Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

ПрАТ "Лізинг інформаційних технологій " звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач в позовній заяві зазначав, що 08 квітня 2011 року між Закритим акціонерним товариством "Лізинг інформаційних технологій" в особі СПД ФО [PERSON] і [PERSON] було укладено договір №120311100 про надання в оренду обладнання на умовах фінансового лізингу. Відповідно до п.1.1 договору оренди, клієнт (відповідач) бере участь в системі LeaseIT, зокрема отримує ІТ-обладнання та інші товари від постачальників - учасників системи LeaseIT, а також отримує послуги, на умовах визначених обраним клієнтом пакетом фінансування LeaseIT, а оператор LeaseIT (позивач) зобов'язується забезпечити передачу клієнту ІТ-обладнання, обраним клієнтом постачальником та надання клієнту послуг за умов виконання клієнтом вимог, передбачених пакетом LeaseIT. Згідно п.5 Перехідних положень Закону України «Про акціонерні товариства» закрите акціонерне товариство "Лізинг інформаційних технологій" змінило найменування, тому правонаступником його є Приватне акціонерне товариство "Лізинг інформаційних технологій". Пунктом 8.7 договору оренди відповідач підтвердив, що з правилами ознайомлений, зміст правил йому зрозумілий і він погоджується їх дотримуватись і виконувати. На підставі п.2.2 договору позивач надав відповідачу в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання. Про передачу обладнання свідчить акт приймання-передачі майна №120311100 від 13 квітня 2011 року. Загальна первісна вартість переданого обладнання становить 1779,56 гривень. Згідно п.2.1 договору оренди умови, за якими ІТ-обладнання, інші товари, послуги надаються клієнту, визначаються пакетом LeaseIT. Відповідачем обрано пакет LeaseIT Десятка. Умовами пакету LeaseIT є: платіж при отриманні обладнання (загальної суми платежів) 50%, вид договору - фінансовий лізинг, кількість місячних лізингових платежів (крім першого) - 3, розмір місячних платежів - щомісяця рівними частинами, перехід права власності - виплата повної вартості обладнання. Відповідно до п.6.2 правил визначено строк сплати платежів, який починається з дня передачі обладнання клієнту і закінчується в останній день останнього календарного місяця, встановленого пакетом LeaseIT строку. Отже, позивач в повному обсязі виконав свої договірні зобов'язання щодо надання обладнання відповідачу згідно договору у відповідні строки та належної комплектації, а відповідач не виконав своїх грошових зобов'язань за договором, внаслідок чого йому нараховувалась плата за прострочення платежу, передбачена п.14.2 правил та п.5.4.2 договору оренди. Згідно структури грошових нарахувань та надходжень [NUMBER] від 18 лютого 2015 року, відповідач сплатила лише суму в розмірі 1389,78 грн.. Станом на 24 лютого 2015 року заборгованість за договором оренди становить 45146,23 гривень, що складається з: компенсації вартості наданого обладнання - 889,78 гривень; плати за прострочення щомісячних платежів - 44198,01 гривень; компенсації понесених витрат, пов'язаних з отриманням виконання зобов'язання - 58,44 гривень. В добровільному порядку сплатити заборгованість за порушення договірних зобов'язань відповідач не погоджується. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача ПрАТ "Лізинг інформаційних технологій" заборгованість за невиконання договірних зобов'язань в розмірі - 45146,23 гривень та судовий збір в розмірі 451, 46 гривень. В судове засідання представник позивача ПрАТ "Лізинг інформаційних технологій" Янголь О.О. не з'явилася, про слухання справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву, в якій просила слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, про слухання справи повідомлялася належним чином. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 08 квітня 2011 року між Закритим акціонерним товариством "Лізинг інформаційних технологій" в особі СПД ФО [PERSON] і [PERSON] було укладено договір №120311100 про надання в оренду обладнання на умовах фінансового лізингу (а.с.5). Відповідно до п.1.1 договору оренди, клієнт (відповідач) бере участь в системі LeaseIT, зокрема отримує ІТ-обладнання та інші товари від постачальників - учасників системи LeaseIT, а також отримує послуги, на умовах визначених обраним клієнтом пакетом фінансування LeaseIT, а оператор LeaseIT (позивач) зобов'язується забезпечити передачу клієнту ІТ-обладнання, обраним клієнтом постачальником та надання клієнту послуг за умов виконання клієнтом вимог, передбачених пакетом LeaseIT. Згідно п.5 Перехідних положень Закону України «Про акціонерні товариства» закрите акціонерне товариство "Лізинг інформаційних технологій" змінило найменування, тому правонаступником його є Приватне акціонерне товариство "Лізинг інформаційних технологій" (а.с.6-13). Пунктом 8.7 договору оренди відповідач підтвердив, що з правилами ознайомлений, зміст правил йому зрозумілий і він погоджується їх дотримуватись і виконувати. На підставі п.2.2 договору позивач надав відповідачу в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання. Про передачу обладнання свідчить акт приймання-передачі майна №120311100 від 13 квітня 2011 року (а.с.14). Загальна первісна вартість переданого обладнання становить 1779,56 гривень. Згідно п.2.1 договору оренди умови, за якими ІТ-обладнання, інші товари, послуги надаються клієнту, визначаються пакетом LeaseIT. Відповідачем обрано пакет LeaseIT Десятка. Умовами пакету LeaseIT є: платіж при отриманні обладнання (загальної суми платежів) 50%, вид договору - фінансовий лізинг, кількість місячних лізингових платежів (крім першого) - 3, розмір місячних платежів - щомісяця рівними частинами, перехід права власності - виплата повної вартості обладнання. Відповідно до п.6.2 правил визначено строк сплати платежів, який починається з дня передачі обладнання клієнту і закінчується в останній день останнього календарного місяця, встановленого пакетом LeaseIT строку. Отже, позивач в повному обсязі виконав свої договірні зобов'язання щодо надання обладнання відповідачу згідно договору у відповідні строки та належної комплектації, а відповідач не виконав своїх грошових зобов'язань за договором, внаслідок чого йому нараховувалась плата за прострочення платежу, передбачена п.14.2 правил та п.5.4.2 договору оренди. Згідно структури грошових нарахувань та надходжень [NUMBER] від 18 лютого 2015 року, відповідач сплатила лише суму в розмірі 1389,78 грн. (а.с.15). Станом на 24 лютого 2015 року заборгованість за договором оренди становить 45146,23 гривень, що складається з: компенсації вартості наданого обладнання - 889,78 гривень; плати за прострочення щомісячних платежів - 44198,01 гривень; компенсації понесених витрат, пов'язаних з отриманням виконання зобов'язання - 58,44 гривень (а.с.15). Проте, вирішуючи питання про стягнення штрафних санкцій у розмірі 44198,01 гривень, суд не може погодитися з розміром нарахованих санкцій, які є завищеними. Положеннями ст. 616 ЦК України передбачено право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може. Крім того, судом в порядку ст.616 ЦК України враховується, що кредитор - позивач по справі сприяв збільшення розміру збитків, так як впродовж тривалого часу, неналежного виконання позичальником своїх обов'язків не вживав заходів щодо виконання порушеного зобов'язання. Так згідно із розрахунком заборгованості, відповідачем здійснено два платежі у квітні 2011 року та березні 2012 року на загальну суму 1389,78 грн.. Починаючи з квітня 2012 року по день звернення до суду із даним позовом відповідачем не проведено жодної оплати, при цьому, позивач впродовж трьох років не вживав жодних заходів щодо виконання порушеного зобов'язання, сприяючи тим самим збільшення розміру збитків. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про зменшення розміру штрафних санкцій, так як їх розмір є неспівмірним із розміром основної заборгованості, що складає 889,78 гривень. На думку суду розмір штрафних санкцій має бути зменшений до 889,78 гривень, тобто до розміру основної заборгованості. Всього стягненню із відповідача підлягає сума 1838 гривень. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору на суму 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial