Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який був уточнений 24 липня 2019 року, в якому просить стягнути з ТОВ «ПКП Кран-Сервіс» на його користь невиплачену заробітну плату в розмірі 18827,48 грн., стягнути з ТОВ «ПКП Кран-Сервіс» на його користь компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати за період січень-травень 2018 року в розмірі 1331,43 грн., стягнути з ТОВ «ПКП Кран-Сервіс» на його користь середній заробіток за весь час затримки виплати йому сум, що належать сплатити у день звільнення, по день винесення рішення по справі в розмірі 56537,85 грн. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 5 травня 2018 року позивач був звільнений за власним бажанням на підставі ст. 38 КзПП України, згідно з наказом відповідача № 39/ВК від 05.05.2018 року. Позивач звернувся до територіальних органів ДФС і Пенсійного фонду, з метою отримання інформації про нараховані відповідачем суми. Так, як вбачається з довідки ДФС № 33189 від 21.05.2019 року, відповідачем було нараховано позивачу до виплати (однак фактично не виплачено) наступні суми: за І квартал 2018 року - 11323,00 грн., за ІІ квартал - 7504,48 грн. Всього за період з січня 2018 року по 05.05.2018 року - 18827,48 грн. У довідці ПФУ ОК-7 від 20.05.2019 р. наведені наступні відомості про нараховані позивачу суми в розмірі місяців: січень 2018 року - 3723,00 грн., страхові внески сплачені; лютий 2018 року - 3800,00 грн., страхові внески сплачені; березень 2018 року - 3800,00 грн., страхові внески сплачені; квітень 2018 року - 1900, 00 грн., страхові внески не сплачені; травень 2018 року - 5604,48 грн., страхові внески не сплачені Усього за рік 18827,48 грн. Таким чином, ТОВ "ПКП Кран-Сервіс" в порушення вимог ст.ст. 47,97,115,116 КЗпП України, ст. 24 Закону "Про оплату праці" протиправно не виплачено позивачу його заробітну плату за відпрацьований період січень-травень 2018 року (по дату звільнення 05.05.2018 року), що призвело до утворення заборгованість в розмірі нарахованої заробітної плати в сумі 18827,48 грн., що є підставою для стягнення зазначеного заробітку з відповідача на користь [PERSON] . Відповідно до ст. 34 Закону України "Про оплату праці" компенсація працівниками втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до ст.1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу. Згідно зі ст. 2 вказаного вище закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Також, встановлено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться). Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума компенсації втрати позивачем частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати за період січень-травень 2018 року за весь період прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середнім заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Так, з ТОВ "Кран-Сервіс" на користь позивача підлягають стягненню його середній заробіток за весь час затримки виплати йому сум, що належать до сплати у день звільнення, по день фактичного розрахунку (день винесення рішення по справі).Так, відповідно до розрахунку, який був проведений позивачем середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 185,37 грн. Час затримки виплати заробітньої плати позивачу з моменту звільнення (05.05.2018 року) по день судового засідання 25.07.2019 р. становить більше 14 місяців, протягом яких було 305 робочих днів. Отже, середній заробіток позивача за час затримки виплати заробітної плати при звільненні складає: 185,37 грн. *305 години = 56537,85 грн. Позивач у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 25 липня 2019 року подав до суду заяву, у якій просив, розгляд справи проводити без його участі. Зазначив також, що позовні вимоги підтримує та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Будь-яких заяв чи клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. Відповідно до відомостей, занесених до трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] , 5 травня 2018 року він був звільнений з посади директора маркетингу ТОВ "ПКП Кран-Сервіс" за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України на підставі Наказу № 39/ВК. Відповідно до листа Управління Держпраці у Кіровоградській області від 30.08.2018 року № к/810-02/15-09 Управлінням проводилось інспекційне відвідування на Підприємстві проводилось у липні поточного року, за результатами встановлено порушення вимог ст. 115, 116 КЗпП України та ч. 3 ст. 15 Закону України "Про оплату праці" щодо строків виплати заробітної плати. За результатами відвідування Підприємства вручено припис, матеріали відвідування будуть передані до правоохоронних органів, у зв`язку із наявністю ознак кримінального злочину, передбаченого ст. 175 КК України. На підприємство накладено штраф відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 265 КЗпП України в сумі 11169,00 грн. На виконання ухвали Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області про витребування доказів від 12 лютого 2019 року Управління Держпраці у Кіровоградській області надало наступні документи. Відповідно до акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № КР1478/333/АВ від 11.07.2019 р. У ІІІ Розділі вказаного вище акту зазначено наступний опис виявлених порушень: ч. 1 ст. 115 КЗпП - порушено вимоги щодо виплати заробітної плати не рідше, ніж два рази на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, тане пізніше 7 днів після закінчення терміну, за який проводиться виплата заробітої плати. Наприклад, заробітна плата за січень-червень 2018 р. в товаристві не виплачувалася; ч. 3 ст. 15 Закону України "Про оплату праці" - порушуються вимоги ч. 3 ст. 15 Закону України "Про оплату праці" щодо здійснення оплати праці працівників в першочерговому порядку. Так, згідно інформації про рух коштів за січень-червень 2018 року на підприємтсво надійшло 5662,4 тис. грн., з них на оплату праці витрачено 306.4 тис. грн., або 5,5 %, сплачено податків та обов`язкових платежів на суму 96,5 тис. грн., або 1,7 %, та проведено розрахунки з постачальниками та кредиторами в сумі 5259,5 тис. грн., або 92,8 %. В той же час заборгованість по заробітній платі перед 43 працівниками станом на 01.07.2014 р. так як і на день перевірки становить 684,6 тис. грн., тобто заробітна плата за січень-травень; ч. 1 ст. 116 КЗпП України порушені вимоги щодо виплати працівнику у разі звільнення всіх сум, що належать йому від підприємства в день звільнення. Заборгованість перед 35 звільненими працівниками станом 524,7 тис. грн. Також заборгованість по заробітній платі [PERSON] підтверджується довідкою з Пенсійного фонду України Форми ОК-7, відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків № 33189 від 21.05.2019 року та розрахунком, який був проведений позивачем. Вказані вище відомості відповідачем не спростовувався, будь-яких інших розрахунків надано ним не було та ухвала про витребування доказів Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.02.2019 року, зокрема щодо витребування відомостей про суму заборгованості по заробітній платі, останнім також виконана не була. Згідно із ч. 5 ст. 97 КЗпП оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці. У відповідності до положень ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України "Про оплату праці" передбачено обов`язок роботодавця регулярно виплачувати заробітну плату його працівникам відповідно до умов договору, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому, провадиться в день звільнення, або якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ч.1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП. Ч. 1 ст. 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до положень ст. 34 Закону України "Про оплату праці" працівникам проводиться компенсація втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Положеннями ч.1 ст. 83 КЗпП передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Також суд враховує, що відповідно до положень ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Враховуючи викладене, суд встановив, що відповідачем ТОВ "ПКП Кран-Сервіс" не виплачено позивачу заборгованість по заробітній платі за період з січня по травень 2018 року та не проведено з ним повного розрахунку. Як вбачається із розрахунку, наданого позивачем, зробленого виходячи із індивідуальних відомостей Пенсійного фонду України, відповідачем за період з січня 2018 року по 05.05.2018 року позивачу не виплачено 18827,48 грн. З огляду на те, що відповідачем ТОВ "ПКП Кран-Сервіс" не надано ні позивачу, ні суду іншого розрахунку заборгованості, розрахунок позивача не спростований, відомості про відсутність заборгованості не надані, суд вважає, що позов в частині стягнення заборгованості по заробітній платі підлягає до задоволення в повному обсязі. З огляду на вищенаведене та враховуючи те, що відповідач ТОВ "ПКП Кран-Сервіс" не провів із позивачем повного розрахунку в строк, визначений ст. 116 КЗпП, суд приходить до висновку, що з ТОВ "ПКП Кран-Сервіс" слід стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 05.05.2018 року по 25.07.2019 року у сумі відповідно до розрахунку позивача: 185,37 грн. (середньоденна заробітна плата [PERSON] ) * 305 робочий день = 56537,85 грн. , Також, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму компенсації втрати позивачем частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати за період січень-травень 2018 року в розмірі 1331,43 грн. Окрім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1921,00 коп. Рішення суду в частині виплати середньої заробітної плати за один місяць, у відповідності до вимог п.2. ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved