Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення грошових коштів (заборгованості) за договорами банківських вкладів, який 25.11.15. уточнила (а.с.59-61), мотивуючи свої вимоги наступним. 07.10.13. та 09.01.14. між позивачкою та ПАТ «Банк «Демарк» було укладено договори строкових банківських вкладів (депозитів) в іноземній валюті № 592886 та № 616450. Відповідно до вказаних договорів, загальна сума двох вкладів разом становила 15 000,00 тис. доларів США 00 центів. Датами повернення вкладів були 13 жовтня 2014 та 14 січня 2015 (відповідно). Постановою Правління Національного банку України від 25 вересня 2014 року № 600 ПАТ «Банк «Демарк» було віднесено до категорії неплатоспроможних» та запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. В подальшому протягом дії тимчасової адміністрації було сформовано перелік вкладників, які мають право на виплату за рахунок активів банку. Станом на 29 вересня 2014 року на моїх рахунках позивачки знаходилися кошти в сумі 15 000,00 доларів США, курс гривні на вказану дату становив 1290, 8176 грн. за 100,00 доларів США, отже Фонд повинен був виплатити позивачці кошти в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в розмірі 193 622,64 грн. Дана сума не є більшою 200 000,00 грн., згідно ч. 27 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Згідно договорів депозитних вкладів Банк «Демарк» повинен був сплачувати позивачці 9,5 % річних з суми 2000,00 доларів США відповідно до договору № 616450, та 9% річних з суми 13 000,00 доларів США згідно договору № 592886, а отже сума до виплати складає 196,508,38 грн. 26.01.15. Чернігівською філією Ощадбанку України позивачці було виплачено 180 176, 93 грн., тобто Фонд не включив до виплати суму у розмірі 16 332 грн. Просила стягнути з відповідача на її користь грошові кошти (заборгованість) за договорами банківських вкладів № 592886 від 07 жовтня 2013 року та № 616450 від 09 січня 2014 року в сумі 13 446,26 грн., а також заборгованість за відсотками в сумі 2 885,74 грн. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві. Представник третьої особи вважала, що позов задоволенню не підлягає. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку (а.с.70). На адресу суду надійшло клопотання, згідно якого просять закрити провадження по справі (а.с.33-35). Вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що 07 жовтня 2013 року між позивачкою [PERSON] та ПАТ «Банк «Демарк» було укладено Договір строкового банківського вкладу (депозиту) в іноземній валюті № 592886 (а.с.6). 09 січня 2014 року між позивачкою [PERSON] та ПАТ «Банк «Демарк» було укладено Договір строкового банківського вкладу (депозиту) в іноземній валюті № 616450 (а.с.7). 09.09.2014 року позивачкою було подано заяву на адресу голови правління ПАТ «Банк «Демарк», де просить відновити дію пунктів 1.3. та 2.1.7. договорів, в разі невиконання вважати, що договори розірвано з вини банку. З урахуванням зазначеного листа банком договори строкового банківського вкладу було розірвано. Згідно заяв на видачу готівки № 2 та № 3 від 26.01.2015 року, через відділення АТ «Ощадбанк» позивачу було виплачено 155683,79 грн. та 24493,14 грн. (а.с.11). Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.09.2014 № 102 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Банку «Демарк» з 29.09.2014 було запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк «Демарк». Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 30.09.2015 № 18 «Про початок процедури ліквідації Банку «Демарк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» з 30.01.2015 р. було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Демарк» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію «Банку «Демарк». 30.01.2015 Правлінням Національного банку України прийнято Постанову № 6 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» (а.с.65). З позовної заяви та пояснень представника позивача вбачається, що 26.01.15. позивачка у Чернігівському відділенні Ощадбанку України отримала 180 176,93 грн., які виплачені Фондом гарантування вкладів фізичних осіб в рахунок відшкодування не виконаних зобовязань ПАТ Банк «Демарк» за договорами строкового банківського вкладу № 592886 та № 616450. Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Відповідно до частини 1 статті 3 цього Закону Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Пунктом 3 частини 1 статті 2 Закону визначено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 2 Закону вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката. Управління поточною діяльністю Фонду здійснює виконавча дирекція Фонду (частина 1 ст. 11 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"). Повноваження виконавчої дирекції Фонду визначені в статті 12 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Зокрема, відповідно до пунктів 2, 4 частини 3 цієї статті виконавча дирекція Фонду у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку. Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами (ч. 1 ст. 26 Закону). За правилами частин першої-третьої статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Згідно частини 5 статті 27 Закону протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону (ч. 6 ст. 27 Закону). Відповідно до пунктів 3-5 розділу III Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14 (далі - Положення) Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку. Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку. Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку. Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом. Інформація про вкладника в Переліку має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Перелік на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду та відбитком печатки банку, що ліквідується, на електронних носіях подається на СD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними. Як передбачено у пунктах 2, 3 розділу IV Положення, Фонд складає лише на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр). Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду у випадку відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру. Окрім цього, порядок відшкодування Фондом вкладів фізичних осіб врегульований нормами "Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами" затвердженим рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14. Так, в пункті 4 розділу II Положення визначено, що банк після отримання повідомлення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку повинен здійснити: нарахування відсотків та перерахування з рахунків з обліку нарахованих витрат податку з оподаткованого доходу; відображення операцій з використанням платіжних карток, а також усіх видаткових операцій, що відбулися після початку процедури виведення Фондом банку з ринку; консолідацію інформації про вкладників на рівні головного банку; звірку сум залишків за вкладами і нарахованими відсотками, зменшеними на суму податку, між базою даних та балансовими рахунками, на яких обліковуються вклади фізичних осіб і нараховані за ними відсотки. Результати звірки оформлюються у вигляді Акта звірки бази даних та балансових рахунків за формою, визначеною Правилами формування та ведення баз даних про вкладників, затвердженими рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09.07.2012 року № 3, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 23.08.2012 року №1430/21742. Аналізуючи норми чинного законодавства, слід зробити висновок, що протягом дії тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Демарк» уповноважена особа Фонду на тимчасову адміністрацію проводить інвентаризацію банківських активів і зобов'язань, консолідацію (зведення) баз даних про вкладників на рівні головного банку; звірку між базою даних та балансовими рахунками сум залишків за вкладами і відсотками; аналіз стану бази даних та порівняння інформації, що зазначена у базі даних, на повну відповідність даним з копій документів вкладників із справ з оформлення рахунків, складає перелік вкладників для виплати під час дії тимчасової адміністрації в межах 200 тисяч гривень та визначає розрахункові суми для виплати, у тому числі у розрізі кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, банком, на підставі листа позивача від 09.09.2014 було достроково припинено дію договорів № 592886 від 07 жовтня 2013 року та № 616450 від 09 січня 2014 року строкового банківського вкладу (депозиту) та здійснено відповідний перерахунок нарахованих процентів. Згідно умов договорів при достроковому припиненні дії договору вкладник доручає банку списати з рахунку вкладу різницю між сумою сплачених процентів та сумою процентів, нарахованих згідно пункту 5.2. (за ставкою 0,1 річних), за фактичний строк зберігання Вкладу, в даному випадку заборгованість з урахуванням відповідного перерахунку за вкладом № 592886 складає 12060,29 доларів США, а за вкладом № 616450 1897,40 доларів США (а.с.47,48), та вказані суми виплачені позивачу. Оскільки обставини, якими позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги не свідчать про наявність спірних публічно-правових відносин, зазначені позовні вимоги належить розглядати в порядку цивільного судочинства. Проаналізувавши і дослідивши всі надані сторонами докази у їх сукупності з нормами права, виходячи із засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. На підстав викладеного,

Outcome: dismissed