Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що останній більше року не проживає за зареєстрованим місцем проживання у будинку [ADDRESS] , добровільно його залишивши. Той факт, що відповідач більше року не проживає за даною адресою, не несе спільні витрати на утримання житла, тощо - порушує права позивачки, як власниці даного житлового приміщення. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином у порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Враховуючи приписи ч.4 ст.223 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивачки на розгляд справи за відсутності відповідача (заочний розгляд), суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Заслухавши представника позивачки, свідків, вивчивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із такого. Судом об`єктивно встановлено, що [PERSON] є одноосібним власником садиби [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння та копією рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 10.09.2020 року, яким встановлено факт належності вищевказаного свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння саме [PERSON] (а.с.8-9). Згідно довідки від 30.07.2020 р., виданої виконавчим комітетом Городоцької міської ради Хмельницької області, вбачається, що згідно рішення сесії Купинської сільської ради Городоцького району Хмельницької області від 11.07.2008 року було змінено адресу будинку [ADDRESS] (а.с. 18). \~ \~ \~ \~Як вказує позивачка, в даній садибі її син [PERSON] не проживає з 2016 року, на даний час перебуває за межами України, де створив сім"ю та не має наміру повертатись в Україну. \~ \~ \~ \~Дана обставина підтверджується рішенням виконавчого комітету Городоцької міської ради Хмельницької області від 11.08.2020 року, яким затверджено акт встановлення факту на предмет не проживання, з якого вбачається, що 07.08.2020 року, на момент обстеження комісією житлового будинку [ADDRESS] встановлено відсутність там [PERSON] (а.с.19-20). \~ \~ \~ \~З довідки виконавчого комітету Городоцької міської ради Хмельницької області від 23.07.2020 р. вбачається, що [PERSON] дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Крім того, факт відсутності [PERSON] у будинку [ADDRESS] більше року підтвердили в судовому засіданні свідки: [PERSON] , яка є старостою села, [PERSON] , яка є рідною сестрою відповідача та [PERSON] , сусідка позивачки. Додатково свідки зазначили, що відповідач залишив зареєстроване місце проживання з власної волі, без будь-якого примусу, оскільки виїхав на постійне місце проживання за межі України. \~ \~ \~ \~Таким чином, відповідач залишаючись зареєстрованим у даному будинку в порушення ч.1 ст. 319 ЦК України, згідно якої : "Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд", - чинить перешкоди дійсній власниці, оскільки остання не може вільно розпоряджатися своїм майном, що створює для неї ряд незручностей. Також, відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України: "Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою ... про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню ". \~ \~ \~ \~Ч.2 ст. 405 ЦК України визначено, що член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання чи має відповідач статус члена сім`ї, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.3 СК України, сім`ю складають особи,\~ які спільно проживають,\~ пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Положення ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР зазначає, що до членів сім`ї належать дружина наймача (власника), їхні діти, батьки та інші особи, якщо вони проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Права члена сім`ї має також і особа, яка перестала бути членом сім`ї наймача, але продовжує проживати в займаному ним житловому приміщенні. У рішенні Конституційного суду України\~ у справі за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", частин четвертої і п`ятої статті 22 Закону України "Про міліцію" та частини шостої статті 22 Закону України "Про пожежну безпеку" (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї) від 03.06.1999 р. у справі №1-8/99 №5-рп/99, зазначено, що щодо поняття „член сім`ї Конституційний Суд України виходить з об`єктивної відмінності його змісту від галузі законодавства, підкреслюючи при цьому, що навіть міжнародно-правовими актами не встановлено єдиних критеріїв чи поосібного переліку членів сім`ї. Аналіз змісту норм галузевого законодавства, що регулює питання втрати права користування житловим приміщенням дозволяє віднести до членів сім`ї власника осіб, які проживають з власником і ведуть з ним спільне господарство; колишніх членів сім`ї власника, зокрема осіб, які проживають з власником, але з певного часу вже не є членами сім`ї; члени сім`ї колишнього власника, зокрема особи, які проживають у житлі, право власності на яке перейшло від громадянина, який зберігає сімейні стосунки з користувачами жилого приміщення, до інших осіб; колишніх членів сім`ї колишнього власника житлового приміщення. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки. Крім того, у порядку, визначеному ч.1 ст.141 ЦПК України, на користь позивачки з відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір у повному обсязі.

Outcome: approved