Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Позивач у березні 2018 року звернувся до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовуються тим, що 19.06.2008 року між ВАТ «Морський транспортний банк» (правонаступником якого є ПАТ « МТБ Банк) та [PERSON] укладено кредитний договір № 00007/FP6, відповідно до умов якого позивач надав йому кредит у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у сумі 260 343 доларів США 00 центів зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 13% і терміном погашенням по 06.05.2024 року включно. Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором [PERSON] уклав з позивачем договір іпотеки № 00420-СР6 від 19.06.2008 року, згідно з яким в іпотеку банку передано житловий будинок з господарськими побудовами загальною площею 207,4 кв. м. та земельну ділянку площею 0,15 га, які розташовані за адресою: [ADDRESS] 25.04.2012 року [PERSON] уклав з позивачем іпотечний договір, яким передав в іпотеку власне майно, а саме нежитлові приміщення в [ADDRESS] У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору склалася заборгованість у розмірі 326 381,99 доларів США та 1 213 683,04 грн. Позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки - 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 207,4 кв.м. з усіма при належностями складовими частинами, невіддільними поліпшеннями та внутрішніми системами нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] ? частину земельної ділянки загальною площею 0,15 га за кадастровим номером [NUMBER] за цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку в [ADDRESS] ? частину нежитлового приміщення, загальною площею 103,6 кв.м., з усіма приналежностями, складовими частинами, невіддільними поліпшеннями та внутрішніми системами нерухомого майна, відповідно до п. 1.2. іпотечного договору, розташованого за адресою: [ADDRESS] що належать [PERSON] та на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 207,4 кв.м. з усіма при належностями складовими частинами, невіддільними поліпшеннями та внутрішніми системами нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] ? частину земельної ділянки загальною площею 0,15 га за кадастровим номером [NUMBER] за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку в [ADDRESS] ? частину нежитлового приміщення, загальною площею 103,6 кв.м., з усіма приналежностями, складовими частинами, невіддільними поліпшеннями та внутрішніми системами нерухомого майна, відповідно до п. 1.2. іпотечного договору, розташованого за адресою: [ADDRESS] що належать [PERSON] У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав повністю, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Відповідачі та їхній представник не з'явилися у судове засідання; представник відповідача [PERSON] - [PERSON], який після виходу суду до нарадчої кімнати для вирішення заявленого ним клопотання про зупинення провадження у справі на проголошення ухвали суду та продовження судового розгляду не з'явився без повідомлення причин. За таких обставин суд вважає за можливе продовжити судовий розгляд за їхньої відсутності. Попередньо представник відповідача [PERSON] - [PERSON] надав відзив на позовну заяву, у якій просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що у будинку, на який позивач просить звернути стягнення, проживають члени родини відповідачів,серед яких троє малолітніх дітей, та який є єдиним житлом для відповідача та членів його сім'ї; [PERSON] займається підприємницькою діяльністю та використовує нежитлові приміщення, на які позивач просить звернути стягнення, для фінансового забезпечення себе та своїх дітей; разом з тим зазначив, що [PERSON] є батьком 5 дітей та інвалідом другої групи. Представник третьої особи - Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області як орган опіки і піклування, у судове засідання з'явився, про причини неявки не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Встановлено, що 19.06.2008 року між ВАТ «Морський транспортний банк» (правонаступником якого є ПАТ « МТБ Банк) та [PERSON] укладено кредитний договір № 00007/FP6, відповідно до умов якого позивач надав йому кредит у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у сумі 260 343 доларів США 00 центів зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 13% річних за фактичний період користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом та зі сплатою комісії за надання кредиту 0,5 % від суми кредиту і терміном погашенням по 06.05.2016 року включно (а.с.12-14). З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та [PERSON] укладений іпотечний договір № 00420-СР6 від 19.06.2008 року, згідно з яким в іпотеку банку передано житловий будинок з господарськими побудовами загальною площею 207,4 кв. м. та земельну ділянку площею 0,15 га, які розташовані за адресою: [ADDRESS](а. с. 22-24). Відповідно до п. 1. Договору іпотеки, предметом цього договору є надання [PERSON] в іпотеку нерухомого майна та земельної ділянки зазначеного в п. 7 цього договору в забезпечення виконання власних зобов'язань перед Іпотекодержателем, в силу чого Іпотекодержатель має право в разі невиконання [PERSON] зобов'язань, зазначених іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку Предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами [PERSON]. Згідно з пунктом 23 Договору іпотеки № 00420-СР6 від 19.06.2008 року, Іпотекодержатель має право задоволення своїх вимог за кредитним договором і за цим договором, яке виникає у Іпотекодержателя у випадку невиконання (часткового виконання) [PERSON] своїх зобов'язань перед Іпотекодержателем за Кредитним договором, у випадку невиконання (часткового виконання) [PERSON] своїх зобов'язань за даним договором та в інших випадках, передбачених цим договором. Згідно з іпотечним договором укладеного між [PERSON] та ПАТ «Марфін Банк» від 25.04.2012 року з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №00007/ FP6 від 19.06.2008 року із всіма додатковими угодами до [PERSON] в іпотеку банку передано нежитлові приміщення, розташовані за адресою: [ADDRESS] ( а. с. 25-28). Відповідно до п. 1.1. іпотечного договору, за цим договором іпотекою забезпечується виконання зобов'язань позичальника по всіх наданих позичальнику траншах за кредитом. Перелічені вище, а також всі інші умови кредитного договору іпотекодавцю добре відомі, повністю зрозумілі і він погоджується з ними. Іпотекою за цим договором також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за кредитним договором і звернення стягнення на предмет іпотеки, витрат на утримання і збереження предмета іпотеки, витрат на страхування предмета іпотеки, збитків, завданих іпотекодержателю внаслідок порушення позичальником умов кредитного договору чи порушення іпотекодавцем умов цього договору, інші вимоги, що визначаються на момент фактичного задоволення. Відповідно до п. 4.1. іпотечного договору, іпотекодержатель набуває право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у випадку порушення позичальником будь-яких зобов'язань, що випливають з кредитного договору або порушення іпотекодавцем умов цього договору. Згідно п. 4.2. іпотечного договору, у разі порушення кредитного договору та/або умов цього договору, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та позичальнику письмову вимогу про усунення порушення. Відповідно до п. 4.3. іпотечного договору, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі цього договору, виконавчого напису нотаріуса або за рішенням суду. Іпотекодержатель має право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки. У зв'язку з тим, що відповідачами не виконувались умови кредитного договору позивач звернувся до суду з позов про стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно з заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 31.05.2016 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 04.05.2017 року, стягнуто з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь ПАТ "МАРФІН БАНК" заборгованість за Кредитним договором №00007/FР6 від 19.06.2008 року, що складається з заборгованості за кредитом у сумі 205 976,54 доларів США (двісті п'ять тисяч дев'ятсот сімдесят шість доларів США 54 центи), заборгованості за відсотками у сумі 120 405,45 доларів США; заборгованість за пенею у сумі 1 213 683,04 грн., судові витрати (а.с.29-31, 32-35). Згідно з правовою позицією Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у справі № 73цс13, викладеній у Постанові ВСУ від 04.03.2013 року, наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно. Відповідно до рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 27 червня 2017 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 10 серпня 2017 року, задоволено позов [PERSON] до [PERSON], за участю третьої особи Публічного акціонерного товариства «МАРФІН БАНК» про поділ майна подружжя та визнання права власності на нерухоме майно ; поділено по ? частині та визнано за кожним право власності на ? частину нерухомого майна, що набуте спільно під час шлюбу: житлового будинку [ADDRESS], заг.пл. 207,4 кв.м.; земельної ділянки заг. пл. 0,15га [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]; нежитлового приміщення, заг.пл. 102,4 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 ЗУ "Про іпотеку", у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Відповідно до ст.1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до положень ст. 589 ЦК України у разі не виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про іпотеку", за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 12 ЗУ "Про іпотеку", у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п. 4.2. Іпотечного договору від 25.04.2012 року та п.26 іпотечного договору від 19.06.2008 року, у разі порушення кредитного договору та/або умов цього Договору, Іпотекодержатель надсилає [PERSON] та Позичальнику письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Як вбачається з матеріалів справи, 12.02.2018 року Банком направлені [PERSON] та [PERSON] вимоги щодо погашення заборгованості у якому попередили відповідачів про порушення умов кредитного договору, договору іпотеки та про те, що у разі невиконання зазначеної вимоги протягом 30 днів, Банком буде розпочато процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме : житловий будинок загальною площею 207,4 кв. м. та земельна ділянка площею 0,15 га, що розташовані в [ADDRESS] та нежитлові приміщення в [ADDRESS] (а. с. 40,41). Проте вимоги банку відповідачами добровільно не виконані , тому позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ч.1 ст.33 зазначеного Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Оцінивши тривалість порушення відповідачами виконання зобов'язань за договором кредиту (з 2014 року); визначившись, що його застосування не суперечить загальному змісту та призначенню права, яким урегульовано конкретні відносини забезпечення виконання зобов'язання, та врахувавши загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті З ЦК України), суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 39 ЗУ "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Суд вважає обґрунтованими вимогами щодо того, щоб початкову ціну продажу проводити за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - незалежним експертом, на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, шляхом проведення прилюдних торгів в рамках ЗУ "Про виконавче провадження" та ЗУ «Про іпотеку». Посилання представника відповідача на порушення прав неповнолітніх дій у разі задоволення позову суд вважає необґрунтованими, оскільки вимоги щодо їх виселення не заявляються, як не є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки наявність інвалідності у відповідача та використання нежитлових приміщень у підприємницькій діяльності. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved