Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Сватівського районного суду Луганської області з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 4,77 га, яка розташована на території Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області, кадастровий номер 4424084000:20:004:0015, після смерті її батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Згідно заповіту, посвідченого Виконавчим комітетом Новосвітлівської селищної ради Краснодонського району Луганської області 23.04.2013 року, реєстр № 46, [PERSON] заповів їй земельну ділянку № [NUMBER] площею 4,7700 га кадастровий номер 4424084000:20:004:0015, державний акт серія ЯИ №831342, яка розташована на території Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області, а її сестрі [PERSON] , земельну ділянку № [NUMBER] площею 4,77 га, кадастровий номер 4424084000:20:004:0014, державний акт серія ЛГ №072072, яка розташована на території Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 23.04.2013 року заповіт зареєстровано за № 33843055. Факт її родинних відносин з померлим батьком підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.09.1966 року, виданого Містківською сільською радою Сватівського району Луганської області, та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27.11.1993 року, актовий запис № 38, згідно якого дошлюбне прізвище " [PERSON] " змінено на " [PERSON] ". 10 червня 2019 року позивачка звернулась до державного нотаріуса Першої Сватівської державної нотаріальної контори Власова О.В. із заявою про оформлення свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.06.2019 року № 953/02-31 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю документа, що підтверджує право власності спадкодавця на вищезазначену земельну ділянку. Просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 4,77 га, яка розташована на території Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області, кадастровий номер: 4424084000:20:004:0015, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЛГ № 072072, що належала її батькові - [PERSON] , який помер - [INFO] . Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Пономаренко Н.М. в судове засідання не з`явилися, позивач надала суду заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутність та відсутність представника, позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, згідно якої просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі. У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь, судове засідання проводиться без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. На підставі викладеного суд, вважає, можливим розглянути справу за відсутності сторін за наявними у справі. Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Молодогвардійської міської ради Луганської області. Місце смерті смт. Новосвітлівка Краснодонського району Луганської області. [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно - земельні ділянки розташовані на території Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області: земельна ділянка № [NUMBER] площею 4,77 га, кадастровий номер 4424084000:20:004:0014, державний акт серія ЛГ №072072; земельна ділянка № [NUMBER] площею 4,77 га, кадастровий номер 4424084000:20:004:0015, державний акт серія ЯИ №831342. Відповідно заповіту від 19 квітня 2013 року, складеного [PERSON] , останній заповів позивачці, [PERSON] земельну ділянку № [NUMBER] площею 4,77 га, а її рідній сестрі [PERSON] , земельну ділянку № [NUMBER] площею 4,77 га. Факт родинних відносин [PERSON] з померлим батьком підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.09.1966 року, виданого Містківською сільською радою Сватівського району Луганської області, та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27.11.1993 року, актовий запис № 38, згідно якого дошлюбне прізвище " [PERSON] " змінено на " [PERSON] ". Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 03 лютого 2020 року по справі 426/13253/19 за відповідачкою [PERSON] було визнано в порядку спадкування за законом, після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] право власності на земельну ділянку № [NUMBER] площею 4,77 га, кадастровий номер 4424084000:20:004:0014, державний акт серія ЛГ №072072, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області. Позивачка у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори за місцем свого постійного проживання та місцем смерті спадкодавця та у м.Сорокине(Краснодон) Луганської області, але отримати Свідоцтво про право на спадщину не змогла через незалежні від неї причини. На неодноразові звернення до Краснодонської міської державної нотаріальної контори вона отримала відповідь від 20.01.2015 року про неможливість видачі їй свідоцтва через відключення державного нотаріуса Краснодонської державної нотаріальної контори від Спадкового реєстру.Крім того, через проведення на той час АТО на території м. Сорокине Луганської області, відомості до спадкового реєстру не були внесені. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.06.2019 року вбачається, що [PERSON] звернулася до нотаріуса для оформлення свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно - земельну ділянку після померлого [PERSON] , однак їй було відмовлено, оскільки у неї відсутній правовстановлюючий документ на вищезазначену земельну ділянку. Згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки ТзОВ «Альянс-оцінка» від 13.05.2021 року вартість земельної ділянки кадастровий номер 4424084000:20:004:0015, державний акт серія ЯИ №831342, яка розташована на території Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області складає 57949 (п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот сорок дев`ять) грн. Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкове майно за заповітом, яке залишилось після смерті [PERSON] , у зв`язку з неможливістю отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у позасудовому порядку. Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про нотаріат» та іншими підзаконними нормативними актами. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим право установчим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять всі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з законних підстав набуття права власності є спадкування. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають тільки у тому випадку, якщо наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а при відмові нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності до положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , який за життя набув право власності на земельну ділянку площею 4,77 га, яка розташована на території Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області, та склав заповіт, відповідно до якого заповів позивачці вказану земельну ділянку, а також беручи до уваги повне визнання позову відповідачкою, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, враховуючи положення норм діючого законодавства про спадкування передбачених ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved