Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-07 00:00:00

06.03.2020 позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, який обгрунтувала так. Позивачка працювала у відповідача на посаді сторожа Бази відпочинку "Теребля" за строковим трудовим договором № 12 від 31.05.2018 року в період з 01.06.2018 року по 31.12.2019 року, а також за строковим трудовим договором № 4 від 28.12.2018 року в період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року. Ці обставини позивачка підтверджує трудовими договорами за " 12 від 31.05.2018 та за № 4 від 28.12.2018. До початку роботи її під розписку було ознайомлено з правами та обов`язками сторожа Бази відпочинку "Теребля", внутрішнім трудовим розпорядком та графіком роботи. Також їй було присвоєно табельний номер працівника підприємства - 901113 , а також встановлено посадовий оклад - 3723 грн. Ці обставини підтверджуються відповідними розрахунковими листами. Відповідач за роботу позивачки нараховував їй заробітну плату, з якої сплачувалися військовий збір та прибутковий податок. Заробітну плату відповідач виплатив за червень 2018 в сумі 3517,25 грн, а за липень 2018 року - 3330,78 грн. Починаючи з серпня 2018 року по липень 2019 року відповідач припинив виплату заробітної плати позивачці та допустив заборгованість в сумі 43593,20 грн. За період з серпня 2019 року по грудень 2019 заробітна плата позивачці відповідачем також не виплачена. В індивідуальних відомостях про застраховану особу, які видані позивачці ПФУ 11.02.2020, зазначено, що в серпні 2019 позивачці нараховано заробітну плату в розмірі 4755,51 грн, а у вересні 4546,33 грн. За жовтень, листопад, грудень 2019 року заробітна плата позивачці не нараховувалася у зв`язку з фактичним невиконанням роботи. Також відповідачем не внесено відомості про роботу позивачки за вищевказані періоди до її трудової книжки. Дані обставини стали підставою для звернення позивачкою до суду з цим позовом, а саме позивачка просить: - зобов`язати ДП "Київський державний завод "Буревісник" оформити трудові відносини з нею за період роботи сторожем Бази відпочинку "Теребля" з 01.06.2018 року по 31.12.2018 року та з 01.01.2019 по 31.12.2019, відповідно до вимог законодавства, та занести відповідні відомості про цю роботу до трудової книжки; - стягнути з ДП "Київський державний завод "Буревісник" на її користь невиплачену заробітну плату за періоди роботи сторожем Бази відпочинку "Теребля" з 01.08.2018 року по 31.07.2019 року в сумі 54153,04 грн.; з 01.08.2019 року по 31.12.2019 року в сумі 9301,84 грн та зобов`язати відповідача нарахувати та сплатити податок на доходи фізичних осіб та суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Ухвалою судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 11.03.2020 прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлений позов підтримує просить такий задовольнити. У разі повторної неявки відповідача в судове засідання та неподання ним відзиву на позов просить справу розглянути в заочному провадженні. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився. Ухвала суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі разом з позовною заяву вручена представнику відповідача 16.03.2020, що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Також, відповідно до вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України, відповідач викликався в судове засідання розгляду справи на 08.05.2020 року через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщено на веб-сторінці Міжгірського районного суду Закарпатської області. Станом на 08.05.2020 року від відповідача заяв, клопотань та відзив до суду не надходили. Суд ухвалив, за згодою представника позивача, про заочне провадження в справі, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши зміст позовних вимог, матеріали справи, а саме докази додані позивачкою до позову: розрахункові листи заборгованості; копію трудової книжки [PERSON] ; цивільно-правові угоди № 4 від 28.12.2018; № 12 від 31.05.2018; індивідуальні відомості про застраховану особу [PERSON] сформовані ПФУ; рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 04.01.2012 в справі № 2-32/12 про стягнення боргу по заробітній платі з ДП "Київський державний завод "Буревісник" у користь [PERSON] , суд дійшов висновку про підставність позову [PERSON] і необхідності його задоволення в повному обсязі, виходячи з такого. Судом встановлено, що з 01.01.2019 по 31.12.2019 року - відповідно до цивільно-правової угоди № 4 від 28.12.2018 року, та з 01.06.2018 по 31.12.2018 - відповідно до цивільно-правової угоди № 12 від 31.05.2018 року позивачка [PERSON] працювала на Державному підприємстві «Київський державний завод «Буревісник» та займала посаду охоронця (сторожа) на базі відпочинку "Теребля" в с.Синевир Міжгірського району Закарпатської області. Посадовий оклад [PERSON] становив 3723 грн. Відповідач нараховував заробітну плату позивачці, з якої сплачував військовий збір та прибутковий податок, це вбачається з відповідних розрахункових листів (арк. с. 4-17). Відповідач виплатив нараховану заробітну плату позивачці за червень 2018 року в сумі 3517,25 грн та за липень 2018 року - 3330,78 грн. За період з серпня 2018 по липень 2019 відповідач допустив заборгованість по заробітній платі [PERSON] в сумі 43593,20 грн. За період з серпня по вересень 2019 року в сумі 9301,84 грн. В жовтні, листопаді, грудні 2019 заробітна плата позивачці відповідачем не нараховувалася у зв`язку з фактичним невиконанням роботи. Отже, загальний борг відповідача по заробітній платі перед позивачкою становить 63454,88 грн. За вищевказаними цивільно-правовими угодами (трудові договори), які укладені між позивачкою та стороною відповідача, позивачка [PERSON] перебувала з відповідачем у трудових відносинах та працювала за строковими договорами, ці договори відповідають вимогам встановленим ч.1 п.2 ст.23 КЗпП України. Правове становище працівників, що уклали строкові трудові договори, не відрізняється від правового становища працівників, що уклали трудові договори на невизначений строк. Відповідно до ст. 94 КЗпП України та ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.Невиплата позивачу заробітної плати грубо порушує вимоги закону та право громадянина на отримання грошової винагороди за виконану роботу. Згідно з п.7 ст. 43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника чи уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені ст 116 цього Кодексу, за відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Статею 47 ч.1 КЗпП України, передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України. Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. (ст.48 КЗпП України). Питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберіганням, виготовленням, постачанням і обліком, регулюються, зокрема, Кодексом законів про працю України, постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 р. N 301 "Про трудові книжки працівників", Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 р. N 58, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за N 110. Отже, з врахуванням вищенаведеного та того, що відповідачем на позов не подано відзив та не заявлено жодних клопотань, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки [PERSON] є підставними і такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі. Рішення суду підлягає негайному виконання в частині присудження [PERSON] заробітної плати за один місяць, а саме за серпень 2018 року в сумі 4199,54 грн, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України. Згідно 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати у виді судового збору за ставкою майнового та немайнового характеру, а саме за ставкою майнового характеру в сумі 840,20 грн та за ставкою немайнового характеру в сумі 840,20 грн, всього в сумі 1680,40 грн..

Outcome: approved