Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (надалі ПАТ «АСК «ІНГО Україна») звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього на корить позивача грошові кошти у розмірі 32801,04 грн., а також 1921,00 грн. сплаченого судового збору. В обгрунтування внесеного позову покликається на те, що 17.10.2018 року по вул. Залізничній, 34 у м. Львові сталась ДТП за участю автомобіля "Шевроле Авео" р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та "Фольксваген Туарег " р.н. ВС [NUMBER] , який був застрахований від ризику пошкодження в ДТП у ПрАТ "АСК "Інго Україна" на підставі договору добровільного страхування засобів наземного транспорту № 640563166.18 від 08.02.2018 року з франшизою - 0.00 грн. Згідно рахунків на оплату ремонту № А041876 ТОВ "АлексСо" від 19.10.2018 року та № АР00032079 ТОВ "Арія Моторс" від 19.10.2018 року, - загальна вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля "Фольксваген Туарег" р.н. [NUMBER] склала 73859.58 грн. З метою підтвердження вартості відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу згідно рахунків, наданих власником пошкодженого транспортного засобу, позивачем було замовлено та проведено експертне дослідження. Згідно висновку експертного авто-товарознавчого дослідження № 362 від 30.10.2018 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля "Фольксваген Туарег" р.н. [NUMBER] складає 81332.33грн. При цьому вартість матеріального збитку (відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу, що є оціненою матеріальною шкодою) складає 42058.54 грн. Позивач відшкодував власнику застрахованого автомобіля завдану шкоду у розмірі 73859.58 грн.(шляхом оплати рахунків СТО) та набув право зворотної вимоги до винуватця ДТП та його страховика в межах фактично сплачених грошових коштів. Постановою Галицького районного суду м. Львова від 15.11.2018 року у справі № 461/7991/18 відповідача було визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 26.11.2018 року. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки "Шевроле Авео" р.н. [NUMBER] на момент скоєння ДТП була застрахованою у ТДВ "СК "Гардіан" на підставі полісу № АМ/4961031 від 21.08.2018 року з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну третіх осіб, у розмірі - 100000.00 грн. та франшизою - 1000.00 грн. Враховуючи це, 23.07.2019 року позивач звернувся до страховика відповідача із заявою про компенсацію суми страхової виплати за договором добровільного страхування у розмірі 41058.54 грн. (42058.54 грн. - оціненої шкоди згідно експертного висновку мінус 1000.00 грн. - франшизи за полісом обов`язкового страхування відповідача). Враховуючи набуття позивачем права зворотної вимоги в межах фактично сплачених грошових коштів -73859.58 грн., наявність ліміту майнової відповідальності страховика відповідача -41058.54 грн. (з урахуванням франшизи за полісом обов`язкового страхування), - позивач вважає, що решта завданої шкоди у розмірі 32801.04 грн. (73859.58 грн. - 41058.54 грн.) підлягає до стягнення з відповідача, як особи, відповідальної за заподіяння завданої шкоди (винуватця ДТП) та володільця джерела підвищеної небезпеки на підставі положень ч.2 ст.1187 та ч.1 ст.1194 ЦК України. Просить позов задоволити. Ухвалою суду від 23.09.2019 р. у справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду. /а.с.38/. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. З метою перевірки місця реєстрації (проживання) відповідача, 09.09.2019 р. скеровано запит у Відділ АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області./а.с.36/. Згідно отриманої інформації, яка надійшла до суду 19.09.2019 р., вбачається, що [PERSON] з адресою: [ADDRESS] , не значиться. /а.с.37/. Проте, судом скеровувалися за останнім відомим місцем проживання відповідача повідомлення про судові засідання. Однак до суду повернулися конверти «за закінченням терміну зберігання». Крім цього, виклик відповідача до суду був здійснений 23.10.2019 р. через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України (через веб - сайт Галицького районного суду м.Львова), що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до п.11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Суд, вжив всіх можливих заходів для вчасного та належного повідомлення відповідача про час, дату та місце проведення судового засідання, тому вважає за можливе слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи, права та обов`язки сторін, суд доходить висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Відповідно до п.8 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд встановив, що 17.10.2018 року по вул. Залізничній, 34 у м. Львові сталась ДТП за участю автомобіля "Шевроле Авео" р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та "Фольксваген Туарег " р.н. ВС [NUMBER] , який був застрахований від ризику пошкодження в ДТП у ПрАТ "АСК "Інго Україна" на підставі договору добровільного страхування засобів наземного транспорту № 640563166.18 від 08.02.2018 року з франшизою - 0.00 грн. Згідно рахунків на оплату ремонту № А041876 ТОВ "АлексСо" від 19.10.2018 року та № АР00032079 ТОВ "Арія Моторс" від 19.10.2018 року, - загальна вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля "Фольксваген Туарег" р.н. [NUMBER] склала 73859.58 грн. З метою підтвердження вартості відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу згідно рахунків, наданих власником пошкодженого транспортного засобу, позивачем було замовлено та проведено експертне дослідження. Як вбачається із висновку експертного авто-товарознавчого дослідження № 362 від 30.10.2018 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля "Фольксваген Туарег" р.н. [NUMBER] складає 81332.33грн. При цьому вартість матеріального збитку (відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу, що є оціненою матеріальною шкодою) складає 42058.54 грн. /а.с.15-21/ Позивач відшкодував власнику застрахованого автомобіля завдану шкоду у розмірі 73859.58 грн.(шляхом оплати рахунків СТО) та набув право зворотної вимоги до винуватця ДТП та його страховика в межах фактично сплачених грошових коштів./а.с.13, 14/. Як вбачається із матеріалів справи, постановою Галицького районного суду м. Львова від 15.11.2018 року у справі № 461/7991/18 [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. Постанова набрала законної сили 26.11.2018 року. /а.с.5/. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки "Шевроле Авео" р.н. [NUMBER] на момент скоєння ДТП була застрахованою у ТДВ "СК "Гардіан" на підставі полісу № АМ/4961031 від 21.08.2018 року з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну третіх осіб, у розмірі - 100000.00 грн. та франшизою - 1000.00 грн. /а.с.6/. 23.07.2019 року позивач звернувся до страховика відповідача із заявою про компенсацію суми страхової виплати за договором добровільного страхування у розмірі 41058.54 грн. (42058.54 грн. - оціненої шкоди згідно експертного висновку мінус 1000.00 грн. - франшизи за полісом обов`язкового страхування відповідача). /а.с.32/. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю майну третьої особи. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано в наслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ст.993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У добровільному порядку відповідачем відшкодування витрат здійснено не було. Постановою судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 20 січня 2016 року по справі № № 6-2808цс15 зазначено наступне: Потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи наведене та, те що позивач набув право зворотної вимоги в межах фактично сплачених грошових коштів -73859.58 грн., наявність ліміту майнової відповідальності страховика відповідача - 41058.54 грн. (з урахуванням франшизи за полісом обов`язкового страхування), тому решта завданої шкоди у розмірі 32801.04 грн. (73859.58 грн. - 41058.54 грн.) підлягає до стягнення з відповідача, як особи, відповідальної за заподіяння завданої шкоди (винуватця ДТП) та володільця джерела підвищеної небезпеки на користь позивача. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1921,00 грн. /а.с.33/, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved