Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Пзивачкою подано до суду дійсний позов. В позові позивачка зазначає , що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого має малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом із позивачкою і яка самостійно матеріально утримує дитину, відповідач після припинення шлюбних відносин, починаючи з весни 2017 року фактично не мешкав з нею та дочкою, усі питання щодо виховання та матеріального утримання малолітньої дочки вона вирішує самостійно, позивачка зазначає, що має можливість вивезти дочку на відпочинок за кордон до родичів та своїх друзів, забезпечуючи відповідний належний рівень оздоровлення та проживання. При тім, позивачка зазначає, що в зв"язку із тим, що на сході України, а саме в Луганській області, продиться антитерористична ситуація, у неї може виникнути необхідність виїхати за межі України, а відповідач категорично не бажає дати відповідну нотаріально посвідчену заяву про надання згоди на виїзд дочки за кордон. За викладених обставин, в поданому позові , позивачка просить суд: - надати [PERSON] , [INFO] громадянці України, дозвіл на оформлення всіх пов*язаних із перетинанням державного кордону України документів для виїзду з акордон її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , без згоди її батька [PERSON] , [INFO] , громадянина України; - надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України та на зворотній в*їзд в Україну моєї малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у моєму супроводі уповноважених на це осіб, без згоди та супроводу батька дитини [PERSON] , [INFO] , громадянина України , на період до досягнення дочкою шістнадцятирічного віку На поданий позов з боку відповідача подані письмові пояснення, в яких він не погодився із позовом, зазначивши, що позивачка з червні 2014 року, разов з їх неповнолітньою дитиною , мешкає в м.Воронеж Російської Федерації і надала суду неправдиві відомості про своє місце проживання. У судове засідання позивачка не з"явилась, в поданому позові , просила розгядати її позов без її участі. У судове засіданні з"явилась представник позивачки, її мати, за довіреністю - [PERSON] .. У судовому засіданні представник позивачки пояснила, що її донька ( позивачка) дійсно виїхала до м.Воронеж РФ в червні 2014 року, в зв"язку із початком проведення на території Луганської області АТО. На питання відповідача чи відмовлявся він надати відповідну згоду на виїзд позивачки із дитиною за межі України - позивачка пояснила, що відповідач погоджувався надати таку згоду, але її донька побоюється , що відповідач не виконає своїх обіцянок і тому не приїздить до м.Попасна. На питання суду, чому позивачка звернулась до суду , будучи за межами України - представник конкретних пояснень не надала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні підтримав свої заперечення щодо того, що позивачка надала неправдиві дані до суду щодо місця проживання позивача та їх спільної дитини [PERSON] , посилаючись на те, що з червня 2014 року позивач разом з донькою мешкає у м.Воронеж РФ, за адресою, вказаною у позові - [ADDRESS] - позивачка не мешкає. Відповідач підтвердив, що не має ніякої мети перешкоджати оформленню відповідних документів щодо виїзду його дитини із позивачкою за межі України або за кордон, але позивачка вже перебуває за межами України та з 2014 року не приїздила до м.Попасна і він з 2014 року не має можливості приймати участь у вихованні своєї дитини. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Предметом даного позову являється вирішення питання про реалізацію права матері дитини на виїзд її дитини , яка не досягла шістнадцяти років, за межі України. Питання щодо порядку виїзду фізичної особи, яка не досягла шістнадцяти років за межі України, регулються положеннями ЦК України та положеннями ЗУ "Про порядок виїзду з України та в"їзду в Україну", а також це питання урегульовано положеннями "Правилами перетинання державного кордону громадян України", які затверджені ПКМУ № 57 від 27.01.1995 року. Також, при розгляді даного позову, суд враховує положення Цивільно-процесуального закону щодо з"ясування підстав для звернення до суду, порушеного права особи та способу захисту при звернення до суду. Так, відповідно до положень ст.313 ЦК України - фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом. Відповідно до положень "Правил перетинання державного кордону громадян України", які затверджені ПКМУ № 57 від 27.01.1995 року. - Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку, у тому числі в супроводі членів екіпажу повітряного судна, на якому вони прямують.\ Пункт 3 в редакції Постанови КМ N 527 ( 527-2018-п ) від 04.07.2018 \ Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: зокрема: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків, у разі пред"явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; При тім, відповідно до положень ЦПК України - згідно ст.4 - право на звернення до суду за захистом до суду має особа в порядку, встановленому цим Кодексом, за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Також, відповідно до ст.12,81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, Враховуючи визначені правові положення, суд зазначає. Із наданих до позову документів, судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано 27 червня 213 року Комишувахською селищною радою Попаснянського району Луганської області, актовий запис №11. Від спільного шлюбу сторони малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , батьком якої є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). Згідно Акту депутатського обстеження від 18.07.2018 року - [PERSON] [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , тривали час за вказаною адресою не мешкає. Згідно Акту перевірки проживання від 22.03.2019р., складеного депутатом Попаснянської міської ради Прокопкенко О.С., проведено обстеження квартири [ADDRESS] . В ході обстеження встановлено, що в даній квартирі ніхто не мешкає, в дверному отворі багато корінців від комунальних служб міста. Сусіди повідомили, що раніше мешкала [PERSON] , 1988 року народження, яку давно ніхти не бачив. Місце проживання сусідам невідомо. Даний факт підтверджують сусіди [PERSON] , [PERSON] (а.с.58). Вищезазначені Акти депутатських обстежень затверджені печаткою Попаснянської міської ради Луганської області. В матеріалах даної справи міститься поштова кореспонденція надіслана позивачці судом (судові виклики), яка повернута на адресу суду без вручення тричі - від 19.07.2018р., від 01.02.2019р., від 18.03.2019р.. А так, суд дослідивши письмові матеріали справи, зазначає, що при розгляді даної справи було встановено та доведено з боку відповідача, що предмет спору, зазначеного у позові взагалі відсутній, підстав для звернення до суду із дійсним позовом у позивачки не було, оскільки відподач не відмовляв їх у надання згоди на виїзд їх неповнолітньої доньки за межі України і це підвердила у суді представник позивачки - її мати, на думку представника позивачки , яку вона висловила у судовому засіданні - це її припущення щодо можливої відмови відповідача у наданні відповідної такої згоди у майбутньому. Щодо вимог позивачки про надання дозволу їй на оформлення всіх пов"язаних із перетинанням державного кордону для виїзду за кордон її малолітньої доньки - суд зазначає, що ні в позові, ні в судовому засіданні щодо цієї вимоги ніяких обгурнтувань не зазначено. Вирішуючи даний позов, суд зазначає, що порушення будь-якого права позивачки, що могло б бути підставою для звернення її до суду із дійсним позовом, судом не встановлено, представником позивачки не зазначено, а відповідачем навпаки доведено, що фактичні обставини, зазначені у позові не відповідють дійсності. А тому, суд зазначє, що даний позов поданий до суду необгрунтовано, в зв"язку з чим задоволенню не підлягає. На підставі викладеного, ст.313 Цивільного кодексу України, Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України»,

Outcome: dismissed