Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

21.07.2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що понад 14 років перебував в трудових відносинах з відповідачем ДП " СхідГЗК", ПАТ " Трест " Кривбасшахтопроходка". Під впливом шкідливих факторів у нього виникли захворювання- хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. ( пиловий бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії. ЛН першого -другого ступеню, облітеруючий ендартеріїт нижніх кінцівок другого ступеню, ХАН другого ступеню, нейросенсорна приглухуватість першої стадії ( з легким зниженням слуху). Висновком ДУ " Інститут медицини праці НАМН України" від 22.07.2014 року та 26.05.2015 року вказані захворювання були визнані як професійні. Висновком Кіровоградської обласної МСЕК було встановлено 50 % втрати працездатності та третю групу інвалідності. Через професійні захворювання і втрату працездатності він переживає моральні страждання, які пов'язані з постійним болем, не можливістю займатися улюбленими справами, обмеженістю в спілкуванні, потребою медикаментозного догляду, тим, що в 53 роки став інвалідом, неможливістю повноцінно спілкуватися з оточуючими, тому вважає, що йому заподіяна моральна шкода, яку він просить стягнути з відповідачів, яку оцінює в 60 000 грн.. Представник позивача в судове засідання не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник відповідача ДП " Схід ГЗК" та представник ПАТ " Трест " Кривбасшахтопроходка" в судове засідання не з"явилися, надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутність. ДП " Схід ГЗК" позовні вимоги не визнав, посилаючись на письмове заперечення. Представник ПАТ " Трест " Кривбасшахтопроходка" позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини. Позивач на протязі 14 років працював на ДП СхідГЗК та ПАТ " Трест " Кривбасшахтопроходка, 06.05.2014 року був звільнений в зв"язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі внаслідок стану здоров"я, що вбачається з копії трудової книжки. Відповідно до ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних та нешкідливих умов праці на всіх підприємствах, установах, організаціях покладається на власника або уповноваженого ним орган. Висновком Українського науково-дослідного інституту промислової медицини в м. Кривий Ріг від 22.07.2014 року № 1224 та від 26.05.2015 року № 747, захворювання позивача внаслідок роботи в особливо шкідливих умовах праці визнано як професійні захворювання. 12.08.2014 року позивачу висновком огляду бюро Кіровоградської обласної МСЕК було встановлено 30 % втрати працездатності та третю групу інвалідності, під час повторного огляду 03.06.2015 року встановлено 50% втрати працездатності та залишено третю групу інвалідності. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України у п. 13 постанови від 31.03.1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин ( незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоровя умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обовязок по відшкодуванню моральної ( немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Відповідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання від 31.07.2014 року причиною професійного захворювання [PERSON]. є тривалий термін роботи в особливо важких та особливо шкідливих умовах праці Смолінській та Новокостянтинівській шахтах ДП Схід ГЗК", ПАТ " Трест " Кривбасшахтопроходка". На підставі санітарно- гігієнічної характеристики № 11 від 26.05.2014 року, виходячи з найгірших показників, працю [PERSON] в період роботи можна віднести до ІІІ класу 4-го ступеню шкідливості та небезпеки. В порушення ст. 6 Закону України Про охорону праці [PERSON] не було забезпечено на робочому місці ДП Східний ГЗК та ПАТ " Трест " Кривбасшахтопроходка" безпечних умов праці. Позивач переживає постійний фізичний біль і душевні страждання в зв'язку з ушкодженням здоров'я і погіршенням можливостей реалізації своїх звичок і бажань, погіршенням відносин з оточуючими людьми, ним втрачаються звичайні життєві зв'язки на поновлення яких потрібно докладати додаткових зусиль, тому суд вважає, що позивачу заподіянням професійного захворювання заподіяна моральна шкода, обовязок по відшкодуванню якої необхідно покласти на ДП Східний гірничо-збагачувальний комбінат та ПАТ " Трест " Кривбасшахтопроходка". Враховуючи вимоги розумності і справедливості, глибину фізичних та душевних страждань позивача, погіршення його здібностей і обсяг вимушених змін в житті, враховуючи наявність професійних захворювань в його віці та те, що в 53 роки він став інвалідом, внаслідок отриманих професійних захворювань його було звільнено з роботи, на даний час не має змоги самостійно заробляти собі та родині на прожиття, а живе за рахунок пенсії, яку отримує по інвалідності, на даний час йому протипоказана важка праця, за висновком МСЕК він потребує медичного та санаторного лікування, крім того, постійно відчуває біль, через свій хворобливий стан змушений буде постійно лікуватися, все це призводить до душевних та моральних страждань, позивач на ДП Східний гірничо-збагачувальний комбінат пропрацював 4 роки та 11 місяців, тому суд оцінює завдану йому моральну шкоду в 12 000 грн., а на ПАТ " Трест " Кривбасшахтопроходка" пропрацював 10 років, тому суд оцінює завдану йому моральну шкоду з урахуванням повного визнання відповідачем позовних вимог в 30000 грн., а отже позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 п.3 ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя чи смертю.

Outcome: approved