Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23 липня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх декількох років стосунки між нею та чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, шлюбні відносини фактично припинені. Вважає, що збереження сім`ї неможливе, а тому просить суд шлюб розірвати. В підготовче засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивачка подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище " [PERSON] " та не стягувати з відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору. Відповідач також надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги позивача визнав, просив справу слухати в його відсутність. Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин, суд ухвалив слухати справу у підготовчому засіданні. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 23 липня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб (актовий запис №282); свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 23 липня 2010 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , виданого 04 січня 2011 року виконкомом Горохівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області на підставі актового запису №1 від 04 січня 2011 року (а.с.5). Шлюбні відносини між подружжям припинені за постійних сварок та непорозумінь у сім`ї, втрати почуття любові і поваги один до одного; сторони припинили спільне проживання, за час судового провадження з розгляду даної справи, а саме з листопада 2019 року сторони не примирилися; дитина проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім"ї, виданої виконавчим комітетом Горохівської сільської ради Миколаївської області (а.с.12), та не заперечується відповідачем. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами не є можливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, а тому збереження даної сім`ї не відповідало б інтересам сторін та дитини, а отже позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Відповідно до ст.113 СК України позивач має право надалі іменуватися шлюбним прізвищем " [PERSON] ". На прохання позивача суд не стягує з відповідача понесені судові витрати.

Outcome: approved