Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/8 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], зазначений в інформаційній довідці та технічному паспорті на житловий будинок під літерами: житловий будинок А-1, житлова прибудова А1-1, прибудова а-1, прибудова а1-1, комора а2-1, загальною площею 92,2 кв.м., в тому числі житловою площею 51,5 кв.м.. Із господарських будівель та споруд є: сарай Б-1, сарай Б1-1, сарай б-1, погріб б1, гараж В-1, погріб- в, ворота з хвірткою № 1,хвіртка № 2, огорожа № 3, після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Позов обґрунтовується наступним. [INFO] померла [PERSON], яка на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], і залишила на ім`я позивача заповіт, посвідчений Коптіль С.Д., секретарем виконавчого комітету Тупичівської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області 25 червня 2010 року за реєстровим № 101, яка фактично прийняла спадщину свого чоловіка [PERSON], оскільки на день його смерті [INFO] проживала та була зареєстрована разом з ним за адресою: [ADDRESS]. До складу спадщини [PERSON] входить ј частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], що належала її чоловіку [PERSON], спадщину якого фактично прийняла. Крім [PERSON] спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] є син померлого [PERSON], який помер [INFO]. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] належить Ѕ частка в спадщині після смерті її чоловіка [PERSON], яка складається з ј частки житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS]. В грудні 2018 року позивач звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини. Під час огляду представленого позивачем свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області 7 березня 2001 року, на підставі рішення Тупичівської сільської ради від 4 грудня 2000 року за [NUMBER], нотаріус встановила, що правовстановлюючий документ був виданий з порушенням чинного законодавства, оскільки виданий після смерті [INFO] [PERSON]. За роз`ясненням нотаріуса, не приймаються для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають вимогам законодавства. Зазначені обставини є перепоною для оформлення спадщини у нотаріуса. На підставі ухвали від 29.12.2018 року справу прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. В матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити (а.с.32). Представник відповідача - Тупичівської територіальної громади Городнянського району, Чернігівської області, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення (а.с.72). Третя особа - приватний нотаріус Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Сова В.Ф. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином (а.с.70). Представник третьої особи - Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області (відділ з питань державної реєстрації) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с.65). Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином (а.с.69), в матеріалах справи міститься її заява про розгляд справи у її відсутності, якою [PERSON] повідомила, що спадщину за заповітом та за законом на обов`язкову частку у спадщині, не приймала і приймати не буде, з даного питання до суду звертатися не буде. Всі заявлені позовні вимоги по цивільній справі за позовом [PERSON] підтримує в повному обсязі (а.с.31). Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, що закріплено в статті 43 ЦПК України. У свою чергу згідно положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши і оцінивши наявні у справі матеріали та докази вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню, а визнання даного позову стороною відповідача таким, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Тупичівської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області, встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у віці 72-ох років у селі Тупичів Городнянського району, Чернігівської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 48 від [INFO] (а.с.13). З наданого та дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії [NUMBER], встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у віці 60-ти років у селі Тупичів Городнянського району, Чернігівської області, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 07 від [INFO] (а.с.14). Дослідивши свідоцтво про одруження, судом встановлено, що громадянин [PERSON] та громадянка [PERSON] одружилися 6 травня 1960 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис за № 5 від 06.05.1960 року. Після реєстрації шлюбу дужині присвоєно прізвище „[PERSON]" (а.с.11). Дослідивши довідку, видану виконкомом Тупичівської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області 26 листопада 2018 року за № 207, встановлено, що станом на день смерті [PERSON], який помер [INFO], були зареєстровані та постійно проживали: [PERSON], з 1963 року і виписаний у зв`язку зы смертю [INFO], голова господарства; [PERSON], його дружина з 1963 року і виписана в 1999 році в зв`язку зі зміною місця проживання; [PERSON], його син з 1987 року і виписаний в зв`язку зі смертю [INFO]; [PERSON], його невістка, з 1990 року і виписана в 2009 році в зв`язку зі зміною місця проживання; [PERSON], його онук, з 1991 року і виписаний 16.08.2012 року в зв`язку зі зміною місця проживання; [PERSON], його онука з 1992 року і виписана в 2010 році в зв`язку зі зміною місця проживання; [PERSON], його онука з 1992 року і виписана в 2010 році в зв`язку зі зміною місця проживання (а.с.21). Дослідивши свідоцтво про народження серії [NUMBER], встановлено, що [PERSON] народився [INFO], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 4 від 06.01.1965 року, батьки: [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, що діяли на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON], спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Тобто [PERSON] - дружина померлого, та [PERSON] - син померлого, фактично прийняли спадщину свого чоловіка та батька [PERSON]. Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] свідчить, що [PERSON] помер [INFO] у віці 53-ох років у селі Тупичів Городнянського району, Чернігівської області, про що складено відповідний актовий запис за № 06 від 05.02.2018 року (а.с.15). Дослідивши заповіт, посвідчений 25 червня 2010 року Коптіль С.Д., секретарем виконкому Тупичівської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області встановлено, що громадянка [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день її смерті буде належати і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON], [INFO]. За даними виконкому Тупичівської сільської ради Городнянського району, цей заповіт, станом на день смерті [PERSON], тобто станом на [INFO], не змінювався і не відмінявся (а.с.17). Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, свідчить, що громадянин [PERSON] та громадянка [PERSON] зареєстрували шлюб 20 лютого 2015 року, про що складено відповідний актовий запис № 252 від 20.02.2015 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище „[PERSON]" (а.с.12). Дослідивши свідоцтво про народження серії [NUMBER], судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 5 від 10.03.1961 року. Батьки: [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER], свідчить, що громадянин [PERSON] та громадянка [PERSON] уклали шлюб 22 травня 1982 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 9 від 22 травня 1982 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище „[PERSON]" (а.с.10). Досдіджена в судовому засідання довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0130440, свідчить, що [PERSON], [INFO], має третю групу інвалідності (а.с.16). Стаття 1241 ч. 1 ЦК України, передбачає, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). За змістом заяви, що міститься в матеріалах справи на а .с.77 встановлено,що [PERSON] відмовилася від обов`язкової частки у спадщині за законом. Дослідивши довідку від 26 листопада 2018 року за № 208, видану виконкомом Тупичівської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області встановлено, що станом на день смерті [PERSON], яка померла [INFO], були постійно зареєстровані та постійно проживали: [PERSON], з 1999 року і виписана у зв`язку зі смертю [INFO]; [PERSON], її дочка, з 03.08.2011 року і по теперішній час (а.с.19). До складу спадкового майна після смерті [PERSON], яка фактично прийняла спадщину свого чоловіка [PERSON], увійшла 1/8 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Дослідивши свідоцтво про право власності, що видане 7 березня 2001 року на підставі рішення Тупичівської сільської ради від 4 грудня 2000 року за [NUMBER], встановлено, що жилий будинок, який розташований в [ADDRESS] дійсно належить [PERSON] та [PERSON] по ј частині кожному (а.с.22). Рішенням третьої сесії сьомого скликання Тупичівської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області від 15 лютого 2016 року „Про перейменування назв вулиця на території сільської ради" [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS] (а.с.28). Відповідно до постанови РМ УРСР від 11 березня 1985 року № 105 №Про порядок державного обліку житлового фонду" і відповідно до чинного на той час порядку обліку господарств колгоспних дворів, все майно колгоспного обліковувалося за головою колгоспного двору. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»від 22 грудня 1995 року N20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність»застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно статті 120 ЦК УРСР (1963 року), колгоспний двір це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. За нормами ст.ст.120,123 ЦК УРСР, які діяли до введення в дію Закону України „Про власність", кожен з членів колгоспного двору мали рівне право на майно колгоспного двору. Підстав вважати домоволодіння, що є предметом позову самочинно збудованим майном суд не вбачає. З інформаційної довідки, від 27.09.2018 року за № 692, виданої Городнянським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, судом встановлено, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] зареєстрованов реєстраційній книзі № 2, номер запису 287, за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] по ј частці кожному. Самочинного будівництва та перепланувань не виявлено (а.с.23). Як встановлено у судовому засіданні позивач зверталась до приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Сови В.Ф.із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] (а.с.73-82). З інформації Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 11.01.2019 року за № 310/01-17, встановлено, що спадкова справа до майна [PERSON], померлого [INFO] не відкривалась (а.с.112). Враховуючи, що свідоцтво про право власності на ј частку житлового будинку на ім`я [PERSON], який помер [INFO], було видано Тупичівською сільською радою Городнянського району Чернігівської області 7 березня 2001 року, що не відповідає нормам цивільного законодавства, згідно яких правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Підсумовуючи викладене, суд дійшов об'єктивного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Судом враховується і те, що у відповідності до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, по 1/4 вказаного майна зареєстровано за [PERSON] та [PERSON].

Outcome: approved