Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні у цивільній справі за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заява обґрунтована тим, що 23.02.2012 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва у справі № 2-1063/2012 позов ПАТ «Кредитпромбанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Заявник також вказує, що 09.11.2018 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір купівлі-продажу майнових прав №949/К. Відповідно з яким до ТОВ "Вердикт Капітал" перейшли права вимоги за Кредитним договором, а також всі інші повязані з ним права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі звернення стягнення. 21.12.2018 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та [PERSON] було укладено договір про відступлення прав вимоги №13/12-2018. Відповідно з яким до [PERSON] перейшли права вимоги за Кредитним договором, а також всі інші повязані з ним права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі звернення стягнення. З цих підстав заявник просив суд замінити у виконавчому провадженні стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» його правонаступником - [PERSON] . Заявник, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду повідомлялись належним чином, тому зважаючи на положення п. 2 ч. 3 ст. 442 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справи за їхньої відсутності, оскільки неявка вказаних осіб не є перешкодою для розгляду питання. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва у справі №2-1063/2012 позов ПАТ «Кредитпромбанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором № 49.28.1/100/08-А від 14.01.2008 року в розмірі 153 351 грн. 45 коп. та судові витрати в розмірі 1 533 грн. 51 коп. Згідно ч. 1 ст. 442 ЦПК України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 442 ЦПК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого старий кредитор передає свої права новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права і зобов`язується або не зобовязується їх оплатити. Договір відступлення права вимоги (цесії) може бути оплатним, якщо в ньому передбачений обов`язок нового кредитора надати старому кредитору якесь майнове надання замість отриманого права вимоги. У такому випадку на відносини цесії розповсюджують положення про договір купівлі-продажу. Частинами 3, 4 ст. 656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що 09.11.2018 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено договір купівлі-продажу майнових прав №949/К. Відповідно до умов згаданих договорів ПАТ «Кредитпромбанк» відступило на користь ТОВ " Вердикт Капітал ", зокрема, права вимоги до боржників [PERSON] та [PERSON] за кредитним договором від 14.01.2018 року № 49.28.1/100/08-А. 21.12.2018 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та [PERSON] було укладено договір відступлення прав вимоги №13-12-2018. Відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь [PERSON] зокрема, права вимоги до боржників [PERSON] та [PERSON] за кредитним договором від 14.01.2018 року №49.28.1/100/08-А. Зазначені договори передбачають купівлю-продаж прав вимоги та є за своєю правовою природою договорами відступлення права вимоги, укладення яких регулюється ст. ст. 512-519 ЦК України. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником. У разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження. Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах. Відповідно до п. 2 договору №13/12-2018 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 30.11.2018 року передбачено, що новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4.1 цього договору, набуває права кредитора за основним договором. Сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основним договором, відповідно до цього договору новий кредитор сплачує первісному кредитору грошові кошти у сумі 69 638 грн. Постановою від 16.10.2018 року у справі №923/151/17 Верховний Суд вказує на те, що для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Згідно ст. 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним. Пунктом 1 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" вказано, що фінансова установа -юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, -інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. У зв`язку з укладенням договору №13/12-2018 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 21.12.2018 року відбулася заміна кредитора ТОВ «Вердикт Капітал», який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу [PERSON] , яка не є юридичною особою та фінансовою установою, а тому не може надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права. За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви [PERSON] про заміну стягувача у виконавчому провадженні, оскільки [PERSON] не може бути належним правонаступником кредитодавця у спірних правовідносинах, що узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові від 11.09.2018 року у справі №909/968/16.

Outcome: dismissed