overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

27.08.2014 року СТОВ "Зоря" звернулось в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на об"єкт нерухомості та усунення перешкод в користуванні майном . В заяві представник позивача зазначив , що господарським способом було побудовано адміністративну будівлю та взято на баланс СТОВ "Зоря" по вул . Фрунзе Ульяновського району яка на даний час безпідставно частково використовується відповідачем. СТОВ "Зоря" є правонаступником КСП ім. Фрунзе та на даний час будь-які документи про право власності на дане майно втрачені.Однак СТОВ "Зоря" вважає себе власником даного майна , бажає підтвердити його у законний спосіб . Просить визнати за СТОВ "Зоря" право власності на даний об"єкт нерухомості та зобов"язати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні ним шляхом звільнення приміщення. Представник позивача - директор СТОВ "Зоря" в судовому засіданні позов підтримав та пояснив , що СТОВ "Зоря" є правонаступником КСП ім. Фрунзе . До СТОВ "Зоря" перейшли всі майнові права попередника. Серед них право на комплекс будівель по вул. Фрунзе №83 с. Лозувата Ульяновського району Кіровоградської області: адміністративної будівлі літера "А" площею 809 м2 з підвалом убиральні літера "Т" площею 7 м.2 . На даний час дане майно використовується [PERSON] , зокрема ним використовуються примішення для надання послуг населенню по ремонту побутової електротехніки. Просить задовольнити позов . Відповідач та третя особа в судове засідання не зявився. Про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку.Направив в суд заяву в якій вказав , що позовні вимоги позивача визнає, проти позову незаперечує та просить суд слухати справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав . Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено , що господарським способом було побудовано адміністративну будівлю та взято на баланс "СТОВ "Зоря" по вул . Фрунзе Ульяновського району що підтверджується довідкою СТОВ "Зоря" №47 від 27.07.2014 року яка на даний час безпідставно частково використовується відповідачем [PERSON] до ст. 321 ЦК україни, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.Стаття 328 ЦК України , передбачає , що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.Стаття 330 ЦК України передбачає набуття добросовісним набувачем права власності на майно, відчужене особою, яка не мала на це права, а саме, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною заявою і останніми уточненими даними зазначає, що [INFO] помер його батько [PERSON], по смерті якого відкрилась спадщина на майновий пай КСП "Зоря" в с.Стремигород Коростенського р-ну врозмірі 0,399912% від загальної вартості 6552,00 грн. та земельна частка (пай) КСП "Зоря" в с.Стремигород, розміром 4.52 умовних кадастрових одиниць, без визначення меж паю в натурі, вартість цієї частки складає 5736.00 грн. Позивач, є єдиним спадкоємцем майна померлого, з відповідною заявою до нотаріальної про прийняття спадщини не звертався, однак фактично спадок прийняв, розпорядився майном померлого. За життя померлий не отримав правовстановлюючих документів на це майно, тому позивач не може отримати свідоцтво про право на спадок в нотаріальній конторі. Просить встановити прийняття ним вказаного спадку та визнати за ним право на спадкове майно. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав(л.с.28). Відповідач проти позову не заперечив (л.с. 24). Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини пов"язані з встановленням юридичного факту, які врегульовано Законом і передбачені ст.256 ЦПК та правом отримання спадщини,які врегульовано ст.ст.527-529 ЦК України в ред. 1964 року, які суд застосовує за часом виникнення спірних правовідносин. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] (л.с. 7,9), по смерті якого відкрилась спадщина на майновий пай КСП "Зоря" в с.Стремигород Коростенського р-ну врозмірі 0,399912% від загальної вартості 6552,00 грн. та земельна частка (пай) КСП "Зоря" в с.Стремигород, розміром 4.52 умовних кадастрових одиниць, без визначення меж паю в натурі, вартість цієї частки складає 5736.00 грн (л.с. 11,12). Позивач, по смерті батька, фактично вступив в управління спадщиною, розпорядився нею, оскільки до цього часу користується майном померлого. За правилами ст. 527,529 ЦК України в ред.1963 року, які суд застосовує за часом виникнення спірних правовідносин, позивач вважається таким, що прийняв цю спадщину. Ці вимоги позивача підтверджено: свідоцтвом про народження позивача (л.с.9), свідоцтвом про смерть [PERSON] (л.с. 7), довідкою Бехівської сільської Ради про місце проживання померлого (л.с. 10), тому є обгрунтованими і суд їх задовольняє. Оскільки, факт належності вказаного спадкового майна за життя померлого є очевидним, документально підтвердженим, відповідно до вимог законодавства, яке діяло на час оформлення документів, то підтвердження цього факту судовим рішенням не є потрібним. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

ПАТ "Кіровоградобленерго" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 2727,73 гривень боргу за використану електроенергію. Позов мотивовано тим, що відповідач, являючись споживачем Гайворонського РЕМ ПАТ "Кіровоградобленерго", спожив електроенергію і не провів розрахунок. Станом на 15.06.2015 р. борг за спожиту електроенергію складає 2727,73 грн., який відповідач у добровільному порядку не сплатив. Представник позивача в судове засідання не зявилась. Подала суду заяву в якій просить суд справу заслухати в її відсутності, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надіслав до суду заяву в якій просить суд справу заслухати в його відсутності, позов визнає повністю на суму боргу 2727,73 грн. Поряд з цим відповідач просить суд не стягувати з нього судовий збір по справі, оскільки він являється інвалідом другої групи, про що надав відповідну копію довідки № 775435, серії 10ААВ до акту огляду МСЕК від 15.06.2015 року, виданої безстроково. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є споживачем Гайворонського РЕМ ПАТ "Кіровоградобленерго", з особового рахунку відповідача вбачається, що станом на 15.06.2015 р. за відповідачем рахується борг за спожиту електроенергію вартість якої становить 2727,73 грн. Згідно п.п. 48, 53 Правил користування електричною енергією для населення, споживач зобов'язаний щомісячно оплачувати спожиту електроенергію не пізніше 10-го числа наступного місяця та несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. Вирішуючи питання про відшкодування сплаченого позивачем судового збору, суд виходить з слідуючого. Як встановлено судом відповідач є інвалідом другої групи. Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору звільняються інваліди другої групи. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне застосовуючи аналогію закону (ч.1 ст.8 ЦК України),

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що трудова книжка [NUMBER] на ім"я (російською мовою) [PERSON], дата рождения [INFO], дата заполнения 09.06.1980, належить [PERSON]. Свою заяву мотивує тим, що він звернувся з відповідними документами до Білоцерківського об"єднаного УПФ України щодо призначення йому пенсії за віком. При перегляді документів працівниками УПФУ було надано роз"яснення, що у зв"язку з невідповідністю зазначеного прізвища у трудовій книжці - запис зроблено "[PERSON]" - з паспортними даними "[PERSON]" йому не можливо оформити пенсію. Сторони, будучи викликані до суду для дачі пояснень, не з"явилися. Заявник [PERSON] подав до суду заяву, якою підтримав свої вимоги та просить справу заслухати у його відсутності. Заінтересована особа про причини неявки не повідомила, заяви та заперечення не надала. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з доданих до справи документів, а саме: - копії паспорта [NUMBER] заявника, його прізвище, ім"я, по батькові та дата народження - [PERSON], [INFO]; - копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номера заявника, прізвище, ім"я та по батькові [PERSON]; - копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 13.10.1963 заявника, виданого на російській мові вбачається, що прізвище, ім"я та по батькові зазначено "[PERSON]"; - з копії довідки виданої ТОВ "Міжрайагротехсервіс" вбачається, що [PERSON] працював в Рокитнянській РО "Сільгосптехніка" і йому була виписана трудова книжка на прізвище [PERSON]". Встановлення даного факту заявнику необхідно для призначення пенсії за віком. Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою в інтересах [PERSON] про встановлення факту родинних відносин із [PERSON], зазначивши, що 13.03.2015 року остання звернулася до приватного нотаріуса Новокаховського міського натаріального округу Сердюк Л.І. для посвідчення договору відчуження нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS]. Проте, отримала відповідь від нотаріуса про неможливість вчинення нотаріальних дій з відчуження вищевказаної квартири, в зв'язку з тим, що з поданих до нотаріальної контори документів не вбачається факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], оскільки у свідоцтві про одруження по батькові заявниці зазначено "[PERSON]", в той час як у паспорті [PERSON] - "[PERSON]". На даний час допущена помилка є перешкодою для отримання нотаріально засвідченої згоди [PERSON] на відчуження спільно сумісного майна подружжя. В судове засідання заявниця та її представник не з`явилися, в своїх заявах просили справу розглянути у їх відсутність. Заінтересована особа - [PERSON] до суду не з'явився, але надіслав на адресу суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, проти її задоволення не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, суд ухвалив судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії паспорту громадянина України [PERSON] [INFO], серія [NUMBER], виданого 12.10.1998 року Новокаховським МВ УМВС України в Херсонській області, на сторінці про сімейний стан є запис, де зазначено, що 14.11.1973 року ним зареєстровано шлюб з [PERSON]. Як вбачається зі свідоцтва про народження, заявниця [PERSON] народилась [INFO]. Вказане свідоцтво викладено російською мовою, де в графі батько зазначений - [PERSON], мати - [PERSON], тобто її по-батькові російською мовою - "[PERSON]". З паспорту громадянина України [PERSON], [INFO], серія [NUMBER], виданого 05.08.1996 року Новокаховським МВ УМВС України в Херсонській області вбачається, що на сторінці про сімейний стан є запис, де зазначено, що 14.11.1973 року нею зареєстровано шлюб із [PERSON] Проте, у свідоцтві про одруження, серія [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів громадського стану м. Нова Каховка Херсонської області від 20.11.1996 року, актовий запис за № 555 по батькові заявниці зазначено "[PERSON]", що в теперішній час є перешкодою для заявниці для отримання нотаріально засвідченої згоди [PERSON] на відчуження спільно сумісного майна подружжя, тобто, цей факт має для неї юридичне значення. Оскільки встановлення вказаного факту необхідне зявниці для отримання нотаріально засвідченої згоди [PERSON] на відчуження спільно сумісного майна подружжя, іншим чином встановити даний факт вона можливості не має, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 256, 259 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що він є сином померлого [PERSON], а померла [PERSON] є матір'ю його батька [PERSON], після смерті його бабусі [PERSON] відкрилася спадщина, яку він бажає прийняти. Але при зверненні до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю документів, які б підтвердили його родинний зв'язок з померлою [PERSON] Надати нотаріусу відповідні документи, заявник не має можливості через те, що в Господарської книги 1947-1949 року та Господарської книги 1950-1952 року мають розбіжності в них записане прізвище батька "[PERSON]" (дівоче прізвище його матері), яка після одруження стала [PERSON]. Таким чином, встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його бабусі [PERSON]. Заявник до суду не з'явився, але надав заяву, в якій заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи до суду не з'явився, але надав заяву, в якій вимоги заявника визнав та просив розглядати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як встановлено в судовому засіданні і вбачається з матеріалів справи, [INFO] помер [PERSON] [INFO] померла [PERSON] Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 10.12.1976 року народився [PERSON], батьком якого є [PERSON] Відповідно до довідки виконавчого комітету Вилянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області №223 від 04.05.2017 року, зазначено, що дійсно, згідно Господарської книги 1947-1949 року [PERSON], [INFO] мав прізвище "[PERSON]". В подальшому, згідно по Господарської книги 1950-1952 року, після одруження його матері [PERSON], [INFO] з [PERSON], [INFO], йому було дане прізвище "[PERSON]". З письмових пояснень свідків вбачається, що [PERSON] дійсно є сином померлого [PERSON]. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення. Дослідивши письмові докази по справі, пояснення свідків, які повністю узгоджуються між собою, суд вважає, що права заявника порушені, оскільки він не може підтвердити родинні стосунки батька "[PERSON]" в подальшому [PERSON] з померлою його бабусею, з його матір'ю [PERSON], а тому його право підлягає захисту. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд вважає за необхідне встановити факт родинних відносин та задовольнити вимоги заявника в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суду з позовною до відповідача про стягнення 6448грн. матеріальної та 10000грн моральної шкоди . В судове засідання позивач подала заяву в якій позовні вимоги змінила, просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 6 448 грн. в решті позовних вимог відмовилась, розгляд справи проводити у її відсутності. З позовної заяви вбачається, що 28.01.2015р. близько 22год у [ADDRESS] з її будинку відповідач викрав жіночу сумку, вартістю 200 грн. з якої витягнув дві пластикові картки "ПриватБанк" з пін-кодом до однієї з них та грошові кошти у сумі 48грн. 29.01.2015р. у м. Калуші з використанням однієї з викрадених у позивачки карток "Приватбанк", за допомогою відомого пін-коду, зняв готівку з банкомату на суму 6200грн. Вироком Галицького районного суду, Івано-Франківської області від 30.03.2015 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ст.. 185 ч.3 КК України. Просить позов задовольнити, стягнути з відповідача в її користь 6448грн. матеріальної шкоди. Відповідач надіслав в судове засідання заяву в якій позовні вимоги визнає повністю. Суд, заслухавши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що вироком Галицького районного суду, Івано-Франківської області від 30.03.2015р. [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, в кримінальному провадженні позивачка є потерпілою особою від злочину. Викрадення майна позивачки відбулось при слідуючих обставинах - 28.01.2015р. близько 22год у [ADDRESS] з її будинку відповідач викрав жіночу сумку, вартістю 200 грн. з якої витягнув дві пластикові картки "ПриватБанк" з пін-кодом до однієї з них та грошові кошти у сумі 48грн. 29.01.2015р. у м. Калуші з використанням однієї з викрадених у позивачки карток "Приватбанк", за допомогою відомого пін-коду, зняв готівку з банкомату на суму 6200грн. Відповідач не заперечив фактичні обставини заподіяння шкоди злочинною діяльністю. Згідно ст.61 ЦПК України дані обставини не підлягають доказуванню. За таких обставин суд приходить до переконання про задоволення позову, матеріальну шкоду завдану злочинною діяльністю позивачу слід стягнути з відповідача. Судові витрати по справі слід стягнути з відповідача . На підставі викладеного ст. ст. 22, 23, 1166, 1177 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що він працював з 1961 року на ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат". Відповідно до позовної заяви, позивача було звільнено з посади начальника цеху в/в мереж, підстанцій та енергоконтролю відділу головного енергетика ВАТ "ХБК" з 01.10.2013р. на підставі п.1 ст.40 КЗпПУ згідно наказу №44-к від 01.10.2013р. На день звільнення адміністрація ВАТ "ХБК" з позивачем не розраховувалась. Просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 02.10.2013 р. по 17.03.2015 р. в сумі 33250,20 грн. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив суд розглядати справу без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі та не заперечувава проти заочного розгляду справи.Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до записів в трудовій книжці позивач з 20.08.1963 року по 01.10.2013 рік, працював у ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат». 01.10.2013 року позивача звільнено у зв`язку з ліквідацією підприємства на підставі ст. 40 п.1 КЗпП України . Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, виплати всіх сум, що належать працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як встановлено, в день звільнення розрахунок по заборгованості із заробітної плати позивачу не був сплачений. Згідно довідки виданої ліквідатором ВАТ «ХБК» № 4//25-18-54 від 02.02.2015р. середньомісячна заробітна плата [PERSON] становить 1902,60грн, середньоденна - 90,60грн. Кількість днів прострочення виплати заробітної плати станом на день винесення рішення з урахуванням попередніх рішень складає 367 дні , отже середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 02.10.2013р. по 17.03.2015р включно становить 33250,20 гривні (90,60 грн. х 367 робочі дні). Отже, оцінюючи зібрані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні та обґрунтовані та підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 33250,20 грн. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 243,60 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивувала тим, що 07.08.2008 р. вона уклала шлюб з відповідачем по справі у відділі реєстрації актів цивільного стану Воловецького РУЮ Закарпатської області, про що зроблений актовий запис за №29. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через втрату взаємних почуттів. Відповідач не поважає її, як дружину, ухиляється від виконання сімейних обов"язків, погрожує їй фізичною розправою. Подружнім життям сторони не проживають.Строк для примирення просить не надавати, так як воно неможливе. Просила позов задовольнити. Неповнолітнього сина [PERSON] залишити їй на виховання. Позивачка в судове засідання не з"явилася, але надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала повністю. Просила позов задовольнити, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з"явився, але надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі. Проти позовних вимог не заперечує. Позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ФМ за №141366 між сторонами 07.08.2008 року було укладено шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Воловецького РУЮ Закарпатської області, про що зроблено актовий запис за №29. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини. За таких обставин суд вважає, що відкладення розгляду справи з метою примирення сторін є недоцільним. Сторони не змогли створити міцної сім"ї, сімейне життя у них не склалося, а тому враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими і це суперечило б інтересам сторін. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], слід залишити на вихованні у матері [PERSON] Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи те, що ухвалою суду від 09.10.2015 року сплату судового збору позивачці відстрочено до ухвалення судового рішення у справі, відповідно до Закону України "Про судовий збір" з позивачки слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved