Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

ПАТ "РОДОВІД БАНК" звернулось з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивач зазначав, що 16.05.2006 року між ПАТ "РОДОВІД БАНК" і [PERSON] було укладено кредитний договір № 15.3/С-015.06.2 за яким [PERSON] отримав кредит в сумі 1 500 000 доларів США строком до 17.05.2007 року, зі сплатою 15 % річних за користування кредитом. В забезпечення виконання зобов'язань 16.05.2006 року між ПАТ "РОДОВІД БАНК" і [PERSON] було укладено іпотечний договір на житловий будинок з гаражем разом з огорожею, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], земельну ділянку площею 0,0505 га, на якій розташований житловий будинок та земельну ділянку площею 0,0254 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26 травня 2011 року, винесено заочне рішення за позовом АТ "РОДОВІД БАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позовні вимоги банку задоволено та стягнуто з [PERSON] 8 582 083, 04 грн. Рішенням колегії судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 21 грудня 2011 року заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 травня 2011 року змінено, шляхом зменшення суми, що підлягає стягненню з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства "Родовід банк" з 8 528 083 грн. 04 коп. до 6 658 768 грн. 75 коп. В решті заочне рішення суду залишено без змін. Рішенням Ленінського районного суду м. Севастополя від 25 травня 2010 року, за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок з гаражем разом з огорожею, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], земельну ділянку площею 0,0505 га, на якій розташований житловий будинок та земельну ділянку площею 0,0254 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Посилаючись на викладене позивач просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок з гаражем разом з огорожею, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], земельну ділянку площею 0,0505 га, на якій розташований житловий будинок та земельну ділянку площею 0,0254 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити позов. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями та телеграмою, які знаходяться в матеріалах справи. (а.с., а.с, 51, 55, 59). У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договорами, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 16.05.2006 року між ПАТ "РОДОВІД БАНК" і [PERSON] було укладено кредитний договір № 15.3/С-015.06.2 за яким [PERSON] отримав кредит в сумі 1 500 000 доларів США строком до 17.05.2007 року, зі сплатою 15 % річних за користування кредитом. (а.с.6-7). В забезпечення виконання зобов'язань 16.05.2006 року між ПАТ "РОДОВІД БАНК" і [PERSON] було укладено іпотечний договір на житловий будинок з гаражем разом з огорожею, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], земельну ділянку площею 0,0505 га, на якій розташований житловий будинок та земельну ділянку площею 0,0254 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 8-10). Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26 травня 2011 року, винесено заочне рішення за позовом АТ "РОДОВІД БАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позовні вимоги банку задоволено та стягнуто з [PERSON] 8 582 083, 04 грн. (а.с.11-14). Рішенням колегії судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 21 грудня 2011 року заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 травня 2011 року змінено, шляхом зменшення суми, що підлягає стягненню з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства "Родовід банк" з 8 528 083 грн. 04 коп. до 6 658 768 грн. 75 коп. В решті заочне рішення суду залишено без змін. (а.с.15-18). Рішенням Ленінського районного суду м. Севастополя від 25 травня 2010 року, за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок з гаражем разом з огорожею, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], земельну ділянку площею 0,0505 га, на якій розташований житловий будинок та земельну ділянку площею 0,0254 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. (а.с.19-23). Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. В ч.ч. 1,2 ст. 590 ЦК України зазначено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Якщо сума, одержана від реалізації предмета застави, не покриває вимоги заставодержателя, він має право отримати суму, якої не вистачає, з іншого майна боржника в порядку черговості відповідно до статті 112 ЦК України, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 2 п.3 ст. 592 ЦК України заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена, - звернути стягнення на предмет застави в інших випадках, встановлених договором. Відповідно до частин 1, 6 ст. 20 Закону України "Про заставу" заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконане, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, або в позасудовому порядку на підставі ст. 24, 26, 27 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" якщо інше не передбачене законом або договором застави. Відповідно до ст. 19 Закону України "Про заставу" за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Суд вважає можливим у рахунок погашення заборгованості в сумі 6 658 768 грн. 75 коп. звернути стягнення на предмет застави: житловий будинок з гаражем разом з огорожею, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], земельну ділянку площею 0,0505 га, на якій розташований житловий будинок та земельну ділянку площею 0,0254 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], які належить [PERSON]. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору на суму 243, 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved