Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк» звернулося до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (надалі відповідач-1), [PERSON] (надалі відповідач-2)про звернення стягнення на предмет іпотеки, та просив в рахунок погашення заборгованості в сумі 5 076 556,40 грн. за Договором кредиту звернути стягнення на предмет іпотеки - чотирьохкімнатну квартиру [ADDRESS] що належить Іпотекодавцям на праві спільної часткової власності (в рівних частках) на підставі договору купівлі продажу, посвідченого 20.12.2007 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бєлломі О.В., реєстровий № 1970, вартість якої, згідно Звіту про експортну грошову оцінку від 01.06.2015 становить в сумі 1 169 071,00 грн. шляхом визнання за позивачем права власності. Свої вимоги позивачі обґрунтовує тим, що 20.12.2007 між відповідачем-1 та ВАТ «Комерційний банк «Експобанк», правонаступником якого є ПАТ «Комерційний Банк «Експобанк» (позивач), було укладено Договір кредиту № 78/07-USD-KK, згідно умов якого відповідач -1 отримав грошові кошти в сумі 107 500 дол. США, строком до 16.12.2022 зі сплатою 12,5 % річних за час фактичного користування грошовими коштами. 20.12.2007 з метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з кредитного договору, між позивачем та відповідачами укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого для забезпечення зобов'язань Позичальника за Договором кредиту Іпотекодавці передають Іпотекодержателю в іпотеку чотирьохкімнатну квартиру [ADDRESS]. Як зазначає представник позивача на порушення вимог ст.ст. 526,530,625,1054 ЦК України позичальник не виконав зобов'язання по своєчасній сплаті платежів по кредиту, процентів за користування коштами за Кредитним договором, у зв'язку з чим у позивальника виникла заборгованість перед позивачем в сумі 5 076 556,40 грн. За викладених обставин представник позивача просить позов задовольнити, звернути стягнення на предмет іпотеки - чотирьохкімнатну квартиру [ADDRESS] що належить Іпотекодавцям на праві спільної часткової власності (в рівних частках) на підставі договору купівлі продажу, посвідченого 20.12.2007 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бєлломі О.В., реєстровий № 1970, вартість якої, згідно Звіту про експортну грошову оцінку від 01.06.2015 становить в сумі 1 169 071,00 грн. шляхом визнання за позивачем права власності. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, з викладених в позові підставах. З приводу заявленого клопотання представника відповідача, про те що в провадженні Дарницького районного суду міста Києва перебуває аналогічна справа між тими ж сторонами про той же предмет і з тих же підстав пояснив наступне. Дійсно Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ЕКСПОБАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання за іншим кредитним договором 79/07-USD-KK від 20.12.2007 в сумі 5 072 083 96 грн. Таким чином зазначені справи є різними за своїм предметом та підставою. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомляли, заперечень на позов не надавали. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 20.12.2007 між відповідачем-1 та ВАТ «Комерційний банк «Експобанк», правонаступником якого є ПАТ «Комерційний Банк «Експобанк» (позивач), було укладено Договір кредиту, згідно умов якого відповідач -1 отримав грошові кошти в сумі 107 500 дол. США, строком до 16.12.2022 зі сплатою 12,5 % річних за час фактичного користування грошовими коштами. Факт отримання Відповідачем кредиту підтверджується заявою на видачу готівки від 20.12.2007. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до п. 1.3 Кредитного договору Відповідач зобов'язався забезпечити повернення кредиту не пізніше 16.12.2022. Сплата відсотків за користування кредитом щомісячно до 20 числа кожного місяця до, але не пізніше 16.12.2022. Але свого зобов'язання за Договором Позичальник до цього часу не виконав. Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він або взагалі не приступив до виконання зобов'язання, або хоча і приступив, але не виконав його у встановлений договором чи законом строк. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самі кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. 20.12.2007 з метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з Кредитного договору, між Банком та [PERSON], [PERSON] укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Белломі О.В., зареєстрований в реєстрі за № 1982. За цим Іпотечним договором Відповідач 1 та Відповідач 2 передали в іпотеку Банку у якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором нерухоме майно, а саме: - чотирьохкімнатну квартиру [ADDRESS], що належить Іпотекодавцям на праві спільної часткової власності (в рівних частках) на підставі договору купівлі продажу, посвідченого 20.12.2007 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бєлломі О.В., реєстровий № 1970. На порушення умов Кредитного договору, вимог статей 526, 530, 625, 1054 Цивільного кодексу України, Позичальник не виконав зобов'язання по своєчасній сплаті платежів по кредиту, процентів за користування коштами за Кредитним договором, у зв'язку з чим у Позичальника виникла заборгованість перед Позивачем. Вказана обставина підтверджується розрахунком заборгованості. Так, підпунктами 2.4.3., 2.4.5 Іпотечного договору передбачено, що Іпотекодержатель має право звернути стягнення відповідно до чинного законодавства та цього договору. Іпотекодержатель має право достроково звернути стягнення на предмет іпотеки у разі порушення позичальником Договору кредиту та/або порушення Іпотекодавцем договору. 