Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва заборгованості з недоплаченої пенсії у розмірі 63 625,96 грн. Вимоги мотивує тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 06.04.2011 року у справі № 2-а-539/1 зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва здійснити перерахунок та виплатити йому основну пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з 75 % мінімальної пенсії за віком, взявши за основу розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а також здійснити нарахування та виплатити надбавку до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, починаючи з 28 липня 2010 року з урахуванням проведених виплат. 17 липня 2012 року Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві було відкрите виконавче провадження по виконанню вищевказаного рішення за виконавчим листом № 2-а-539/1/2011 року виданим 07.07.2012 року. 21 березня 2013 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з фактичним виконанням рішення в повному обсязі за виконавчим документом, однак при цьому будь яка виплата коштів здійснена не була. У січні 2016 року ним від Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва було отримано лист № 1050/01/Б-995 від 29.12.2015 року з повідомленням про те, що розпорядженням від 06.02.2013 року перераховано його пенсію за період з 28.07.2010 року по 22.07.2011 року та донарахована сума становить 63 625,96 грн.; виплата донарахованої суми, яка перевищує бюджетні призначення на поточний рік, буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України. Позивач зазначає, що вже на протязі 6 років відповідачем не виконується обов'язок щодо своєчасної виплати пенсії, яка призначена судовим рішенням, що суперечить законодавству України і міжнародному праву, так як відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою невиконання суб'єктом владних повноважень покладених на нього обов'язків. Протокольною ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.11.2016 року, відповідно до положень ст. 37 ЦПК України, було проведено заміну відповідача по справі Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва на його правонаступника Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов та викладені у ньому обставини. Представник відповідача Кириченко О.В. в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у письмових запереченнях, посилаючись на те, що вимоги не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та задоволення позову призведе до подвійного стягнення. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить висновку, позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Судом встановлено, що за результатами розгляду адміністративної справи № 2-а-539/1/2011 за позовом [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, відшкодування інфляційних втрат та трьох відсотків річних Дніпровським районним судом м. Києва 06 квітня 2011 року винесена постанова, якою позов задоволено частково; визнано неправомірним дії відповідача та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва здійснити перерахунок та виплатити [PERSON] основну пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з 75 % мінімальної пенсії за віком, взявши за основу розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 28 липня 2010 року з урахуванням проведених виплат. Також зобов'язано відповідача здійснити нарахування та виплатити позивачу надбавку до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, починаючи з 28.07.2010 року з урахуванням проведених виплат (а.с. 14-21). На виконання вказаної постанови суду Дніпровським районним судом м. Києва 07.07.2012 року був виданий виконавчий лист № 2-а-539/1/2011, який з 17.07.2012 року знаходився на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві - ВП № 33407175 (а.с. 23, 24). 21.03.2013 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження з посиланням на п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у якій зазначено про те, що на виконанні рішення суду Управлінням ПФУ у Дніпровському районі м. Києва в межах компетенції проведено перерахунок пенсії [PERSON], що підтверджується повідомленням УПФУ у Дніпровському районі м. Києва від 25.02.2013 року № 3034/08, сума перерахунку становить 63 652,96 грн.; у відповідності до положення про ГУ ПФУ в м. Києві виплата пенсії здійснюється Управлінням з координації та контролю за виплатою пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (а.с. 25, 26). На звернення позивача до урядової гарячої лінії від 21.12.2015 року Управлінням Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва [PERSON] надавалася відповідь № 1050/01/Б-995 від 29.12.2015 року з повідомленням про те, що на підставі постанови Дніпровського районного суду м. Києва № 2-а-539/1/2001 від 06.04.2011 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду № 2-а-539/11 від 22.02.2012 року розпорядженням від 06.02.2013 року перераховано пенсію позивача за період з 28.07.2010 року по 22.07.2011 року та донарахована сума становить 63 625,96 грн.; виплата донарахованої суми, яка перевищує бюджетні призначення на поточний рік, буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України та з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 року № 440 запропоновано [PERSON] звернутися до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Виборзька, 32 (а.с. 27-29). Відповідно довідки Управління з координації та контролю за виплатою пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві по нарахуванню коштів по рішенню суду № 66, на особовий рахунок [PERSON] нараховані кошти в загальній сумі 63 652,96 грн., що включають за період з 28.07.2010 року по 22.07.2011 року надбавку дітям війни у розмірі 1 928,53 грн. та інвалідність ЧАЕС в сумі 61 724,43 грн. (а.с. 30, 31). Згідно ст. 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення», призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України. Отже, за вищевикладених обставин предметом спору є стягнення з відповідача невиплаченої позивачу суми пенсії, яка нарахована на підставі постанови суду у адміністративній справі, тобто заявлені вимоги фактично стосуються виконання судового рішення. Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На спірні правовідносини поширюється дія Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», який набрав чинності з 01.01.2013 року, відповідно до положень частини 1 статті 3 якого визначено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Відповідно положень ч. 2 ст. 3 вказаного Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", інвентаризації та погашення заборгованості за ними визначено Порядком погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 року № 440. З пояснень представника позивача, [PERSON] для отримання донарахованої суми пенсії за судовим рішенням відповідно пропозиції Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва не звертався до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві. Враховуючи вищевикладене підстави для задоволення позову відсутні, оскільки заявлені вимоги не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та порушене право позивача підлягає захисту у порядку виконання судового рішення.

Outcome: dismissed