Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

29 серпня 2016 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначає, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВАЕ за 3516320, виданого 10 квітня 2003 року державним нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області, зареєстрованого в реєстрі за №890, їй належить ? частина житлового будинку, розташованого на земельній ділянці загальною площею 1286 кв.м., за адресою: Запорізька область, місто Оріхів, вулиця Вержбицького, 14 (чотирнадцять). ЇЇ право спільної часткової власності на вказаний будинок зареєстроване у відповідності до вимог чинного законодавства, підтвердженням чого є відповідний витяг з державного реєстру прав власності на нерухоме майно за №480123 від 05 травня 2003 року. Інша ? частина житлового будинку належить відповідачеві на підставі договору купівлі-продажу від 18.09.1990 року, посвідченого нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області, зареєстрованим в реєстрі за №2479, з подальшою реєстрацією цього права в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно. За технічними показниками обидві частини житлового будинку є відокремленими, мають окремі виходи і згідно висновку Комунального підприємства "Імпульс" Пологівської районної ради Запорізької області від 26 серпня 2016 року за №39, 1/2 частина позивача може бути виділені в натурі у окремий об"єкт з присвоєнням окремої поштової адреси. Згідно положень ст.319 ЦК України, власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном, всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. На теперішній час частка будинку позивача не виділена в натурі, що завдає їй значні незручності стосовно розпорядження своїм майном. Саття 364 ЦК України передбачає право співвласника на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності за домовленістю. Згідно вимог чинного законодавства, розпорядження майном, яке перебуває у спільній частковій власності, можливе лише за згодою всіх співвласників, що обмежує його права власника на самостійне розпорядження своєю власністю. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Вирішити питання виділу частки за домовленістю сторін не представляється можливим, бо відповідач вже тривалий час перебуває на заробітках за межами країни, на пропозиції позивача не відповідає і не з"являється до нотаріуса для посвідчення відповідного договору, хоча технічною документацією на нерухоме майно, що перебуває у спільній частковій власності, передбачено можливість такого поділу, а саме виділу в натурі часток без погіршення стану об"єкта та порушення прав кожного співвласника, з оформленням КП "Імпульс" Пологівської районної ради окремого технічного паспорту на її частку будинку. Земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок поділена між ними і відповідач вже користався своїм правом на приватизацію своєї частини земельної ділянки, оформивши на неї державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 769 кв.м. (0,0769 га), кадастровий номер 2323910100:01:037:0011, цільового призначення "для будівництва та обслуговування житлового будинку", серії ЯЕ №701008, виданого на підставі рішення сесії Оріхівської міської ради №64 від 22.06.2006 року, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі за №010727500011. Увідповідності до положень Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" право власності на нерухоме майно підлягає обов"язковій державній реєстрації, правовстановлювальним документом для проведення якої є рішення суду. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспрювання, а ст.16 ЦК України передбачено один із способів такого захисту - визнання права. Позивач прохає виділити їй в одиницю, з присвоєнням окремої поштової адреси, 1/2 частину обєкту нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці загальною площею 1286 кв.м., за адресою: Запорізька область, місто Оріхів, вулиця Героїв АТО (до перейменування вулиця Вержбицького), 14 (чотирнадцять), до складу якого входять: житловий будинок літ. "А" з коридором 1-1 площею 5,5 кв.м, кухнею 1-2 площею 7,1 кв.м, житловою кімнатою 1-3 площею 19,5 кв.м, житловою кімнатою 1-4 площею 9,6 кв.м., кладовою 1-5 площею 4,7кв.м, кладовою 1-6 площею 6,7 кв.м, 1/2 частина сараю літ. "Б", сарай літ. "В", літня кухня літ. "З", гараж літ. "И", вбиральня літ. "Ж", погріб з шийкою літ. "п-г", паркан №3, хвіртка №4.Визнати за нею право власності на обєкт нерухомого майна за адресою: Запорізька область, місто Оріхів, вулиця Героїв АТО (до перейменування вулиця Вержбицького), 14а (чотирнадцять «а»), до складу якого входять: житловий будинок літ. "А" загальною площею 53,1 кв.м, житловою площею 29,1 кв.м, сарай літ. "Б", сарай літ. "В", літня кухня літ. "З", гараж літ. "И", вбиральня літ. "Ж", погріб з шийкою літ. "п-г", паркан №3, хвіртка №4, з правом реєстрації в відповідних органах. Позивач в судове засідання не зявилася, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, дійшов до переконання про наявність підстав для задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст.369 ЦК України). Згідно зі ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної вланості є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається.Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно з ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. За положеннями ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВАЕ за №516320, виданого 10 квітня 2003 року державним нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №890 (а.с.3), позивачеві належить ? частина житлового будинку, розташованого на земельній ділянці загальною площею 1286 кв.м., за адресою: Запорізька область, місто Оріхів, вулиця Вержбицького, 14 (чотирнадцять). Інша ? частина житлового будинку належить відповідачеві на підставі договору купівлі-продажу від 18 вересня 1990 року, посвідченого нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за №2479.(а.с.9-10). За технічними показниками обидві частини житлового будинку є відокремленими, мають окремі виходи і згідно висновку Комунального підприємства «Імпульс» Пологівської районної ради Запорізької області від 26 серпня 2016 року за №39 (а.с.7), можуть бути виділені в натурі у окремі обєкти з присвоєнням окремих поштових адрес. Частка житлового будинку позивача має окрему поштову адресу: Запорізька область, місто Оріхів, вулиця Вержбицького, 14а (чотирнадцять «а»), підтвердженням чого є відповідна відмітка про її реєстрацію місця проживання в особистому паспорті.(а.с.2 зв.). Позивач не може вирішити питання виділу частки за домовленістю сторін, бо відповідач не зявляється до нотаріуса для посвідчення відповідного договору. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не відповідає на пропозиції позивача і не зявляється до нотаріуса для посвідчення відповідного договору, оскільки вже тривалий час перебуває за кордоном на заробітках, а тому вирішити питання виділу частки за домовленістю сторін не представляється можливим, хоча технічною документацією на нерухоме майно, що перебуває у спільній частковій власності, передбачено можливість такого поділу, а саме виділу в натурі часток без погіршення стану обєкту та порушення прав кожного співвласника. Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для державної реєстрації прав є рішення суду. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а ст. 16 ЦК України передбачено один із способів такого захисту визнання права. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що пред'явлений позивачем позов про виділення частки майна, відповідає способу захисту цивільних прав, передбаченому ст. 16 ЦК України, та зазначеним вище нормам матеріального та процесуального права, а відтак підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved