Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Мар'їнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 29 жовтня 2008 року [PERSON] придбала за біржовим контрактом № 225 квартиру [ADDRESS]. Контракт був укладений на Регіональній Товарній Біржі, з подальшою реєстрацією в Мар'їнському районному державному підприємстві капітального будівництва та технічної інвентаризації. На теперішній час [PERSON] має намір здійснити договір відчуження придбаного нерухомого майна. Причини неможливості здійснити розпорядчі дії стосовно спірного об'єкту нерухомого майна роз'яснені позивачу в нотаріальній конторі, а саме повідомлено, що біржовий договір не має сили правовстановлюючого документу на майно. Вказані обставини зумовили судовий захист майнових прав [PERSON] в спосіб визнання права власності, за допомогою якого досягне панування над належним їй нерухомим майном. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, в порядку ст. 158 ЦПК України, надіслала на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в її відсутність, при чому позовні вимоги підтримані, інших доказів на обґрунтування заявлених вимог позивач не надає, будь-яких клопотань та заяв не заявляє. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про визнання позовних вимог, крім того просить розглянути справу в його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено наступне. 29 жовтня 1998 року між сторонами по справі укладено угоду, за якою [PERSON] купила квартиру [ADDRESS]. В підтвердження вказаної угоди укладено біржовий договір, зареєстрований за № 225 від 29 жовтня 1998 року в регіональній товарній біржі "Время". В супереч ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року), який діяв на момент виникнення правовідносин, вказаний договір купівлі-продажу не підлягав оформленню в нотаріальному порядку. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається нас підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.15 Закону України "Про товарну біржу" № 1956-ХП від 10 грудня 1991 року біржовою угодою визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Разом з тим стосовно продажу деяких речей закон встановлює особливі правила. Законодавчими актами України встановлений спеціальний порядок придбання права власності громадянами на окремі види майна, зокрема, на житловий будинок. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (у редакції 1963 року), якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга ухиляється від її нотаріального оформлення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати останню дійсною. В цьому разі нотаріальне оформлення угоди у подальшому не вимагається. Як роз'яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 року № 3 "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними", з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання, застави, купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах, міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року) за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Так, згідно біржового договору від 29 жовтня 1998 року позивач купив квартиру [ADDRESS], ціна угоди купівлі-продажу нерухомого майна склала 19090 гривень, які відповідач отримав від позивача до підписання досліджуваного договору (п. 2, п. 3). Враховуючи наведене, суд приходить висновку, що умови біржового договору від 13 листопада 1997 року відповідають вимогам ст.ст. 224, 228 ЦК України (у редакції 1963 року), передбачених законом обмежень для його укладення не встановлено, вказана угода сторонами виконана повністю, крім її нотаріального оформлення, у зв'язку з чим вказаний біржовий контракт, як договір купівлі - продажу, підлягає визнанню дійсним, та як наслідок наявні всі законі підстави для визнання за позивачем права власності на спірне нерухоме майно. На підставі викладеного, ст. ст. 47, 224, 228 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.15 Закону України "Про товарну біржу" від 10 грудня 1991 року,

Outcome: approved