22.06.2015 Банком на адресу Відповідачів направлено Вимогу про усунення порушень по Кредитному договору та погашення заборгованості за вих. № 1104/3536 від 19.06.2015, №1104/3693 від 26.06.2015, в якій Банк зазначив, що у випадку невиконання Відповідачем вимоги про виконання зобов'язань за кредитним договором банк після спливу 30 днів з дати надіслання Вам цієї вимоги має намір звернути стягнення на предмет іпотеки. Позивач вимагав в 30 денний строк виконати зобов'язання за даною вимогою. На даний час зобов'язання щодо погашення заборгованості за Кредитним договором не виконано. Загальна сума заборгованості Позичальника відповідно до розрахунку його заборгованості перед Позивачем за Кредитним договором станом на 19.06.2015 за Відповідачами наявна заборгованість в сумі 5 076 556,40 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 935 342,54 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 337 611,95 грн.; прострочена заборгованість за нарахованою щомісячною комісією за кредитне обслуговування 28 551,54 грн.; за несвоєчасну сплату простроченої кредитної заборгованості з 23.02.2010 по 19.06.2015 в розмірі 2 548 006,28 грн.; за несвоєчасну сплату нарахованих процентів за період з 22.02.2010 по 19.06.2015 в розмірі 1 118 177,99 грн., пеня за несвоєчасну сплату нарахованої щомісячної комісії за період з 22.02.2010 по 19.06.2015 в розмірі - 108 866,11 грн. Відповідно до підпункту 5.2 Кредитного договору за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасну сплату процентів Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 0,2 % від суми боргу за кожен день прострочення. Згідно до підпункту 5.2 Кредитного договору за несвоєчасну сплату комісії за кредитне обслуговування (п.4.5 цього Договору) Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 0,2 % від суми боргу за кожен день прострочення. Відповідно до п. 4 Угоди № 2 від 13.01.2010 Строк позовної давності встановлюється тривалістю три роки, у тому числі і до вимог стягнення неустойки. Згідно до ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки». А ст. 7 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до розділу 4 Іпотечного договору Іпотекодержатель набуває право звернення на предмет іпотеки у разі порушення Іпотекодавцем договору кредиту (несвоєчасне повернення кредиту, повністю або частково, або несвоєчасна сплата процентів, комісії тощо. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, на розсуд Іпотекодержателя, відповідно до договору або законодавства України за виконавчим написом нотаріуса, рішенням суду або в порядку позасудового врегулювання через продаж від власного імені Предмет іпотеки чи передачу Іпотекодержателю у власність. Статтею 37 ЗУ «Про іпотеку» встановлено, що Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Розділом 6 Договору іпотеки передбачено застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя». Згідно до пункту 39 Постанови № 5 від 30.03.2012 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» з урахуванням положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що з урахуванням цим норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати застосування його судом. Як зазначає позивач, Банк вважає за необхідне звернутися до суду з позовом до Відповідачів про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на нього. За змістом ч. З ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Відповідно до звіту про оцінку майна, складеного 01.06.2015 суб'єктом оціночної діяльності Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертна компанія «Професіонал» (сертифікат № 14108/12, виданий Фондом державного майна України 24.12.2012), ринкова вартість предмету іпотеки за Договором іпотеки (чотирикімнатна квартира, загальною площею 95,9 кв.м., за адресою [ADDRESS] станом на 01.06.2015 становить 1 169071,00 грн., що не перевищує заборгованості Позичальника перед Банком за Кредитним договором 5 076 556,40 гривень. Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання іпотекодержатель надсилає письмову вимогу про усунення порушення. 22.06.2015 Позивачем було Відповідачам надіслано вимогу № 1104/3536, № 1104/3693 про усунення порушень основного зобов'язання. Відповідно Звіту від 01.06.2015 про експертну грошову оцінку предмета іпотеки, вартість вищезазначеної чотирикімнатної квартири становить 1 169 071,00 грн., без ПДВ. Відповідно до ст. 33 ЗУ "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки про усунення порушень. Проте Відповідачі свого зобов'язання за Кредитним договором не виконали. На підставі ст. 36 ЗУ "Про іпотеку" договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержагелю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону. Відповідно до розділу 4 Іпотечного договору Іпотекодержатель набуває право звернення на предмет іпотеки у разі порушення Іпотекодавцем договору кредиту (несвоєчасне повернення кредиту, повністю або частково, або несвоєчасна сплата процентів, комісії тощо. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, на розсуд Іпотекодержателя, відповідно до договору або законодавства України за виконавчим написом нотаріуса, рішенням суду або в порядку позасудового врегулювання через продаж від власного імені Предмет іпотеки чи передачу Іпотекодержателю у власність. Відповідно до ст. 37 Закону України "Про іпотеку" Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Відповідно п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", суди мають виходити з того, що з урахуванням положень ст.ст. 33, 36, 37 Закону України "Про іпотеку", не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати застосування його судом. За викладених вимог, позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів судові витрати на загальну суму на користь держави в розмірі 3654 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: approved