Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

26 січня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що у приватній власності вона має квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], яка залишилась їй у спадок від матері - [PERSON], підтвердженням цього є Свідоцтво про право на спадщину за законом від 01 травня 2016 року, реєстровий №543, витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 11.05.2016 року. Через деякий час, після прийняття спадщини, позивач дізналася, що в вищевказаній квартирі зареєстровані особи, які не є членами її сім"ї. Реєстрація відповідачів у належній позивачу квартирі стала для неї повною несподіваністю. Оскільки мати позивача повідомляла її лише про реєстрацію [PERSON], яка проживала та була зареєстрована у вказаній квартирі в 1997 році, ще до набуття матір"ю позивача права власності на квартиру (19.02.1999 року матері позивач видано Свідоцтво про право власності на житло з реєстровим №4/750). З 1999 року крім членів сім"ї у вказаній квартирі ніхто не проживав. Підтвердженням того, що відповідачі в квартирі позивача не проживають є акт обстеження фактичного проживання фізичних осіб у квартирі за адресою: вул.Молодіжна, 4/2, с.Білогір"я, Оріхівський район, Запорізька область від 17.10.2016 року, складений комісією депутатів Білогір"ївської сільської ради. Відповідно до довідки Білогір"ївської сільської ради №370/02-01-17 від 31.10.2016 року відповідачі в квартирі позивача зареєстровані, але не проживали жодного дня. Відповідачі не мають жодного відношення до квартири позивача, їх особисті речі в ній відсутні. Крім того, вони забезпечені власним житлом, що підтверджується довідкою Білогір"ївської сільської ради№410/02-01-17 від 16.12.2016 року. Позивач зверталась до відповідачів з проханням добровільно знятися з реєстрації місця проживання, але вони не поспішають зробити це у добровільному порядку, а позивач, як власник житла, у зв"язку з реєстрацією відповідачів, не може ним розпорядитися на власний розсуд. Позивач прохає визнати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування жилим приміщенням, розташованого за адресою: [ADDRESS], внаслідок відсутності цих осіб понад встановлені строки. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні прохає позовні вимоги задовольнити з підстав вказаних в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася по невідомим суду причинам, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно, у встановлений законодавством спосіб. Представник третьої особи Білогір"ївської сільської ради Оріхівського району Запорізької області в судове засідання не з"явився, по невідомим суду причинам, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно, судовою повісткою з повідомленням. Представник третьої особи Служби у справах дітей Оріхівської райдержадміністрації Запорізької області в судове засідання не з"явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує. Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, дійшов до переконання про наявність підстав для задоволення позову. Судом в судовому засіданні було встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується технічним паспортом (а.с.17-19), Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 01 травня 2016 року, реєстровий №543 (а.с.24), Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 11.05.2016 року (а.с.25) та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна №59076102. (а.с.26). Те, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS], знаходить своє підтвердження згідно домової книги для прописки громадян. (а.с.13-16) та довідкою Білогір"ївської сільської ради Оріхівського району Запорізької області. Факт не проживання відповідачів за адресою: [ADDRESS], підтверджується довідкою виданою Білогір"ївською сільською радою Оріхівського району Запорізької області №409/02-01-17 від 16.12.2016 року, згідно якої [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не проживають в вищевказаній квартирі, але зареєстровані(а.с.27), актом депутатів Білогір"ївської сільської ради Оріхівського району Запорізької області обстеження фактичного проживання фізичних осіб квартири, що належить [PERSON].(а.с.28) та довідкою Білогір"ївської сільської ради Оріхівського району Запорізької області №370/02-01-17 від 31.10.2016 року.(а.с.29). Дослідженням довідки Білогір"ївської сільської ради Оріхівського району Запорізької області №410/02-01-17 від 16.12.2016 року встановлено, що відповідачі проживають за іншою адресою: [ADDRESS] житлом забезпечені та не можуть зареєструватися за вказаною адресою у зв"язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на цей будинок.(а.с.30). Суд вважає, що реєстрація відповідачів у зазначеній квартирі перешкоджає позивачу, як власнику, у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Як вбачається зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. На підставі ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи із загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України. Частиною 1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. При цьому суд важає, що в даному випадку права неповнолітніх відповідачів щодо користування житлом не порушуються з огляду на таке. Відповідно до ст.29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання за винятком обмежень, які встановлюються законом частино.2. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуа або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров"я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна (ч.3). Враховуючи те, що відповідачі понад один рік не проживають за місцем своєї реєстрації у квартирі, яка є власністю позивача, без поважних причин, забезпечені іншим житлом, суд вважає, що вони втратили право на користування вищевказаною квартирою, і позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved