Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до виконавчого комітету Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області треті особи без самостійних вимог: Рахівська державна нотаріальна контора Закарпатської області, Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області, про визнання права власності у порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що після смерті громадянки [PERSON], [INFO], залишилося спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS]. За життя, [PERSON], вчинила заповітне розпорядження, згідно якого, все своє майно, в тому числі і вищевказаний житловий будинок, заповіла їй - [PERSON]. З метою отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно, вона звернулася до Рахівської державної нотаріальної контори про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак оформити свої спадкові права вона не має можливості, оскільки на спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи. У зв'язку з наведеним, просить суд визнати за нею право власності у порядку спадкування за заповітом на житловий будинок [ADDRESS]. Позивачка [PERSON], в судове засідання не з'явилася, однак її представник [PERSON], надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - виконавчого комітету Середньоводянської сільської ради, в судове засідання не з'явився, однак сільський голова Н.І. Шіман, 23.09. 2014 року (реєстрація по канцелярії суду за Вх № 4280/14) надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника сільської ради. Представник третьої особи без самостійних вимог - Рахівської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явився, однак завідуюча нотаріальною конторою Пріц О.І., надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник третьої особи без самостійних вимог - реєстраційної служби Рахівського РУЮ, повторно в судове засідання не з'явився, опричини неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Встановлено, що позивачка [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом після смерті громадянки [PERSON], яка померла [INFO]. Після смерті [PERSON], залишилося спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS], і відносно якого останній розпорядився шляхом складення заповіту 11.04. 2001 року. Згідно даного заповіту [PERSON] належний їй житловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS], і все її майно, заповіла позивачці [PERSON] Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в її користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. З матеріалів справи встановлено, що спадковий житловий будинок за життя належав померлій [PERSON], тому являється в даному випадку об'єктом спадкових прав позивачки. Вартість вказаного житлового будинку становить 261294 гривень, що стверджується висновком про вартість майна, виданого суб'єктом оціночної діяльності ПП [PERSON] Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, виданої КП "БТІ" Рахівської районної ради, спірний будинок побудований у 1969 році. При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви. Враховуючи, що позивачка по справі належить до спадкоємців за заповітом, спадщину прийняла, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат позивачкою не ставилося. На підставі наведеного, ст.ст. 10, 58, 60, 88, 212, 213, 223 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Outcome: approved