Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», третя особа: Заводський ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністертва юстиції (м. Дніпро), про зняття арешту з майна. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 22.09.2005 р. між [PERSON] та АКБ «РАЙФФАЙЗЕНБАНК УКРАЇНА» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП БАНК» та ТОВ "ОТП Факторинг Україна") був укладений кредитний договір № МL-202/023/2005. 14.04.2011 р. рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя у цивільній справі № 2- 126/2011 р. було стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором №МL-202/023/2005 від 22.09.2005 р. у розмірі 171 755,76 грн., а також судові витрати на загальну суму 1820,00 грн. а всього - 173 575,76 грн. На виконання вказаного рішення судом був виданий виконавчий лист. Після ухвалення вказаного судового рішення, у 2011 році між [PERSON] та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було досягнуто домовленості стосовно порядку та строків погашення заборгованості за виконавчими листами по цивільній справі № 2-126/2011, виданими на виконання рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14.04.2011 р. 24.11.2011 р., за наслідками досягнення домовленості між [PERSON] та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено Мировий договір. У той же день, у зв`язку з повним погашенням заборгованості перед Кредитором, [PERSON] була видана Довідка за №257 від 24.11.2011 р. про відсутність у нього заборгованості перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна». В березні 2019 р. Позивачу стало відомо, що після погашення заборгованості перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна», останній помилково пред`явив виконавчий лист по цивільній справі №2-126/2011 на виконання до Заводського ВДВС м. Запоріжжя. При примусовому виконанні вказаного виконавчого листа, Заводським ВДВС м. Запоріжжя бузо відкрито виконавче провадження №48924280, та в межах якого 18.03.2016 р. було винесено постанову про арешт майна боржника (рухомого та нерухомого) та оголошення заборони на його відчуження. Листом Заводського ВДВС м. Запоріжжя, за підписом заступника начальника Соколенко С.М. від 15.10.2019 р. № 18797 зазначено, що «За даними перевірки АСВП виконавче провадження № 24280489 на виконанні не перебувало. Державним виконавцем при внесені обтяження було допущено технічну помилку, та замість ВП №48924280. внесено №24280489». Також у вказано листі ДВС було зазначено, що ВП №48924280 було завершено 26.05.2016 р., на підставі п. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Таким чином, постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 48624280 від 18.03.2016 р. була винесена в межах виконання рішення суду по справі № 2-126/2011 від 14.04.2011, яке повністю було виконане Позивачем ще 24.11.2011 р. В подальшому до примусового виконання вказаний виконавчий лист стягувачем не пред`являвся в межах строку пред`явлення його до виконання (ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження") що свідчить про втрату ТОВ "ОТП Факторинг Україна" інтересу щодо виконання вказаного виконавчого документу, та про те, що вказаний виконавчий документ є таким, що не підлягає виконанню. Вказані вище записи про арешти (обтяження) всього рухомого та нерухомого майна, створюють позивачу перешкоди у вільному володінні, користуванні та розпорядженні його майном, а саме: квартирою, за адресою: [ADDRESS] та транспортним засобом, марки RENAULT, модель MEGANE SCENIC, номер шасі (кузов, рама) [NUMBER] , 2006 р.в., державний номер [NUMBER] . В зв`язку з тим, що скасувати вказані арешти неможливо шляхом винесення відповідних постанов державним виконавцем, через знищення матеріалів виконавчого провадження, позивач вимушений звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою від 14.07.2020 року було відкрито провадження по справі і визначена форма розгляду справи: за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Працевитий Г.О. у судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином, представник позивача надав заяву в якій просив слухати справу без їхньої участі. Відповідач - ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у судове засідання не з`явилось, про час та місце слухання справи повідомлялись своєчасно та належним чином, жодних клопотань або заяв до суду не надсилали. Третя особа - Заводський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в особі начальника відділу Бондаренко О.Г. надала до суду пояснення та витяг ВП-спецрозділ, з яких вбачається, що на сьогоднішній день у Заводському ВДВС відсутнє відкрите виконавче провадження відносно боржника, а так само відсутня інформація про погашення заборгованості та виконавчого збору і витрат виконавчого провадження. Разом з цим Заводський ВДВС не має можливості проводити виконавчі дії, в тому числі й зняття арешту з майна боржника, оскільки виконавче провадження завершено та здано до архіву. Просить справу слухати без їхньої участі. Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Судом встановлено, що 18.03.2016 року державним виконавцем Заводського ВДВС Запорізького МУЮ Денисенко Г.С., на виконання виконавчого листа № 2-126/2011 від 14.04.2011 року виданого Жовтневим районного суду м. Запоріжжя, у виконавчому провадженні ВП № 48924280 винесена постанова, про арешт рухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Крім того, 18.03.2016 року державним виконавцем Заводського ВДВС Запорізького МУЮ Денисенко Г.С., на виконання виконавчого листа № 2-126/2011 від 14.04.2011 року виданого Жовтневим районного суду м. Запоріжжя, у виконавчому провадженні ВП № 24280489 винесена постанова, про арешт нерухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Разом з тим відповідно до листа Заводського ВДВС м. Запоріжжя, за підписом заступника начальника Соколенко С.М. від 15.10.2019 р. № 18797 встановлено, що за даними перевірки АСВП виконавче провадження № 24280489 на виконанні не перебувало. Державним виконавцем при внесені обтяження було допущено технічну помилку, та замість ВП №48924280 внесено №24280489. Таким чином вбачається, що арешт рухомого та нерухомого майна [PERSON] було накладено державним виконавцем Заводського ВДВС Запорізького МУЮ Денисенко Г.С., на виконання виконавчого листа № 2-126/2011 від 14.04.2011 року виданого Жовтневим районного суду м. Запоріжжя, у виконавчому провадженні саме в рамках ВП № 48924280. Постановою від 25.06.2016 року у ВП № 48924280 виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення постанови). Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до пояснень Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), стосовно боржника [PERSON] на виконанні відсутні виконавчі документи, і відсутні відкриті виконавчі провадження. Згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи те, що відсутні відкриті виконавчі провадження стосовно [PERSON] , то суд вважає, що підстав для подальшого обтяження майна на даний час немає. Статтею 391 ЦК України, передбачено що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] , про зняття арешту з майна, обґрунтована та підлягає задоволенню. Згідно положень ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника, арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Outcome: approved