Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. Посилається на те, що [INFO] , в шлюбі з відповідачем, у них народилася донька [PERSON] , яка знаходиться на її утриманні та вихованні. Шлюб між ними було розірвано. Більше трьох років вони не проживають разом з відповідачем та не ведуть спільного сімейного господарства. Вона вийшла заміж вдруге за іншого чоловіка та разом з ним виховує доньку [PERSON] і його дітей від попереднього шлюбу. Відповідач не цікавиться здоров`ям та особистим життям дитини, не виявляє бажання спілкуватись з нею, не вітає її з днем народження, не сплачує аліменти, тобто він взагалі не піклується про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. Відповідно до довідки Тячівської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 127 від 04.07.2019 р. батько [PERSON] контакту з школою, де вчиться його донька, не підтримує, із вчителями не спілкується. Дитину до школи проводить і забирає мама. Він не був позбавлений інформації щодо місця проживання та перебування доньки. Відповідач ухиляється від своїх обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, також не цікавиться її навчанням і не бере участі у підготовці до самостійного життя, у зв`язку з чим відповідача необхідно позбавити батьківських прав відносно доньки [PERSON] . Надала заяву про розгляд справи в її відсутності. Відповідач та представник органу опіки та піклування у судове засідання не з`явилися і не повідомили суду причини неявки. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного. Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 30.03.2007 р. № "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] . З довідки Тячівської міської ради та акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] від 05.07.2019 р. вбачається, що на її утриманні перебуває [PERSON] , [INFO] . На даний час позивачка перебуває у шлюбі з іншим чоловіком [PERSON] , з яким виховує доньку від першого шлюбу та його двох неповнолітніх дітей. Рішенням Тячівського районного суду від 11.09.2018 р. з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1500 грв. щомісячно, починаючи з 06.07.2018 р. і до її повноліття. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів виданого начальником Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби з 06.07.2018 р. по травень 2019 року у [PERSON] виникла заборгованість по виконавчому листу № 2/307/1138/18 від 11.09.2018 р. щодо стягнення аліментів на користь [PERSON] [INFO] у розмірі 16500 грв. Відповідно до довідки Тячівської ЗОШ І-ІІ ступенів № 127 від 04.07.2019 р. батько [PERSON] - [PERSON] контакту зі школою, де вчиться дитина не підтримує, із вчителями не спілкується. Висновком Тячівської РДА № 226 від 18.10.2019 р. стверджено, що орган опіки та піклування державної адміністрації надав згоду на позбавлення батьківських прав [PERSON] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , мешканця [ADDRESS] , відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані виховувати і утримувати дитину до досягнення повноліття, піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей. Відповідно до ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст. 81 ч. 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 76-83 ЦПК України. Відповідач належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явилася і заперечень відносно позову не надіслав. Наведене дозволяє зробити суду висновок про те, що для захисту прав та інтересів малолітньої [PERSON] , [INFO] , позов слід задовольнити та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неї. Згідно із ст. 8 ч. 1 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Відповідно до ст. 184 ч. 1 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За правилами ст. 192 СК України розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального стану та в інших випадках, передбачених сімейним кодексом. Суд вважає, що з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів з відповідача (11.09.2018 р.) не сталася значних змін у цінах на основні життєво-необхідні товари та продукти, істотно не змінилися ні середня заробітна плата ні прожитковий мінімум на дитину відповідного віку. Тому позов у частині збільшення розміру аліментів задоволенню не підлягає. За таких обставин,

Outcome: partial