Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

16 вересня 2021 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 1503 від 17.02.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тараса Володимировича про стягнення з [PERSON] суми в розмірі 62 291 грн. та стягнути з відповідача судові витрати. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 14.10.2013 року між ПАТ «Імексбанк» і [PERSON] укладено кредитний договір № 00085474/1, згідно якого [PERSON] було надано кредитний ліміт в сумі 8000 гривень. Наприкінці травня 2021 року позивачу стало відомо про наявність відкритого виконавчого провадження відносно неї особи приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Шавлукової З.А. На адвокатський запит приватним виконавцем Шавлуковою З.А. направлено лист від17.05.2021 року №6445, разом із додатками зі змісту якого стало відомо наступне. За вихідним від 22.02.2021року № 31506273 ТОВ «ФК «Фінрайт» до приватного виконавця Шавлукової З.А. направлено заяву про відкриття виконавчого провадження, про стягнення із [PERSON] заборгованості у розмірі 62 791 гривень 83 копійок на користь Товариства за договором № 999-00085474/1 про надання кредиту укладеного 14 жовтня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Імексбанк».17 лютого 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. видано виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 1503, за змістом якого: пропонується стягнути на користь ТОВ ФК «Фінрайт» заборгованість, що виникла за кредитним договором №999-00085474/1 від 14 жовтня 2013 року, з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між Публічним акціонерним товариством «ІМЕКСБАНК» код ЄДРПОУ 20971504, та [PERSON] . Правонаступник усіх прав та обов`язків AT «Імексбанк» за вказаним кредитним договором ГОВ «ФК «Фінрайт» на підставі договору про відступлення права вимоги від 31 березня 2020 року. Строк платежу по Кредитному договору настав, Боржником допущено прострочення. Стягнення заборгованості проводиться за період з 09 лютого 2018 року по 08 лютого 2021 року. Сума заборгованості складається із: Простроченої заборгованості за кредитом - 7994,03 грн., Заборгованості за відсотками - 36649,32 грн., Заборгованості за комісією - 176478,48 грн., вальна сума заборгованості становить 62291,83 грн., та суму плати, що здійснена стягувачем за чинення виконавчого напису - 500,00 грн. Постанова про відкриття виконавчого провадження від 09.03.2021 ВП №64761921 за виконавчим написом №1503 від 17.02.2021 року. Позивач з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» жодних договорів не укладала, кошти від Товариства не отримувала та взагалі про існування такого банку не знала. У позивача відсутні будь-які документи з яких би вбачалось наявність обов`язку щодо сплати заборгованості у сумі 62291, 83 грн. Позивач жодних договорів з вищевказаною компанією не укладала, кошти від цієї компанії не отримувала, тож просто фізично не може мати борг. Також на адресу Позивача не надходило відповідних повідомлень від ПАТ «Імексбанк» про передання всіх прав за кредитним договором [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія Фінрайт» Вчиняючи виконавчий напис, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., діяв у порушення вимог ч.ч.1, 3 ст..13-1 Закону України «Про нотаріат», тобто здійснював нотаріальну діяльність за межами Івано-Франківського міського нотаріального округу, до якого цей приватний нотаріус належить, адже майно, що належить позивачеві, знаходиться в м. Запоріжжя Запорізької області. Ні постанови про відкриття виконавчого провадження, ані постанови про звернення стягнення на заробітну плату за ВП №64761921 на адресу позивача (за реєстрацією місця проживання, та за адресою місця фактичного проживання позивача) не надходило. Наразі Позивач зареєстрована по [ADDRESS] , фактично проживає за адресою [ADDRESS] . При цьому, у постанові про відкриття виконавчого провадження від 09.03.2021 №64761921 значено адресу фактичного місця проживання позивача, що свідчить про наявність у стягувача інформації про фактичне місце перебування позивача, проте жодних документів навіть на адресу фактичного перебування позивача відповідачем ТОВ ФК «Фінрайт» та приватним виконавцем Шавлуковою З.А. направлено не було. У адвокатському запиті ставилось питання стосовно надсилання копії договору між ТОВ «ФК «Фінрайт» та боржником [PERSON] , або іншого документу, що підтверджує виникнення боргових зобов`язань стосовно боржника. Проте, у наданих приватним виконавцем Шавлуковою З.А. документах, така інформація відсутня, що свідчить про відсутність можливості безспірного списання боргу приватним нотаріусом Личук Т.В.. Разом із тим, у наданих приватним виконавцем Шавлуковою З.А. міститься «Розрахунок штрафних санкцій по простроченій заборгованості за період з 09.02.2018 по 08.02.2021 року складеного ТОВ «ФК «Фінрайт», за підписом директора товариства Погорєлова Ю.А. Доданий розрахунок, не є первинним документом, а фактично є довідкою про заборгованість боржника за період з 09.02.2018 року по 08.02.2021 року, із якої неможливо зрозуміти, коли у відповідача виникло право вимоги, відсутні дані щодо останньої дати погашення за наданим кредитом, тощо. Такий розрахунок ТОВ «ФК «Фінрайт» за підписом директора Погорєлова Ю.А. не э документом, який посвідчує право на стягнення заборгованості у безспірному порядку. Приватним нотаріусом Личук Т.В. видано виконавчий напис №1503 від 17.02.2021 року в порушення вимог діючого законодавства. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 вересня 2021 року було залишено без руху та надано термін для усунення недоліків. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 вересня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, та витребувано у приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тараса Володимировича матеріали нотаріальної справи заведеної при вчиненні виконавчого напису № 1503 від 17 лютого 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНРАЙТ» заборгованість в сумі 62 291 гривень 83 копійок. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені своєчасно і належним чином, представник позивача надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзиву чи будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надавав. Треті особи у судове засідання, не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені своєчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомили. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності третіх осіб, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст. ст. 128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явився у судове засідання без поважних причин. Прийнявши до уваги заяву представника позивача, суд ухвалою від 22 листопада 2021 року постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також, у відповідності до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 17 лютого 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1503, про стягнення з позивача [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНРАЙТ» заборгованості у розмірі 62 291 гривень 83 копійки./а.с.14/ На підставі виконавчого напису Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. відкрито виконавче провадження № 64761921./а.с.11/ Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст.18 ЦК України, ст.87 Закону України «Про нотаріат»). Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються, зокрема, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Пунктом 3 пп.2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року (п.п.3.1 п.3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку). У відповідності до пп.2.1 п.2 глави 16 розділу ІІ Порядку - для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно до пп.3.2 п.3 глави 16 розділу ІІ Порядку - безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пп.3.5 п.3 глави 16 розділу ІІ Порядку - при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що при вчиненні напису нотаріус отримував від фінансової компанії та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед фінансовою компанією, зазначений у написі є безспірним. Розрахунок боргу зазначений у виконавчому написі щодо наявності грошового зобов`язання позивача за тілом кредиту є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача та не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум та слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог фінансової компанії до позивача. Крім того, суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що боржник [PERSON] була належним чином обізнана про порушення нею грошового зобов`язання, та можливі наслідки неусунення вказаних порушень. При цьому, право боржника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення, що повинно підтверджуватися документами про вручення, або про неможливість вручення такого повідомлення у зв`язку з відмовою отримувача, або самовільною зміною його місця проживання. Також суду не надано доказів на підтвердження того, що при вчиненні виконавчого напису стягувачем було надано оригінали договорів про відступлення права вимоги, якими би підтверджувалось право Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНРАЙТ» за кредитним договором, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Імексбанк». Відповідач з причин, невідомих суду, не надав матеріали, на підставі яких був вчинений виконавчий напис нотаріуса, а приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. не виконав ухвалу Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 24 вересня 2021 року в частині витребування копій документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 1503. Згідно ст.50 Закону України "Про нотаріат" нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. За таких обставин суд приходить до висновку, що при вчиненні виконавчого напису про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНРАЙТ» заборгованості в сумі 62 291 гривень 83 копійки, приватний нотаріус Івано-Франківского міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. не переконався належним чином у безспірності суми, що підлягає стягненню, та безспірності характеру правовідносин сторін, що не відповідає вимогам Закону України "Про нотаріат". З огляду на викладене, суд вважає можливим задовольнити позов та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 1503, вчинений 17 лютого 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківского міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНРАЙТ» заборгованості в сумі 62 291 гривень 83 копійки. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Крім того, відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Розподіл витрат на професійну правничу допомогу внормований статтею 137 ЦПК України. Як випливає із змісту частини 3 означеної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Наведене свідчить, що передумовою для покладення витрат на отримання професійної правничої допомоги є документальне підтвердження цих витрат. 10 червня 2021 року між [PERSON] та адвокатом Карою Ю.М. було укладено Договір про надання правової допомоги № 14. Відповідно до п. 4.1 зазначеного договору визначено, що за надання правової допомоги, клієнт сплачує гонорар в розмірі 13 500 гривень. Відповідно до квитанції № 741180 від 20 вересня 2021 року [PERSON] сплатила 5 400 гривень, та 8 100 гривень відповідно до квитанції № 741182 від 11 листопада 2021 року. У зв`язку з чим суд вважає за можливе задовольнити вимоги про стягнення витрати на професійну правничу допомогуу розмірі 13 500 гривень.

Outcome: approved