Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

25.07.2019 року позивач [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до Строгової Тетяни Василівни , Багінської Маргарити Ігорівни , в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів моральну шкоду в сумі 1001520 гривень. Позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідачів солідарно моральну шкоду у сумі 731109600 гривень. Позивач в обґрунтування вимог зазначив, що він є людиною з інвалідністю ІІ групи по зору безстроково та отримує від держави мінімальну пенсію та соціальну допомогу за доглядом за батьком - інвалідом 1-ї групи (онкологія 4-1 стадії). 17 червня 2019 роки він виявив на своєї електронній пошті, лист від Приватбанку, у якому було повідомлено, що його банківський рахунок (з VIP обслугованням та GOLD картками), на який отримує мінімальну пенсію і соціальні виплати від держави заарештований і всі операції по ньому припинені. Дізнавшись, що Приватбанк незаконно заблокував його гроші на рахунку, та знаючи і будучи впевненим, що банк «Південний» як чесний банк, який законослухняний та поважає і береже права своїх клієнтів, вирішив перевести виплати пенсії з Приватбанку до банку «Південний». 18.06.2019р. прийшов у найближче відділення № 15-51, розташоване за адресою: вул. Ак. Королева, 24, до Пенсійного фонду України, розташованого в Центрі надання адміністративних послуг Київського району м. Одеси, де відповідачі відкрили йому соціальний банківський рахунок, він був впевнений і як його переконували відповідачі, для отримання на нього тільки пенсій і соціальних виплат для позивача і його батька. Позивач дізнався, що його рахунок заарештований. Відповідачі сказали позивачу, що тепер є всі підстави заарештувати цей рахунок і нічого на захист його прав як їх клієнта вони робити не будуть. Відповідачі навіть відмовилась надати документ, що підтверджує арешт рахунку, із зазначенням підстав для цього. Таким чином, відповідачі порушили законні права позивача на отримання інформації про стан та статус його банківського рахунку. Позивач звернувся з відповідною заявою в ДВС, з відповіді вбачається, що відповідачі при викритті рахунку, або, за їх зверненням, будь-які компетентні співробітники банку повідомили ДВС про те, що відкритий ним банківський рахунок є пенсійним / соціальним, вони не накладали б арешт, але відповідачі навмисне і свідомо не зробили це. В Приват24 вказаний банківський рахунок показується (зазначається) як пенсійний, що і не заперечується відповідачами. Обов`язок будь-якого банку при відкритті розрахункового рахунку, для подальшого зарахування державних пенсій, допомоги, соціальних виплат і т.д. відкрити спеціальний розрахунковий рахунок (у відповідності з) повідомити той державний орган, який буде здійснювати зарахування та УДВС відповідно до Листа НБУ від 01.10.2014р. № 25-110/55892 "Про окремі питання ведення поточних рахунків, доходи у вигляді процентів за якими не оподатковуються", а також до Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 № 492 , внесеними постановою Правління Національного банку України від 18.08.2014 № 499 "Про внесення зміни до Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах", та численними запитами банків України щодо окремих питань ведення поточних рахунків, доходи у вигляді процентів за якими не оподатковуються, Національний банк України надає такі роз`яснення. \Абзац перший із змінами, внесеними згідно з Листом Національного банку № 25-110/56521 від 02.10.2014\, а також згідно із підпунктом 164.2.8 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України дохід у вигляді процентів на поточні банківські рахунки (крім заробітної виплати, стипендій, пенсій, соціальної допомоги та інших передбачених законом соціальних виплат) включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку (редакція діє з 02.08.2014). Для дотримання та реалізації вимог підпункту 164.2.8 пункту 164.2 ст. 164 та підпункту 165.1.41 пункту 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України банк має відокремлювати кошти, дохід у вигляді процентів, від яких включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, від доходу, який не оподатковується. Пунктом 6.9 глави 6 Інструкції зі змінами передбачено, що банк для зарахування виключно заробітної плати, стипендії, пенсії, соціальної допомоги та інших передбачених законом соціальних виплат відкриває фізичній особі окремий поточний рахунок або використовує вже відкритий для цих цілей рахунок. У разі, якщо у клієнта вже відкритий поточний рахунок у банку, на який здійснюється зарахування заробітної плати, стипендії, пенсії, соціальної допомоги та інших передбачених законом соціальних виплат, клієнту не потрібно відкривати окремий рахунок для таких надходжень. Банку достатньо укласти із клієнтом додатковий договір до договору банківського рахунку, де передбачити обмеження щодо зарахування коштів. І це відповідачі свідомо та навмисне не зробили. На окремий рахунок можуть бути зараховані, крім заробітної плати, стипендії, пенсії, соціальна допомога та інші передбачені законом соціальні виплати: -кошти, що були