Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі. 10 червня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з названим позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з останнього аліменти на її користь на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що: - з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які знаходяться на її утриманні; - рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 12 вересня 2014 року (справа № 743/1122/14-ц) з [PERSON] на її користь стягувались аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.08.2014 і до досягнення дитиною повноліття; - розмір стягнутих аліментів на утримання [PERSON] не є достатнім для утримання дитини, оскільки не відповідає чинному законодавству та потребам дитини; - відповідач має сплачувати також аліменти на утримання другої дитини [PERSON] , - а відповідач є здоровим, працездатним, може сплачувати аліменти в указаному розмірі. В судовому засіданні: - позивачка [PERSON] позов підтримала, з підстав зазначених в позові. Вказала, що дійсно просила не стягувати з відповідача аліменти за попереднім судовим рішенням, так як вони знову почали проживати разом; - відповідач [PERSON] позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку. Вказував, що вони ходили до ДВС та там вирішили закінчити виконавче провадження. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] : - перебували у шлюбі, зареєстрованому 23.04.2019 року Ріпкинським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Чернігівській області (актовий запис № 5), який був розірваний рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 20 серпня 2019\~року, яке набрало чинності 19.09.2019 року; - являються батьками дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження останніх (Серія [NUMBER] ) та (Серія [NUMBER] ), які проживають з матір`ю та перебувають на її утриманні, що вбачається з довідки виконавчого комітету Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 13.05.2020 року № 706. Судом встановлено, що: - за рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 12 вересня 2020 року (справа № 743/1122/14-ц), яке набрало чинності 22.09.2020 р., з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи з 28 серпня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - на підставі вказаного судового рішення Ріпкинським районним судом Чернігівської області видавався 25.09.2014 р. виконавчий лист № 743/1122/14-ц, який перебував на виконанні в Ріпкинському РВДВС ГТУЮ у Чернігівській області, однак постановою начальника цього Відділу ТОВСТОГО [PERSON] від 28.11.2017 р. (ВП № 4488639) було закінчене виконавче провадження, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку з надходженням від [PERSON] заяви про закінчення виконавчого провадження за відсутністю претензій, що стверджується інформацією Ріпкинського РВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Суми) від 08.07.2020 р. № 10742 та копією вказаної постанови; - [PERSON] зареєстрований як безробітний в Ріпкинській районній філії Чернігівського обласного центру зайнятості з 13 лютого 2020 року та отримав дохід за лютий-травень 2020 р. в сумі 14 800 грн 98 коп, що стверджується довідкою вказаної Філії від 01.07.2020 р. № 282; - [PERSON] є учасником бойових дій, що стверджується відповідним посвідченням (серія [NUMBER] ). Джерела права застосовані (не застосовані) судом. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1, 2 ст. 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина перша статті 192 СК України передбачає, а п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснює, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи з правового аналізу ст.ст. 181, 192 СК України можна стверджувати, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним та може бути зменшений за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 182 СК України (з урахуванням змін внесених згідно із Законами від 17 травня 2017 року № 2037-VIII та від 3 липня 2018 р., № 2475-VІІІ) при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, суд повинен враховувати встановлені ч. 2 ст. 182 СК України, з урахуванням змін внесених згідно із Законами від 17 травня 2017 року № 2037-VIII та від 3 липня 2018 р., № 2475-VІІІ, гарантії прав дитини, а саме, що: - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; - мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Положеннями ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних, передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Вказане узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини в п. 45 рішення від 10 квітня 2008 року в справі «Вассерман проти Росії» (N 2), згідно якої засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Оцінка суду. Вказані норми свідчать про обов`язок [PERSON] сплачувати аліменти на утримання своїх дітей. При цьому, за рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 12 вересня 2020 року (справа № 743/1122/14-ц), з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , вже не стягуються, так як постановою начальника цього Відділу [PERSON] від 28.11.2017 р. (ВП № 4488639) було закінчене виконавче провадження, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", і вказана підстава для закінчення виконавчого провадження перешкоджає позивачці в реалізації вказаного судового рішення, тому суд вважає за необхідне права [PERSON] захистити саме в судовому порядку шляхом задоволення вказаного позову та винесення нового судового рішення про стягнення з відповідача аліментів вже на двох дітей, а не коригування розміру аліментів за рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 12 вересня 2020 року (справа № 743/1122/14-ц). Враховуючи підтверджене належними доказами матеріальне становище відповідача [PERSON] , з огляду на відсутність доказів про матеріальне становище позивачки [PERSON] , відсутність у позивачки та відповідача інших утриманців, відсутність доказів про стан здоров`я позивачки, відповідача, їх спільних дітей, відсутність доказів про наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, не доведеність стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, виходячи з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд приходить до висновку, що слід позов задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей, а саме [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 2/5 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 10 червня 2020 і до досягнення старшою дитиною повноліття, задовольнивши позов частково. Розподіл судових витрат, допущення рішення до негайного виконання. Згідно ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] слід стягнути в дохід держави 672 грн 40 коп судового збору.

Outcome: partial