Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі - Відповідач), третя особа орган опіки та піклування Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області, служба у справах дітей Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області про позбавлення батьківських прав, в обґрунтування якої вказує, що 30 червня 2007 року вона, вступила з Відповідачем, [PERSON] у шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Попільнянського районного управління юстиції в Житомирській області, актовий запис №32. Від даного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з Позивачем. 06 вересня 2010 року даний шлюб було розірвано згідно рішення Попільнянського районного суду Житомирської області(копія рішення суду. Відповідач після розлучення, дочку залишив Позивачу, сторони перестали проживати за однією адресою, з того часу Відповідач долею доньки не цікавиться. На даний час дитина проживає з Позивачем, знаходиться на її повному утриманні та вихованні. Відповідач з дитиною не спілкується з 2010 року, у розвитку доньки та її вихованні участі не бере, дитиною не цікавиться взагалі. В діях Відповідача мається винна поведінка, яка виразилась в тривалому ухиленні від виконання обов'язків батька по вихованню своєї дитини, він протягом тривалого часу не піклуються про її фізичний та духовний розвиток, стан здоров'я, не займається її підготовкою до самостійного життя. Позитивно впливати на свою дитину Відповідач не може. Відповідач долею, станом здоров'я дитини не цікавиться, бажання побачитися з дитиною не виявляє, чим ухиляється від виконання обов'язків з виховання та утримання дитини. Позбавлення Відповідача батьківських прав є мірою сімейно-правової відповідальності, має на меті насамперед захист інтересів неповнолітньої дитини. За час окремого проживання Відповідач не намагався налагодити стосунки із донькою, зустрічей уникає, долею дитини не цікавиться. Малолітня дочка утримується і виховується Позивачем. Факт невиконання Відповідачем своїх батьківських обов'язків щодо неповнолітньої [PERSON] підтверджується рішенням виконавчого комітету Попільнянської селищної ради. Вихованням малолітньої доньки повністю займається Позивач. Забезпечує її всім необхідним для життя та виховання, займається її лікуванням та оздоровленням, купує одяг, створюю повноцінні умови для життя і здоров'я, забезпечує отримання належної освіти. Враховуючи вищевикладене, Позивач просить, позбавити [PERSON] [INFO] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] та стягнути з Відповідача судові витрати. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просили позбавити Відповідача батьківських прав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав не заперечував проти їх задоволення. Представники третіх осіб в судовому засіданні щодо задоволення позову не заперечували. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON], [INFO], її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 06 вересня 2010 року, шлюб зареєстрований 30 червня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Попільнянського районного управління юстиції в Житомирській області, актовий запис №32, між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [PERSON] 24 вересня 2011 року, зареєструвала шлюб з [PERSON], після чого змінила своє прізвище на [PERSON] /копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]/. [PERSON], навчається в 4-А класі Попільнянської гімназії № 1 з 1-го класу. До однокласників відноситься доброзичливо, має багато товаришів. Ввічлива та поважає старших. Любить брати участь у виховних заходах. Навчається на достатньому та високому рівні. Мама [PERSON], постійно цікавиться навчанням та поведінкою доньки, завжди відвідує батьківські збори, допомагає у виконанні домашніх завдань. Забезпечила дитину всім необхідним. Дівчинка доглянута, завжди причесана, охайно одягнута. На даний час батько дівчинки проживає окремо. Класні батьківські збори не відвідує, успіхами доньки у класного керівника не цікавиться. Наведені обставини підтверджуються довідкою від 18 вересня 2017 року № 117 та характеристикою від 13 вересня 2017 року Попільнянської гімназії № 1. [PERSON] з липня 2015 року працює в ДП «Попільнянське лісове господарство» по даний час на посаді слюсаря з ремонту автомобілів автоцеху. За період роботи зарекомендував себе з позитивної сторони, заходи дисциплінарного стягнення до нього не застосовувались /характеристика ДП «Попільнянське лісове господарство»/. Як вбачається з довідки Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби від 22 вересня 2017 року № 15.28-22/2586-9, за виконавчим провадженням з примусового виконання виконавчого листа Попільнянського районного суду Житомирської області від 30 червня 2007 року № 2-366 про стягнення з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі одної четвертої частин всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового доходів громадян для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 27 травня 2011 року, [PERSON] не отримувала аліментів від [PERSON] з 01 березня 2017 року по 01 вересня 2017 року. Згідно довідки - розрахунку заборгованості від 22 вересня 2017 року, [PERSON] станом на 22 вересня 2017 року нарахована заборгованість в розмірі 69747 гривень 65 копійок. Рішенням виконавчого комітету Попільнянської селищної ради від 24 жовтня 2017 року № 114 «Про розгляд заяви [PERSON] щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав» відповідно якого Відповідач попереджений про відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків по відношенню до малолітньої доньки. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Попільнянської районної державної адміністрації 09 лютого 2018 року Відповідач підтвердив, що дійсно незаймається утриманням та вихованням дитини, не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав. Свою позицію підтвердив нотаріально посвідченою заявою. Висновком Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області від 09 лютого 2018 року № 242/02-14 «Про доцільність позбавлення батьківських прав», [PERSON], вважають доцільним позбавити його батьківських прав по відношенню до дочки [PERSON], [INFO]. [PERSON], своєю заявою від 26 січня 2018 року, посвідченою державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області, зареєстрованої в реєстрі за № 208, дав згоду та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 10 жовтня 2017 року, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], разом з дружиною - [PERSON], дочкою - [PERSON]. Сім'я власного житла не має, проживає в будинку баби. Санітарний стан будинку задовільний. [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності у вигляді попереджень за вчинення адміністративних правопорушень передбачених частиною першою статті 178 КУпАП та статтею 175-1 КУпАП /лист Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області від 01 грудня 2017 року/. Відповідно до акту обстеження житлово - побутових умов проживання дитини [PERSON] та її сім'ї за адресою: [ADDRESS], дитина проживає в належних умовах для розвитку та самоствердження. Створені задовільні умови для проживання та виховання дитини. Позбавлення батьківських прав є самим крайнім заходом впливу стосовно Відповідача, але він свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує його належними умовами для навчання, підготовки до самостійного життя, зокрема: не бере участі у забезпеченні дитини необхідного харчування, медичного догляду, лікування. Всі ці функції на даний час виконує [PERSON]. Згідно приписів статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Приписами частини другої статті 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно пункту 2 частини першої статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (п.16 Постанови пленуму Верховного суду України N 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Згідно приписів частини другої статті 150 та частини другої статті 157 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до статті 11 Закону України "Про охорону дитинства" предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Крім того, статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно статей 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, № 780-Х11, батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов'язок матері і батька це обов'язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Згідно приписів статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову, а саме позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до його дитини. Згідно положень частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частини сьомої, восьмої статті 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved