Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк"(далі Банк) 15.10.2014 р. звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору, вказавши в обґрунтування наступне. 03.10.2006 р. між Банком та відповідачем укладений договір б/н , відповідно до якого [PERSON]В надано кредит в сумі 2500 грн. 00 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON]В отримавши гроші, в односторонньому порядку з належним чином не виконує зобов'язання, до цього часу гроші Банку не повернула. Просять суд стягнути 14860 гр.24 коп. в рахунок заборгованості, з яких: 2458 ,16 грн. тіло кредиту, 11218 гр. 26 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; штрафи: 500 гр. (фіксована частина) та 683 гр. 82 коп. (процентна складова), і відшкодувати понесені судові витрати. Представник позивача просив справу розглянути у їх відсутності, про що наддав суду письмову заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час, місце розгляду справу був повідомлений належним чином, заяви про неможливість явки до суду не надав і суд розглянув справу за його відсутності, заочно, на підставі наданих доказів. Суд, вивчивши надані письмові докази, приходить до наступного. 03.10.2006 р. між Банком та відповідачем укладений договір б/н , відповідно до якого [PERSON]В надано кредит в сумі 2500 грн. 00 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Кредитний договір оформлений сторонами письмово, у вигляді "заяви" аркш.6. Відповідно до ст.1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язаний надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки. Як встановлено судом, відповідач кредит не повернув, щомісячні платежі у встановлені строки не сплачує, заборгованість за тілом кредиту станом на 05.10.2014 р. становить 14860,24 грн. При укладанні Договору сторони письмово домовились про розмір щомісячних відсотків за користування кредитом, якій становить 45% на місяць на залишок заборгованості, що підтверджується "Заявою" з особистими підписами представника Банку та [PERSON] Отже, заборгованість за користування кредитом, відсотки належать безумовному стягненню із відповідача і в цієї частини позов належить задоволенню. Одночасно, Умови та правила надання банківських послуг, на які посилається позивач та які містяться в матеріалах цивільної справи, мають загальний характер і стосуються необмеженого кола осіб; безпосередньо [PERSON]В не підписані; доказів того, що саме ці "Умови та Правила…" булі доведені до Боржника суду не надано. Зміст цих Умов не містить в собі дати їх прийняття, що унеможливлює суд надати оцінку стосовно їх дії в часі. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.3), а суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом (ч.4). Відповідно ст. 213 ЦПК України: " Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні." Отже, судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях. Вищеозначене дає суду підстави критично оцінити твердження позивача щодо правильності та законності нарахування [PERSON]В штрафних санкцій, оскільки, суд позбавлений можливості безпосередньо дослідити належні докази (тобто такі, що містять інформацію щодо предмета доказування) та перевірити на яких умовах відповідач отримав у Банку споживчій кредит, які негативні наслідки у разі неналежного виконання взятих на себе обов'язків відповідач має, в якому розмірі та чи було стосовно цього волевиявлення відповідача. Тому, в частині позову про стягнення штрафу суд відмовляє. Судові витрати в порядку ст.88 ЦПК України суд стягує пропорційно сумі задоволених вимог майнового характеру.

Outcome: partial