Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

ОКВП "Дніпро-Кіровоград" звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторонами укладено договір про надання населенню послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення, проте відповідачем у порушення договірних відносин не проведено своєчасну оплату отриманих послуг, а тому виникла заборгованість, у розмірі 15858,01 гривень за період з 01.12.2014 року по 31.12.2020 року та 3% річних відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, яку позивач просить стягнути та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі, підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, повідомлена про дату, час і місце судового засідання в установленому законом порядку, подала до суду заяву, відповідно до якої просила застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно п.п. 1 п.30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Стаття 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» передбачає, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно ст.ст.525, 526, 527, 530, 625 ЦК України: одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок; якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що 18.07.2016 року між ОКВП "Дніпро-Кіровоград" та [PERSON] укладено договір про надання населенню послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення №1099826/1152 згідно якого ОКВП "Дніпро-Кіровоград" зобов`язались надати послугу з централізованого питного водопостачання та водовідведення, а [PERSON] . Відповідно до Довідки про нарахування плати та розміру платежів, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] нараховано заборгованість за послуги водопостачання за період з 05.2017 року по 12.2020 року у розмірі 15859, 01 гривень. Згідно розрахунку нарахування 3% річних та індексу інфляції відповідно до вимог ст. 625 ЦК України [PERSON] становить 1538,14 гривень. Викладені докази свідчать, що сторони мали договірні правовідносини в яких відповідачем не виконано належним чином умови договору, а тому виникла заборгованість. Відповідачем у ході судового розгляду подано суду заяву про застосування позовної давності. Відповідно статей 257, 261, 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки; перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові; якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Таким чином, у договорі укладеному між ОКВП «Дніпро-Кіровоград» та [PERSON] , що є підтвердженням того, що відповідач погодилась з умовами надання водопостачання за ї адресою, а саме: [ADDRESS] . Крім того, беручи до уваги загальну позовну давність у три роки, суд вважає за можливе задоволення позовних вимог у частині стягнення заборгованості за період 02.2018 року до моменту звернення до суду. Разом з тим, відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому, враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в межах строку позовної давності, а саме: з лютого 2018 року по лютий 2021 року (включно), на суму 13301,20 грн.: розмір інфляційних нарахувань складає 1354,12 грн.; розмір 3% річних складає 399,36 грн. В задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості з централізованого водопостачання та водовідведення за період з грудня 2014 по січень 2018 року(включно) необхідно відмовити за спливом строків позовної давності. Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище обставини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд, враховуючи рішення прийняте по суті, вважає, що понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача, пропорційно задоволеним вимогам, що відповідає ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial