавати в позичку, визначаючи в усіх випадках ціну та умови договору на власний розсуд) належним їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 30 серпня 2017 року автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT, сірого кольору, шасі № [NUMBER] , 2002 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , а також на період дії довіреності керувати цим автомобілем на території України та за її межами. Вказана довіреність посвідчена приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Жовнір І.Т. та зареєстрована у реєстрі за №4132. Згідно висновку експерта судової автотоварознавчої експертизи №511/19-22 від 15 травня 2019 року, проведеної експертом Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Копцюх Галиною Петрівною на підставі ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 березня 2019 року, за результатами проведення судової авто товарознавчої експертизи в цивільній справі №607/13929/17 встановлено, що дійсна ринкова вартість автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, сірого кольору, шасі № [NUMBER] , 2002 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] становить 180915 гривень. Не погоджуючись із вказаним висновком експерта, з метою визначення вартості спірного автомобіля представник відповідача - адвокат Істеревич А.З. звернувся із адвокатським запитом до суб`єкта оціночної діяльності приватного підприємця [PERSON] . На вказаний адвокатський запит суб`єктом оціночної діяльності приватним підприємцем [PERSON] надано інформацію, у якій вказано, що середня ринкова ціна транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT, 2002 року випуску становить 130578,99 гривень. Згідно п. 1.1 Інструкції «Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень» затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5) призначення судових експертиз та експертних досліджень (далі - експертизи та дослідження) судовим експертам державних спеціалізованих науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України (далі - експертні установи) та атестованим судовим експертам, які не є працівниками державних спеціалізованих установ (далі - експерти), їх обов`язки, права та відповідальність, організація проведення експертиз та оформлення їх результатів здійснюються у порядку, визначеному Кримінальним процесуальним, Цивільним процесуальним, Господарським процесуальним кодексами України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Кодексом адміністративного судочинства України, Митним кодексом України, Законами України "Про судову експертизу", "Про виконавче провадження", іншими нормативно-правовими актами з питань судово-експертної діяльності та цією Інструкцією. Під час проведення експертиз (експертних досліджень) з метою виконання певного експертного завдання експертами застосовуються відповідні методи дослідження, методики проведення судових експертиз, а також нормативно-правові акти та нормативні документи (міжнародні, національні та галузеві стандарти, технічні умови, правила, норми, положення, інструкції, рекомендації, переліки, настановчі документи Держспоживстандарту України), а також чинні республіканські стандарти колишньої УРСР та державні класифікатори, галузеві стандарти та технічні умови колишнього СРСР, науково-технічна, довідкова література, програмні продукти тощо. Однак, суд не бере до уваги інформацію надану представнику відповідача суб`єктом оціночної діяльності приватним підприємцем [PERSON] про визначення середня ринкової ціни транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT, 2002 року випуску у розмірі 130578,99 гривень, оскільки вказана інформація не може вважатися висновком експерта в розумінні чинного законодавства, оскільки із змісту такого не убачається, що суб`єкт оцінної діяльності обізнаний про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, що такий висновок підготовлений для пред`явлення до суду. Крім цього, із вказаної інформації не можливо встановити за якою методикою здійснювалась оцінка майна. Як слідує із даної інформації оцінка спірного автомобіля проводилася без його огляду лише шляхом співставлення вартості цін на транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT, 2002 року випуску, які розміщені у мережі інтернет. За вказаних обставин суд критично сприймає зазначену інформацію про середню ринкову вартість автомобіля. Натомість, висновок судової автотоварознавчої експертизи №511/19-22 від 15 травня 2019 року, проведеної експертом Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Копцюх Галиною Петрівною на підставі ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 березня 2019 року відповідає вимогам чинного законодавства, експерт попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України, вказаний висновок містить чітко визначену дійсну ринкову вартість автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, сірого кольору, шасі № [NUMBER] , 2002 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] у розмірі 180915 гривень, а відтак є належним доказом вартості спірного транспортного засобу. Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступного. Як вбачається із положень СК України та узгоджується із правовим висновком ВСУ у справі 6-539цс16 до складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи та те, що знаходиться у третіх осіб. Як встановлено у судовому засіданні, на час укладення правочину щодо відчуження спільного автомобіля сторони вже не проживали разом однією сім`єю та фактично припинили шлюбні відносини. Не містять і матеріали справи доказів того, що кошти, що були виручені від продажу вказаного автомобіля були використані відповідачем в інтересах сім`ї. Доказів на підтвердження того, що вказаний автомобіль відчужений [PERSON] в рахунок погашення боргу за позичені кошти, які витрачались відповідачем на потреби сім`ї суду не надано. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 Цивільного Кодексу України (надалі за текстом ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. В постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс 17 зроблено висновок про те, що законом встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 07 листопада 2018 року у справі №405/2391/15-ц та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст. 60,69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Статтею 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Частиною 1 статті 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічну норму містить і стаття 372 ЦК України, відповідно до якої, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. При вирішенні спору суд враховує висновки Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. № 11, за пунктом 30 якою у випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав на свій розсуд проти волі іншого з подружжя та не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість ураховується при поділі. Відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Згідно з п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, зокрема, в ст. 1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР), яка є складовою правової системи України та ст. 9 Конституції України. Згідно ст. 1 Першого протоколу до "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 р. у справі «Пайн Велі Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26.06.2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У постанові від 22 липня 2019 року, прийнятій у справі № 362/3010/15-ц, (провадження № 61-33249св18) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду наголосив, що презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Відповідачем не доведено тієї обставини, що спірний автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT шасі № [NUMBER] , 2002 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] придбаний ним за кошти, отримані від продажу належного йому транспортного засобу Опель Вектра-В. Враховуючи те, що відповідачем [PERSON] не надано жодних належних доказів на підтвердження факту придбання автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT шасі № [NUMBER] , 2002 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] за його особисті кошти, у зв`язку із чим презумпція спільності майна подружжя не спростована, відтак спірний транспортний засіб є спільною сумісною власністю подружжя. Разом із цим, суд критично сприймає твердження позивачки про необхідність відступлення від рівності часток при поділі майна подружжя та стягнення на її користь грошову компенсацію 2/3 часток автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT шасі № [NUMBER] , 2002 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] у сумі 124486,90 гривень, у зв`язку із перебуванням у неї на утриманні двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зокрема, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 квітня 2018 року у справі №607/166/18 визнано укладеною мирову угоду між сторонами - [PERSON] та [PERSON] , за умовами якої сторони погодили визнати за малолітньою [PERSON] , [INFO] право власності на 1/4 частину трикімнатної квартири [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] , в зв`язку з чим припиняється обов`язок [PERSON] , як батька, щодо сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] ; визнати за малолітнім [PERSON] , [INFO] право власності на 1/4 частину трикімнатної квартири [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] , в зв`язку з чим припиняється обов`язок [PERSON] , як батька, щодо сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] ; враховуючи досягнуті домовленості, [PERSON] , як мати [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зобов`язується самостійно, за власні кошти, утримувати дочку та сина до досягнення повноліття кожним з дітей. Таким чином, оскільки сторони досягли домовленостей щодо утримання неповнолітніх дітей, суд відхиляє доводи позивачки про необхідність відступлення від засад рівності часток при поділі майна подружжя. За вказаних обставин, з урахуванням вимог частини 1 статті 70 Сімейного кодексу, з огляду на відсутність домовленостей між сторонами щодо відступлення від засад рівності при визначенні часток у спільній сумісній власності та відсутність шлюбного договору, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача слід стягнути грошову компенсацію 1/2 частки автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT шасі № [NUMBER] , 2002 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] у сумі 90457,50 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: partial