Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з вищевказаною позовною заявою та просив суд: визнати недійсним з моменту укладення договір фінансових послуг № 801238 від 19.02.2019 з додатком № 1, додатком № 2, укладений між [PERSON] та ТОВ «Авто Просто»; стягнути з ТОВ «Авто Просто» на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 246 628,00 грн; визнати недійсним з моменту укладення договір доручення № 801238 від 19.02.2019, укладений між [PERSON] та ТОВ «АТ СЕРВІС»; стягнути з ТОВ «АТ СЕРВІС» на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 24 817,73 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 19.02.2019 між позивачем та ТОВ «Авто Просто» було укладено договір № 801238, предметом якого є надання учаснику фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, спрямованих на придбання автомобіля, за рахунок об`єднання грошових коштів учасників через систему «Автофонд». Договір укладено шляхом підписання сторонами договору та додатку № 1, додатку № 2, які є невід`ємною частиною договору. Терміни, що використовуються в договорі та системі «Автофонд», визначаються в договорі. 19.02.2019 між [PERSON] та ТОВ «АТ СЕРВІС» було укладено договір доручення № 801238, предметом якого є зобов`язання сплатити повіреним винагороду ТОВ «Авто Просто» у сумі 24817,73 грн за рахунок довірителя. Тобто останній договір взаємопов`язаний і укладений з метою виконання попереднього. Наданий ТОВ «АТ СЕРВІС» рахунок, був оплачений позивачем. Підписання обох вищеозначених правочинів з позивачем здійснювала одна і таж відповідальна особа - менеджер консультант ТОВ «Авто Просто». Метою підписання договору про адміністрування № 801238 від 19.02.2019 було отримання автомобіля марки/моделі Kia Sportage, вартість якого 517 036,00 грн, а метою договору доручення № 801238 від 19.02.2019 була оплата за вищезазначене, тобто оплата останнього договору здійснена лише за умови виконання першого договору, а інакше отримання оплати необґрунтоване. Таким чином, предметом оскаржуваних договорів є здійснення оплати винагороди та надання особі послуг з адміністрування системи, що умовно називається «Автофонд» та базується на створенні груп покупців (Учасників), метою яких є придбання автомобілів. Позивач ознайомлювався із з їх змістом, проте мало що зрозумів з них та вважає, що вказані договори були укладені під впливом обману та із застосуванням нечесної підприємницької практики. Позивач не вважає діяльність підприємств пірамідальною схемою, вбачаючи порушення у не дотриманні відповідачами вимог Законів України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму", зокрема ст.ст.18, 19 "Про захист прав споживачів", інших нормативно-правових актів у сфері регулювання ринків фінансових послуг, у тому числі цих Ліцензійних умов, та внутрішніх правил». Так, на момент вчинення спірного правочину відповідачі через свого менеджера- консультанта, який не забезпечив законні права позивача у тому, що не надавав роз`яснень останньому, що він не продає автомобілі, а надає послуги з адміністрування системи придбання автомобілів у групах. Як вбачається з рекламного оголошення - «АвтоТак»: «Кращий шлях до твого авто», відповідач не повно виклав інформацію стосовно надання своїх послуг, що є порушенням ч.1 ст.15 ЗУ «Про захист прав споживачів». При укладанні спірних правочинів, відповідач допустивши при цьому нечесну підприємницьку практику, не надав позивачу необхідну, доступну та достовірну інформацію. В договорах, використовуються неконкретизовані поняття (підміна понять) внаслідок чого позивача було введено в оману щодо поняття: предмету оскаржуваних договорів, умов отримання товару, строків отримання товару, ціни та умов оплати товару, чим порушено вимоги ст.ст.15, 18, 19 ЗУ «Про захист прав споживачів», внаслідок чого позивач був введений в оману, щодо обставин, які мають істотне значення, уклав оспорюваний Договір. До договорів про адміністрування та доручення повинні додаватися довідки, складені фінансовою установою у довільній формі, про ознайомлення учасника групи з внутрішніми правилами надання фінансових послуг та виконання доручення, які підписуються учасником групи та які повинні містити дату їх складення. (ст.93 Ліцензійних умов) однак останні відсутні. Позивач вважає, що порушено вимоги ст.230 ЦК України, тобто спірні договори, укладений під впливом обману. Менеджер-консультант відповідачів змовчав, щодо обставин, які мають істотне значення та унеможливлюють їх підписання при вчиненні позивачем згаданих правочинів. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.19 ЗУ «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає, зокрема, будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Зміст договорів є складним для сприйняття і розуміння правової природи правочину, прав та обов`язків сторін, спрямований на використання відповідачем нечесної підприємницької практики, позивач вважає, що спірні договори укладено під впливом обману, щодо обставин, які мають істотне значення, при вчиненні позивачем згаданих правочинів. Умови договорів є несправедливими, оскільки всупереч принципу добросовісності їх наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Юридична рівність є там, де особа діє добросовісно й розумно, у рівній мірі враховує і свої, і чужі права й інтереси. В договорі адміністрування № 801238 від 19.02.2019 не встановлено строк отримання автомобіля та строк, після якого договір припиняє свою дію . Згідно змісту договору № 801238 від 19.02.2019, останній набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами й діє до моменту виконання обома сторонами всіх зобов`язань, передбачених договором, що узгоджується з ч.1 ст.251 та ч.1 ст.252 ЦК України. Спірний договір не містить істотних умов договору: строків та (або) термінів отримання учасником автомобіля; строку, після якого Договір припиняє свою дію. Умовами спірного договору адміністрування № 801238 від 19.02.2019 встановлюється обов`язок Позивача (споживача) виконати всі зобов`язання, навіть якщо продавець (виконавець, виробник) не виконає своїх. На думку позивача порушується п.3 ч.3 ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів», відповідно до якого несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця. Згідно умов договору № 801238 від 19.02.2019, укладеного між ТОВ «Авто Просто» та позивачем встановлено, що останній після укладення договору та включення його до групи в системі АвтоТак, зобов`язаний сплачувати відповідно переліку платежів зазначених у таблиці додатку № 1 до договору: "Періодичний платіж" - 0,8333% від ціни автомобіля, «Щомісячна винагорода" - 0,415% від ціни автомобіля + ПДВ, «Винагорода за послуги пов`язані з передачею автомобіля Учаснику» - 3,00% від ціни автомобіля. Зазначені внески в сукупності становлять щомісячний платіж учасника системи Авто Так. Окремо у таблиці додатку № 1 до договору адміністрування зазначено, що «Винагорода за послуги, пов`язані з включенням договору до системи АВТОФОНД та формування груп» - 4,00 + ПДВ у гривнах по оспорюваному Договору адміністрування 24 817, 73 грн, яка поверненню не підлягає. Навіть при повній сплаті вартості автомобіля. На рахунок ТОВ «Авто Просто» позивач сплатив 246 628,00 грн, загальна сума сплачених позивачем коштів по оспорюваних договорах складає 271 445,73 грн. Позивач вважає, що умовами договору встановлено жорсткі обов`язки споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця, оскільки останній не несе будь-якої відповідальності за не виконання умов договору, а тому такі умови договору слід визнати як несправедливі. Умови договору про визначення ціни товару не на момент підписання договору, і навіть, не на момент його поставки споживачеві, а на момент отримання товару останнім членом групи або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві можливості повернути у повному обсязі виплачені по договору кошти у разі розірвання договору коли ціна збільшена на стільки, що наносить шкоду споживачеві, у тому, що сума вартості автомобіля є непередбачувано великою, втрачається можливість платити, отримати автомобіль або повернути кошти. Відповідно до п.5.1. ст.5 розділу ІІ договору «Функціонування системи адміністрування фінансових активів для придбання автомобілів у групах АТОФОНД» Учасник, який належним чином виконує свої зобов`язання за даним договором, отримує автомобіль через визначені договором механізми надання права на отримання автомобіля. При цьому, згідно із п.2.1. ст.2 розділу ІІ договору «Функціонування системи адміністрування фінансових активів для придбання автомобілів у групах АВТОФОНД» поточна ціна автомобіля є критерієм-основою для розрахунку розміру періодичних платежів, винагороди товариства та інших платежів, передбачених договором, протягом всього строку існування групи, та повідомляється АВТО ПРОСТО постачальником щонайменше щомісяця. Разом з тим, п. 2.5. ст.2 розділу ІІ договору «Функціонування системи адміністрування фінансових активів для придбання автомобілів у групах АВТОФОНД» встановлено, що періодичні платежі та щомісячна винагорода, сплачені учасником у встановлені строки та відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної у місяці, в якому зараховуються як відсоток від поточної ціни автомобіля та не підлягають перерахунку. На думку позивача у зв`язку із зміною вартості автомобіля, збільшуються і витрати позивача по виконанню спірного договору, що не було обговорено під час його укладення. На момент підписання договору позивач мав знати про збільшення ціни та її розмір. Умовами договору передбачено надання відповідачу можливості збільшувати ціну без надання позивачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору. У спірному договорі відсутнє визначення - «Ціна автомобіля», яке застосовується у додатку № 1 до спірного договору, при цьому міститься визначення поняття - «поточна ціна автомобіля», яка є критерієм для розрахунку розміру складових поточних внесків, а саме чистих внесків та має тенденцію до збільшення. Відповідач, застосовуючи підміну понять («Ціна автомобіля» та «Поточна ціна автомобіля»), використовує нечесну підприємницьку практику, яка включає, зокрема, будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману тим самим порушуючи норми ст.19 ЗУ «Про захист прав споживачів». Права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач. Нерівність сторін полягає у різному ступені інформованості , нерозумінні позивачем змісту правочину, відсутності знань про покупку автомобіля у групі. Позивач вважає, що його права як споживача порушені та підлягають поновленню. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07.05.2019 відкрито загальне позовне провадження, 11.09.2019 ухвалою суду закрито підготовче судове засідання. Відповідач ТОВ «Авто Просто» направив до суду відзив згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі виходячи з того, що вимоги позивача не ґрунтуються на чинному законодавстві та укладеному договорі та послався на правові висновки Верховного суду у вказаній категорії справ. Позивач надав до суду відповідь на відзив, в якій зокрема послався на практику касаційної інстанції за попередні роки. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Авто Просто» у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі. ТОВ «АТ Сервіс» явку свого представника в судове засідання не забезпечило, про час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином, причини неявки суду не відомі. Вивчивши матеріали справи, письмові докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи,

Outcome: dismissed