Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

ПрАТ «Страхова\~компанія «Універсальна»\~звернулось \~до суду\~з позовом,\~в якому\~просив \~стягнути з\~ відповідача\~ [PERSON] \~ на\~ свою\~користь суму\~виплаченого страхового\~відшкодування в\~розмірі 21157,40\~грн.,\~а також покласти на відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивачем в рамках даного позову являється Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна», проте до 7 серпня 2019 року дане товариство являлось Публічним акціонерним товариством, що підтверджується протоколом Загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» № 02/19 від 30 липня 2019 року та випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 7 серпня 2019 року. Таким чином в тексті позовної заяви при описі обставин, які мали місце до 7 серпня 2019 року вказується найменування позивача - ПАТ «СК «Універсальна». Позивач посилається на те, 23.06.2018 року в м. Новоград-Волинський мала місце дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки "Шкода" д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. транспортний засіб "Шкода " було застраховано позивачем, тому власник пошкодженого автомобіля звернувся із заявою про сплату страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту. Згідно з умовами договору, на підставі розрахунку суми страхового відшкодування та інших зібраних документів було розраховано та виплачено страхове відшкодування в розмірі 82667,10 грн.. Таким чином позивач повністю виконав покладені на нього зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування потерпілій особі. Цивільно-правова відповідальність відповідача було застраховано у ПрАТ "УСК "Княжа", тому остання здійснила страхову виплату позивачу у розмірі 61509,70 грн. у межах ліміту. Різниця між завданою шкодою відповідачем і шкодою, яка відшкодована страховою компанією відповідачу становить 21157,40 грн. Претензією позивач письмово повідомив відповідача щодо необхідності виплати на його користь грошових коштів. Оскільки відповідач відмовляється добровільно погашати різницю виплаченого страхового відшкодування змушені звернутися до суду. Ухвалою суду від 01.09.2021 року після виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, провадження у зазначеній справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. Сторони в судове засідання не прибули. Представник позивача заявила письмове клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач до\~ суду \~повторно не \~з`явився, про час \~та місце \~судового розгляду\~повідомлений вчасно \~та належним\~чином, \~причини неявки\~суду невідомі,\~відзиву на\~позов від\~якого не\~надходило.\~ 29.12.2021 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України,\~ фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що 23.06.2018\~ року\~о 22\~год.\~10\~хв.\~по вул.\~Шевченка в\~м.\~Новоград-Волинський\~ [PERSON] \~керуючи автомобілем\~ВАЗ 21011,\~номерний знак\~ [NUMBER] не\~дотримавшись безпечної\~дистанції здійснив\~наїзд на\~автомобіль Skoda Rapid номерний знак [NUMBER] , що зупинився попереду перед світлофором в попутному напрямку, внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. 21.09.2018 року постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21.09.2018 року визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення /а.с.17/. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки Skoda Rapid номерний знак [NUMBER] , була застрахована позивачем на підставі Договору № 3000/290/009642 добровільного страхування наземного транспорту від 05.07.2017 року /а.с.6-14/. 25 червня 2018 року ТОВ "Церсаніт інвест", власник транспортного засобу транспортного засобу марки Skoda Rapid номерний знак [NUMBER] , звернувся до позивача із заявою про страхове відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту/а.с.18/. ПАТ «Універсальна» було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та було встановлено розмір страхове відшкодування на підставі страхового Акту № 41851/1 та розрахунку страхового відшкодування у сумі 82667,10 грн. /а.с.30,31/. Страхове відшкодування в сумі 82667,10 грн. було перераховано потерпілому на підставі платіжного доручення № 149182 від 13.07.2018 року /а.с.36/. Таким чином, позивач повністю виконав покладені на нього зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування потерпілій особі. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] було застраховано ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" згідно Полісу обов`язкового страхування АК-4443995. У зв`язку з цим позивачем було подано дані страхові компанії відповідну заяву про виплату страхового відшкодування 02.01.2019 року на суму 82667,10 грн./а.с.34/. ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" прийняло рішення про відшкодування позивачу суми страхового відшкодування в порядку регресу у сумі 61509,70 грн. ( з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу/а.с.35/. Таким чином, позивач отримав часткове відшкодування, і не покритий збиток становить 21157,40 грн. ( різниця між шкодою і шкодою, яка відшкодована) Про добровільне відшкодування шкоди у сумі 21157,40 грн. відповідачу було направлено відповідну претензію від 11.03.2020 року/а.с.32/, однак останній шкоду не відшкодував позивачу. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. За ч. 1, 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом Відповідно до ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно, до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як зазначив Верховний Суд у постанові від 24 червня 2020 року № 640/14169/17, при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. На підставі оцінених судом доказів, встановлено, що вартість майнового збитку, завданого пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача , перевищує виплачений страховою компанією на користь позивача розмір страхового відшкодування, отже з відповідача як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром завданих збитків та розміром страхового відшкодування , що становить 21157,40 грн. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідач своїм правом заперечити проти вимог позову та надати докази на спростування розміру завданих збитків не скористався. Натомість, позивачем розмір завданої шкоди підтверджений належними і допустимими доказами. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2270 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved