Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

позивач [PERSON] 11 квітня 2016 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до Дружківської територіальної громади в особі Дружківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування . Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтувала тим, що 17 вересня 2015 року померла її бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири, розташованої за адресою: вул. Космонавтів, 22/50 в м.Дружківка Донецької області. Крім позивача спадкоємцем після смерті [PERSON] є її батько, син померлої - [PERSON], який не бажає приймати спадщину. В шестимісячний строк , позивач як спадкоємець 5 черги, звернулась з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, але їй було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вищевказану квартиру. Позивач просить визнати за нею право власності на квартиру в порядку спадкування після смерті [PERSON]. Ухвалою Дружківського міського суду від 06 липня 2016 року до участі в справі в якості співвідповідача було притягнуто [PERSON] Позивач [PERSON] у судове засідання з'явилась , позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Представник позивача [PERSON] з"явився у судове засідання, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] з"явився у судове засідання, позовні вимоги не визнав, пояснив, що він є спадкоємцем померлої, мешкав та мешкає в квартирі [PERSON] У нього не має іншого житла. Не прийняв спадщину, оскільки у нього не має коштів, але він не відмовляється від спадщини. Просить визнати за ним право власності на квартиру. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, про час та місце розгляду справи їх повідомлено належним чином. З позовними вимогами погодився. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідачів, на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Вивчивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню підлягають виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 17 вересня 2015 року померла , що підтверджується актовим записом № 819 від 21 вересня 2015 року, зробленним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецької області (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS], яка належала померлої на підставі свідоцтва про право власності, виданого Дружківським бюро приватизації житла від 25 березня 1994 року, що підтверджується відповідним листом Начальника КП ДМБТІ за № 363 від 17 серпня 2016 року. Позивач доводиться померлої онукою, що підтверджується актовими записами. Відповідно до актового запису № 328 від 09 червня1992 року [PERSON], 23 травня 1992 року народилась у м.Дружківка Донецької області. Її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується актовим записом № 3623 від 14 серпня 1970 року (а.с.8). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини, що передбачено ст. 1266 ЦК України. Спадкування за правом представлення - це спадкування за законом, яке передбачає появу у певних спадкоємців права на спадкування за умови смерті до відкриття спадщини того з їхніх родичів, хто був би спадкоємцем. Таким чином, його власні спадкоємці ніби представляють у спадкових відносинах особу, яка б одержала права на спадкування, якби була живою на час відкриття спадщини. Але, відповідно до ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу спадкоємців за законом включаться інші родичі спадкодавця, крім тих, які спадкують в попередніх чотирьох чергах, а також утриманці, які одержують право на спадкування нарівні з родичами спадкодавця, які закликаються до спадкування. При цьому особливістю п'ятої черги є встановлення всередині її своєрідних "підчерг": родичі подальших ступені споріднення закликаються до спадкування за відсутності родичів попередніх ступенів. При цьому наявність у таких родичів права на спадкування за правом представлення згідно ст. 1266 ЦК не означає відсутність у них права на спадкування за ст. 1265 ЦК. Таким чином, у п'яту чергу спадкують онуки спадкодавця. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Оскільки відповідач [PERSON] не прийняв у встановлений законом строк спадщину, то позивач [PERSON] , відповідно до ст.1265 ЦК України має право на спадкування у п'яту чергу. Суд не може погодитись з доводами відповідача, що він прийняв спадщину фактичним проживанням у квартирі за наступних підстав. Ч. 3 ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом 6-ти місяців після відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Тобто при постійному проживанні зі спадкодавцем спадкоємець може не подавати заяву про прийняття спадщини, а сам факт прийняття ставиться у залежність від відсутності заперечень щодо спадщини у спадкоємця. Однак, неодноразово виникає ситуація, коли спадкоємець, що постійно проживав зі спадкодавцем, не подав заяву про прийняття спадщини, а нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину через недоведеність факту такого спільного проживання, адже місце реєстрації спадкоємця не завжди збігається з місцем реєстрації спадкодавця. У такому випадку слід керуватися п. 3.22. Глави 10«Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», який визначає, що у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем. У випадку неможливості отримати зазначені документи, єдиним шляхом вирішення такої ситуації є звернення до суду. Так, відповідно до Постанови пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно домової книги [PERSON] ніколи не було зареєстровано в [INFO] (а.с.10-11). Відповідно довідки про склад сім"ї від 07 липня 2016 року за № 1613, виданого КП "Комсервіс" в квартирі [ADDRESS] була зареєстрована [PERSON] та [PERSON], яка була знята з реєстрації 26 лютого 2014 року. Як пояснив відповідач, що його було зареєстровано за адресою: вул Лісова, 32. Таким чином, відповідач не надав суду доказів на підтвердження того, що він постійно одною родиною мешкав з [PERSON] та прийняв спадщину фактичним проживанням. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] пояснили, що вони тісно спілкувались з [PERSON], підтримували дружні стосунки. Бачили неодноразово [PERSON] в квартирі матері. Вона казала, що квартира залишиться [PERSON] Але дані свідки, також не підтвердили факт постійного проживання відповідача разом з [PERSON] Крім того, відповідач в установлений законом строк не звертався до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, ані звертався із заявою про про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. [PERSON] 30 листопада 2015 року звернулася із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Нотаріусом державною нотаріальною конторою відмовлено 24 березня 2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] - на квартиру через відсутність належно оформленого правовстановлюючого документу на цю квартиру (а.с. 15 ). Звертаючись в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно, позивач посилається на те, що нотаріальна контора не видає свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] через те, що у спадкоємця відсутні будь-які документи, якими можна підтвердити право власності [PERSON], яка померла 17 вересня 2015 року на квартиру, що розташована в [ADDRESS]. Тому [PERSON] позбавлена можливості оформити свої спадкові права. Відповідно до роз'яснень, що містяться в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що умови для одержання [PERSON] в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] відсутні, через відсутність правовстановлюючих документів про права власності [PERSON] на спадкову квартиру. Тому [PERSON] вправі звернутися у суд з позовом про визнання за нею права власності на квартиру. Враховуючи, що позовні вимоги щодо визнання права власності в порядку спадкування на квартиру ґрунтуються на законі, то їх слід задовольнити. На підставі ст. 10,11,58,59,60,88,212-215,218 ЦПК України (в редакції 2004 року), на підставі ст. 182,331,376,1218 ЦК України, суд

Outcome: approved