Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (надалі - ПАТ КБ «ПриватБанк») 03 квітня 2017року звернулось в суд з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що відповідачу [PERSON], згідно укладеного договору №б/н від 08.07.2013року було надано ПАТ КБ "ПриватБанк" кредит в розмірі 2200 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту, ПАТ КБ «Приватбанк» керується п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і відповідач дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідачем було підтверджено, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між ним та позивачем договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач має право нараховувати відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ з розрахунку 360 календарних дні на рік, що стверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Позивач зазначає, що надав відповідачу кредит в розмірі встановленому Договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Пунктом 2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у разі невиконання зобов'язань за Договором відповідач, на вимогу Банку повинен виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити Винагороди Банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позивальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Згідно п. 5.7 «Правил користування платіжною карткою» банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором. Разом з тим, п. 5.2 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення овердрафту має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленою Банком частиною у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обовязків до цим Договором. Станом на 28.02.2017 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 37599,24 грн., з яких: 2635,49 грн. - заборгованість за кредитом; 29262,12 заборгованість по процентах за користування кредитом; 3435,00 грн.- заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 1766,62 грн. штрафу (процентна складова). Заборговану суму відповідач не сплачує, а тому ПАТ КБ "ПриватБанк" змушене звернутись до суду із вказаним позовом. Посилаючись на наведене, позивач просить суд стягнути з відповідача в користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором в сумі 37599,24гривень та 1600грн. судового збору. Представник ПАТ КБ "ПриватБанк" в позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує повністю , просить його задовольнити. Крім того, заявив клопотання про проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать надіслані повідомлення. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як вбачається із змісту ч. 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 526-527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. З матеріалів справи вбачається, що відповідачу [PERSON], згідно укладеного договору №б/н від 08.07.2013року було надано ПАТ КБ "ПриватБанк" кредит в розмірі 2200 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту, ПАТ КБ «Приватбанк» керується п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і відповідач дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідачем було підтверджено, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між ним та позивачем договір, що підтверджується підписом у заяві. Як вбачається з матеріалів справи, позивач має право нараховувати відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ з розрахунку 360 календарних дні на рік, що стверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до п. 2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг», позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Пунктом 2.1.1.5.6 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено, що у разі невиконання зобов'язань за Договором відповідач, на вимогу банку повинен виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі, простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороди Банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. «Умов та правил надання банківських послуг», при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позивальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Згідно п. 2.1.1.12.11 «Правил користування платіжною карткою» банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором. Разом з тим, п. 1.1.3.2.2 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення овердрафту має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком частиною у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків до цим Договором. Судом встановлено, що банк взяті на себе зобов'язання по кредитному договору виконав в повному об'ємі. Однак, [PERSON] не повертає отримані кредити відповідно до графіків погашення кредитів та відсотків, в зв'язку з чим не виконує зобов'язання належним чином і, згідно розрахунку позивача, станом на 28.02.2017 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 37599,24 грн., з яких: 2635,49 грн. - заборгованість за кредитом; 29262,12 заборгованість по процентах за користування кредитом; 3435,00 грн.- заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 1766,62 грн. штрафу (процентна складова). Із змісту позовної заяви вбачається що в обґрунтування позовних вимог позивач посилався на прострочення відповідачем виконання зобов'язання. Умовами зазначеного вище кредитного договору передбачена відповідальність позичальника у вигляді сплати пені та штрафу у разі прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). З матеріалів позову вбачається, що заявлений позивачем до стягнення розмір пені (3435,00грн.) значно перевищує суму заборгованості за кредитом (2635,49грн.) Частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема, передбачено, що розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України, з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Установивши, що розмір неустойки значно більший від розміру боргового зобов'язання, суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин норму частини третьої статті 551 ЦК України. З врахуванням принципу розумності і справедливості, суд вважає, що вимога про стягнення штрафних санкцій підлягає до часткового задоволення в розмірі, наближеному до суми залишку заборгованості за тілом позики (2650грн.) За таких обставин, суд вважає, що з відповідача в користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом в сумі 36814,23 грн., з яких: 2635,49 грн. - заборгованість за кредитом; 29262,12 заборгованість по процентах за користування кредитом; 2650,00 грн.- заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 1766,62 грн. штрафу (процентна складова). Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. . Отже, до стягнення з відповідача в користь позивача підлягає 1600грн. понесених судових витрат по справі. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial