Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] покликається на те, що є власником житлового будинку у [ADDRESS], у якому зареєстрований відповідач [PERSON] зі своєю сім"єю. З жовтня 2005 року відповідачі у смт. Стара Вижівка, де винаймають квартиру. Крім цього, дружина відповідача має власний будинок у с. Любохини по вул. Василя Коржана. Просить визнати їх такими, що втратили право користування цим будинком, оскільки участі у його ремонті та оплаті послуг не беруть. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала з наведених підстав. Пояснила, що протягом останніх 9 років проживає одиноко . Відповідачі ніякої допомоги не надають. А вона за станом здоров"я її потребує. Тому хоче подарувати своє житло дочці, яка протягом того часу постійно доглядає її. Чого не може зробити у зв"язку з реєстрацією у спірному житлі відповідачів. Разом з тим, не заперечує щодо відшкодування синові його частки. Відповідачі [PERSON],[PERSON],[PERSON] у судове засідання не з"явилися . Попередньо подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності. А [PERSON] про це заявила у телефонному режимі. Відповідач [PERSON] з позовом погодився частково і пояснив,що,дійсно, у серпні 2005 року з сім"єю переїхав до матері у її будинок. А в жовтні того ж року вибули у Стару Вижівку, де проживають по даний час, винаймаючи житло. Ствердив, що у спірному будинку проживав попередньо з часу народження до осені 1999 року. Вважає,що має частку у майні. Заслухавши пояснення сторін , вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У відповідності зі ст. ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. А ст. 405 ч.2 ЦК України зазначено , що член сім"ї власника житла втрачає таке право у разі відсутності члена сім"ї без поважної причини понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивач свій позов доводить такими доказами : копіями: паспортів сторін; довідками про склад сім"ї та про реєстрацію відповідачів і їх непроживання ; письмовими поясненнями сусідів сторін по с. Любохини ( підписи яких посвідчені самоврядним органом) та свідоцтвом про право власності на будинок і державним актом на землю (для обслуговування будинку). Відповідач повністю визнає те, що з сім"єю проживав у будинку матері лише з серпня 2005 року по жовтень 2005 року. А надалі вибули у смт. Стара Вижівка разом зі своїм майном, де проживають по даний час. Житло винаймають і реєстрацію у спірному будинку матері зберігають. Ствердив, що між матір"ю і дружиною не склалися відносини. Малолітніх дітей формально реєстрували у батьківському будинку. Ніяких витрат по ньому не несуть. З врахуванням викладеного слідує, що дружина і діти відповідача права як такого на житло не мали і не мають. Ним не користуються з жовтня 2005 року без поважної причини. А тому є такими, що втратили право на користування спірним житлом. Що стосується відповідача [PERSON], який є рідним сином позивача, то з пояснень сторін з"ясовано, що у даному будинку проживав з часу народження по 1999 рік. Батьки були колгоспниками ( батько працював трактористом, а мати - ланковою) і господарство відносилось до суспільної групи колгоспного двору. Сім"єю вели спільне господарство. Отже, відповідно до діючого на той час законодавства (ст.120,121 ЦК України 1963 р.) набув певну частку у цьому дворі, майно якого належало його членам на праві сумісної власності. І згідно зі ст. 17, 13 Загальної Декларації прав людини кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого права. Кожна людина має право вільно пересуватися і обирати місце проживання у межах кожної країни. Таким чином, відповідач [PERSON] не втратив права користування спірним житлом, у даному випадку. Позивач набула права власності на цей будинок з часу реєстрації нерухомості, тобто з 02.09.2014 року. Ст. 7 ч.1 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. І відповідно до ст.167 ч.2 ЖК України ... член сім"ї , який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Тобто, дружина відповідача і повнолітні діти таке право втрачають з жовтня 2005 року, а малолітні ([PERSON] і [PERSON])- з дня їх реєстрації у спірному будинку. З врахуванням викладеного суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial