Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивач просить стягнути на його користь з [PERSON] борг у сумі 475,87 грн. за використану теплову енергію, 178,52 грн. інфляції та 64,66 грн. три відсотки річних; стягнути 374,59 грн. внаслідок інфляційних процесів та 240,09грн. - три відсотки річних, за користування коштами здійснено за період з 01.01.12 р. по 31.01.15 р., тобто за несвоєчасне виконання рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області у справі №2-767/10 від 21.06.10 р., яким стягнуто на користь позивача 2409,01 грн. та згідно рішення апеляційного суду Рівненської області у категорії справи №22-1299/2010 від 04.10.10р., яким додатково стягнуто з відповідача 1059,63 грн.; стягнути судовий збір у розмірі 243,6 грн. Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідач користувався послугами КП "Здолбунівкомуненергія", однак своїх зобов'язань згідно з вимогами чинного законодавства по оплаті наданих послуг не виконав. Сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача за період з 01.03.10 по 30.11.10 складає 475,87 грн. Зазначає, що у зв'язку із неналежним виконанням своїх зобов'язань сума внаслідок інфляційних процесів за вищевказані місяці становить 178,52 грн., а три відсотки річних від боргу складає 64,66 грн. з моменту виникнення заборгованості по 31.01.15 р. Стверджує, що 21.06.2010р. Здолбунівський районний суд Рівненської області у справі №2-767/10 прийняв рішення, яким стягнув на користь КП "Здолбунівкомуненергія" 2409,01 грн. 04 жовтня 2010 року апеляційний суд Рівненської області у категорії справи №22-1299/2010 додатково стягнув з відповідача 1059,63 грн. Вказує, що загальна сума боргу складає 3468,64 грн. за період з 01.02.2009 р. по 28.02.2010 р. Вважає, що має право як кредитор вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних з дня наступного за днем набрання законної сили відповідним судовим рішенням аж до повного виконання грошового зобов'язання. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задоволити. Відповідач позовні вимоги не визнала, пояснила, що жодних послуг КП "Здолбунівкомуненергія" їй не надавало, теплопостачання їй не поступало з 2007 року, а у 2011 році на початку опалювального сезону система була демонтована, а тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами 10 лютого 2009 року був укладений договір надання послуг з централізованого опалення. Відповідно до п.1.1. вищевказаного договору підприємство зобов'язується надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, а споживач зобов'язується своєчасно здійснювати оплату за споживання послуг на умовах даного договору. Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] вперше звернулася до позивача із письмовою заявою про надання неякісних послуг та відсутність тепла у квартирі 08 лютого 2001 року. З цього приводу КП "Здолбунівкомуненергія" було складено акт про якість надання теплопостачання та зроблено перерахунок оплати за надані послуги. 02 березня 2010 року [PERSON] повторно звернулася із заявою про відключення від централізованої системи опалення, на що їй позивачем була надана відповідь щодо порядку такого відключення. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11 ЦПК України, роз'яснення наданих в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі», суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, як вбачається з розрахунку боргу за послуги з теплопостачання, що надавались КП "Здолбунівкомуненергія", відповідачу [PERSON] нараховувалась плата за надані послуги безпідставно, оскільки система теплопостачання була демонтована ще у 2011 році, а відповідної якості послуги з централізованого опалення згідно положень договору №53-3-5.1. від 10 лютого 2009 року не надавалися. Представником позивача не надано суду документального підтвердження, на підставі чого позивачем було розраховано та затверджено тарифи на послуги, та їх обґрунтовані розміри, розраховано розмір загальної заборгованості, не вказано конкретні періоди, за які виникла заборгованість саме відповідача [PERSON] Саме по собі нарахування заборгованості не є безумовною підставою вважати, що її розмір є безспірним. Відповідач, заперечуючи проти дійсного розміру заборгованості за надані послуги, вказує на її необґрунтованість та безпідставність її існування взагалі. Позивач іншого належними та допустимими доказами не довів, хоча за ст. 60 ЦПК України це є його обов'язком. Разом з тим, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на відсутність законних підстав для стягнення з відповідача суми заборгованості за послуги теплопостачання, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які докази про належне та своєчасне надання послуг КП "Здолбунівкомуненергія". Таким чином, виходячи з обставин, на які посилається позивач як на підставу позовних вимог, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено перед судом їх переконливості та обґрунтованості, не надано жодних достатніх доказів на підтвердження позовних вимог, натомість його доводи спростовуються матеріалами справи, а отже в задоволенні позову про стягнення заборгованості за використану теплову енергію - слід відмовити повністю. На підставі наведеного, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 162 ЖК України,

Outcome: dismissed