Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Стислий виклад позицій позивача та відповідача: [PERSON] звернулася до Піщанського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між позивачем та відповідачем 24 грудня 1999 року, який зареєстрований Рудницькою селищною радою Піщанського району Вінницької області, актовий запис за №8. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 24 грудня 1999 року. За час спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя в шлюбі з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейні відносини, ведення господарства, через що між ними виникали сварки і непорозуміння, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, оскільки подружні стосунки між ними припинені, з квітня 2017 року вона та відповідач однією сім'єю не проживають, спільного господарства не ведуть. Спроби примирення позитивного результату не дали. Шлюб існує лише формально. Заяви, клопотання позивача, відповідача: Сторони заяв та клопотань не подали. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді від 22 січня 2018 року розгляд в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу постановлено провести в порядку загального позовного провадження. Відповідно до ухвали судді від 21 лютого 2018 року в цивільній справі закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначити справу до судового розгляду по суті на 11 годину 00 хвилин 15 березня 2018 року в залі судових засідань № 3 в приміщенні Піщанського районного суду Вінницької області за адресою: [ADDRESS] Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити з мотивів, викладених в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази: В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 грудня 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] Під час перебування сторін у шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Крижопільського районного управління юстиції у Вінницькій області 13 січня 2004 року, актовий запис № 2 (а.с.4). На час розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо, дитина проживає разом з матір'ю. Позивач та відповідач не бажають примиритися, мають стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається із позовної заяви та вступного слова сторін. Також, судом встановлено, що причиною розладу в сім'ї стали різні характери і погляди сторін на сімейне життя, ведення спільного господарства, внаслідок чого виникали конфлікти, які призвели до фактичного припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що перебування в шлюбі суперечить інтересам сторін та їхньої неповнолітньої дитини, порушує особисті немайнові права сторін, оскільки сімейні особисті немайнові відносини між подружжям не складаються через конфлікти, які призвели до того, що позивач та відповідач не проживають однією сім'єю, не ведуть спільного господарства. Оцінка суду: Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання.12. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, шлюбні стосунки між ними припинені і поновлювати їх сторони не мають наміру, примирення і збереження сім'ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд вбачає підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам , що мають істотне значення. Розглядаючи дану справу, судом взято до уваги не тільки вимоги національного законодавства України, а і висновки Європейського Суду з прав людини, викладені у рішенні в справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі "Салман проти Туреччини")". На підставі викладеного,

Outcome: approved