раніше помилково (надмірно) перераховані з цього окремого рахунку; -кошти за повернені товари чи неотриманні послуги, оплата за які була здійснена з цього окремого рахунку за допомогою електронного платіжного засобу. Позивач [PERSON] зазначив, що банки зобов`язанні забезпечити виконання покладених на них функцій податкового агента, передбачених підпунктом 170.4.2 пункту 170.4 статті 170 Податкового кодексу України. Якщо у клієнта є бажання користуватися іншими банківськими послугами, в тому числі, отримувати кредит овердрафт, здійснювати зарахування інших надходжень, то він може відкрити для цих цілей поточний рахунок, режим якого визначений главою 7 Інструкції. Окремою ознакою для поточного рахунку для зарахування виключно заробітної плати, стипендії, пенсії, соціальної допомоги та інших передбачених законом соціальних виплат є додатковий параметр до аналітичного рахунку. Банк самостійно визначає додатковий параметр до аналітичного рахунку. Таким чином, позивач впевнений, що відповідачі своїми діями, навмисне та свідомо завдали моральної шкоди, що підлягає компенсації з їх боку. Відповідачі бачили, знали, через верифікацію, розуміли і усвідомлювали про погане здоров`я і самопочуття позивача, і що будь-який стрес спричинить велику шкоду здоров`ю та душевному стану. Завдана позивачу моральної шкоди полягає у психічних тортурах та переживаннях, знущанні та психологічних і фізичних тортурах з боку відповідачів, приниженнях з відповідачів, нанесенні непоправної шкоди людської, ділової та банківської репутації та гідності, незаконним обмеженням прав та свобод позивача, незручностях, хвилюваннях, усвідомленні, що відповідачі позбавили його доступу до єдиного джерела отримання мінімального доходу, гарантованого Державою, усвідомленням того, що він не зможе сплачувати ліки, планове і позапланове обстеження і лікування, комунальні платежі, купувати родині їжу, ліки, втрачати час, здоров`я, нервів на отримання доказів провини відповідачів,стикаючись з постійними труднощами морального та матеріального характеру, тягар постійної нестачі грошей тому що мінімальна пенсія є його єдиним джерелом доходу. Так само моральної тягарем, стражданням та катуванням для позивача є те, що відповідачі користуються його слабким здоров`ям, неможливістю, в зв`язку з відсутністю грошей, забезпечити собі висококваліфікований юридичний захист. Також відповідачі позбавили позивача можливості користуватися сучасними електронними інтернет сервісами і послугами (оплата, верифікація, отримання довідок, бонуси і знижки і т.п.). При цьому банк відповідачів постійно злорадно нагадує позивачу, що він чомусь ними не користуюся, при цьому він оплачує ці послуги. Позивач у судовому засіданні просив позов задовольнити. Представник відповідачів у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у позові. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши усі документи наявні в матеріалах справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідачі - Строгова Тетяна Василівна е начальник відділення № 15-51 Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» ; Багінська Маргарита Ігорівна - економіст другої категорії Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» 04.03.2019 року між Акціонерним банком «Південний» та [PERSON] було укладено Заяву-договір банківського рахунку з використанням електронного платіжного засобу (ПК), відповідно до умов якого банком було відкрито рахунок № [NUMBER] у гривні. Відповідно до умов зазначеної Заяви-Договору, підписанням цієї Заяви-Договору Клієнт повністю та безумовно в цілому підтверджує факт прийняття (акцепту) пропозиції Банку укласти Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Південний» (далі - ДКБОФО або Публічний договір) розміщеного на офіційному сайті Банку: http://bank.com.ua. Підтверджує, що перед підписанням цієї заяви-договору він ознайомився з тарифами Банку та всіма умовами ДДКБОФО повністю з ними погоджується і зобов`язується їх виконувати. На дату відкриття Позивачем рахунку - 04.03.2019 року в Акціонерному банку «Південний» діяв Публічний договір в редакції від 25.10.2018 року, а на момент відкриття Позивачем рахунку - 18.06.2019 року в Акціонерному банку «Південний» діяв Публічний договір в редакції від 26.04.2019 року, якими було визначено загальні положення стосовно надання Банком послуг, а також встановлені права та обов`язки сторін. Відповідно до частини 1 Розділу 1 Публічного договору, договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком «Південний» - це договір між Банком і Клієнтом (включаючи всі додатки до нього, Тарифи, заяви тощо), який укладається зокрема шляхом підписання/подання Клієнтом відповідної Заяви-договору про надання банківського продукту/послуги (включаючи Договір банківського рахунку, Договір банківського вкладу, тощо) та приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування за формою, що встановлена Банком, що є акцептуванням Публічної пропозиції Банку (оферти), в тексті також - Договір. Примірник Договору комплексного банківського обслуговування розміщується в електронному вигляді - на Офіційному сайті Банку. Пунктами 2.1.-2.2. частини 2 Розділу 1 Публічного договору закріплено, що Договір вважається укладеним, а всі його умови прийнятими та погодженими Клієнтом з моменту та шляхом підписання Клієнтом та Банком відповідного Заяви-Договору про надання банківського продукту/послуги, яка містить згоду Клієнта на прийняття пропозиції укласти Договір комплексного банківського обслуговування (акцепт). Підписанням відповідної Заяви-Договору про надання банківського продукту/ Клієнт' підтверджує що він ознайомлений з умовами Договору комплексного банківського обслуговування (в тому числі Тарифами), прийняв його умови безумовно та в повному обсязі, прийняв на себе зобов`язання дотримуватись їх та згоден з укладанням з Банком цього Договору. Окрім цього, Відповідно до п. 8.1. частини 8 Розділу 1 Публічного договору, зміни до цього Договору комплексного банківського обслуговування вносяться Банком шляхом розміщення відповідної інформації на сайті Банку (wmv.bank.com.ua~) та/або на інформаційних стендах в Банку із зазначенням дати набрання чинності такими змінами, при цьому Клієнт надає повну та безумовну згоду на таку форму внесення змін до Договору. Розміщення інформації про зміни до Договору на сайті Банку (www.bank.com.ua) та/або на інформаційних стендах в Банку, а також інформування Клієнтів шляхом здійснення відповідної розсипки через Систему «Південний МуВапк», відправлення БМБ-повідомлень, повідомлень електронною поштою та/або в інший спосіб, на вибір Банку, у відповідності до умов Договору комплексного банківського обслуговування, здійснюється Банком, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), не менше ніж за 30 (тридцять) календарних днів до запровадження в дію таких змін. У разі незгоди зі змінами до цього Договору в тому числі з Тарифами Банку, Клієнт має право до дати набрання чинності такими змінами звернутися до Банку для розірвання цього Договору, попередньо погасивши всю заборгованість за Договором, що виникла перед Банком, у тому числі й заборгованість, що виникла протягом ЗО днів з моменту повернення ПК, виданих Клієнту і його довіреним особам. При укладенні цього Договору Клієнт розуміє і погоджується, що якщо до дати набрання чинності змінами до Договору Банк не одержав звернення від Клієнта про розірвання цього Договору, то вважається, що Клієнт приймає нові умови Договору та зобов`язується їх дотримуватися з дати набрання чинності відповідними змінами до Договору. Відповідно до п. 8.2. частини 8 розділу 1 Публічного договору, зміни, внесені в цей Договір комплексного банківського обслуговування, починають діяти з дати їх введення в дію (набрання чинності). Відповідно до п. 2.11 Публічного договору, останній застосовується до всіх банківських послуг та пов`язаних з ними послуг, які пропонуються або надаються Банком Клієнтам в межах цього Договору, якщо інше не буде визначено в цьому Договорі, та/або в письмовій формі обумовлено між Банком та Клієнтом окремо або якщо інше не вимагається законодавством України. Викладене є беззаперечним свідченням того, що [PERSON] було прийнято умови Публічного договору та він погодився з ними. Таким чином, Укладений Публічний договір є підставою для виникнення взаємних прав та обов`язків між Банком та Позивачем. 07.06.2019 року Акціонерним банком «Південний» було отримано Постанову про арешт коштів боржника, головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Щеглової Євгенії Віталіївни від 30.05.2019 року ВП№48185088. Якою було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках, зокрема в Акціонерному банку «Південний» та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та які належать Боржнику [PERSON] РНОКПП : [NUMBER] . Зазначена постанова була отримана Банком 07.06.2019 року після завершення операційного дня та, відповідно виконана на наступний робочий день - 10.06.2019 року. Відповідно до ст.124 Конституції України всі судові рішення, є обов`язковими до виконання на всій території України. Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу та приватних виконавців. Порядок винесення постанов державними та приватними виконавцями, а також порядок їх прийняття до виконання особами, яким вони адресовані, визначається Законом України «Про виконавче провадження» та спеціальними законами. Порядок прийняття до виконання та виконання Банками постанов державних/приватних виконавців про арешт коштів боржників, зокрема, також визначаються Законом України «Про банки та банківську діяльність» та Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою Постановою НБУ №22 від 21.01.2004 року. Згідно статті 59 Закону України «Про банки та банківську діяльність» арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду. Зупинення власних видаткових операцій банку за його рахунками, а також видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється в разі накладення арешту відповідно до частини першої цієї статті, а також в інших випадках, передбачених договором, Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", іншими законами та/або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку, кореспондентському рахунку. Зупинення видаткових операцій здійснюється в межах суми, на яку накладено арешт, крім випадків, коли арешт накладено без встановлення такої суми або коли інше передбачено договором, законом чи умовами такого обтяження. Порядок виконання банками заходів щодо арешту коштів на рахунках клієнтів визначений у главі 9 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою НБУ №22 від 21.01.2004 року (далі також інструкція), а саме: Відповідно до п.9.1. Інструкції, Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що розміщені на його рахунках, відповідно до статті 1074 Цивільного кодексу України не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, установлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що розміщені на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Виконання банком арешту коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, здійснюється за постановою про арешт коштів державного виконавця/приватного виконавця судовим рішенням (у тому числі рішенням, ухвалою, постановою суду) чи ухвалою слідчого судді, суду, постановленою під час здійснення кримінального провадження (далі - документ про арешт коштів). Згідно п.9.2. Інструкції, Банк накладає арешт на кошти, що обліковуються за рахунками, відкритими клієнтами банку, відповідно до нормативно-правових актів Національного банку з питань відкриття і закриття рахунків. П. 9.3. Інструкції встановлено, що арешт на підставі документа про арешт коштів може бути накладений на всі кошти, що є на всіх рахунках клієнта банку, без зазначення конкретної суми, або на суму, що конкретно визначена в цьому документі. Якщо в документі про арешт коштів не зазначений конкретний номер рахунку клієнта, на кошти якого накладений арешт, але обумовлено, що арешт накладено на кошти, що є на всіх рахунках, то для забезпечення суми, визначеної цим документом, арешт залежно від наявної суми накладається на кошти, що обліковуються на всіх рахунках клієнта, які відкриті в банку, або на кошти на одному/кількох рахунках. Банк здійснює дії щодо арешту коштів відповідно до пункту 9.6 цієї глави. Згідно п.9.4. Інструкції Банк, у якому відкрито рахунок/рахунки клієнта, вживає заходів щодо забезпечення виконання документа про арешт коштів після отримання документа про арешт коштів. Відповідно до п.9.5. Інструкції, на документі про арешт коштів, який надійшов до банку після закінчення операційного дня, ставиться штамп "Вечірня", і забезпечення виконання цього документа банк здійснює в межах залишків коштів на рахунку на початок наступного операційного дня. П. 9.6. Інструкції передбачено, що залежно від наявності/відсутності коштів на рахунку клієнта, на кошти якого накладено арешт, банк здійснює такі дії: якщо на рахунку є кошти в сумі, що визначена документом про арешт коштів, то банк арештовує їх на цьому рахунку та продовжує виконання операцій за рахунком клієнта. Документ про арешт коштів банк обліковує на відповідному позабалансовому рахунку; Якщо на рахунку клієнта недостатньо визначеної документом про арешт коштів суми коштів, то Банк арештовує на цьому рахунку наявну суму коштів, обліковує цей документ на відповідному позабалансовому рахунку і не пізніше ніж наступного робочого дня письмово повідомляє орган/виконавця, який надіслав документ про арешт коштів, про недостатність коштів для його виконання; якщо на рахунку клієнта немає коштів для забезпечення виконання документа про арешт коштів, то банк обліковує його на відповідному позабалансовому рахунку і не пізніше ніж наступного робочого дня письмово повідомляє орган/виконавця, який надіслав документ про арешт коштів, про відсутність коштів для його виконання. Під час дії документа про арешт коштів банк протягом операційного дня відповідно до статті 59 Закону України "Про банки і банківську діяльність" зупиняє видаткові операції за рахунком клієнта та здійснює арешт усіх надходжень на рахунок клієнта до забезпечення суми коштів, що зазначена в документі про арешт коштів, або до отримання передбачених законодавством документів про зняття арешту з коштів. Відповідно до п.9.7. Інструкції, якщо на кошти накладено арешт і на рахунку арештована сума коштів менша, ніж та, що зазначена в документі про арешт коштів, то банк не приймає до виконання платіжні доручення клієнта і повертає їх згідно з пунктом 2.15 глави 2 цієї Інструкції. Згідно п.9.9. Інструкції, кошти, що арештовані на рахунку клієнта, забороняється використовувати до надходження платіжної вимоги/інкасового доручення (розпорядження) за тим виконавчим документом, для виконання якого накладався арешт, або до отримання передбачених законодавством документів про зняття арешту з коштів. Згідно п. 9.10. Інструкції, до арешту суми в розмірі, який визначений документом про арешт коштів, банк продовжує арештовувати кошти, що надходять на рахунок клієнта. Відповідно до п.9.11. Інструкції, Банк здійснює зняття арешту з коштів за постановою виконавця про зняття арешту з коштів, прийнятою відповідно до законодавства України, за рішенням суду, ухвалою слідчого судді, суду або постановою прокурора. Щодо відкриття Банком 18.06.2019 року іншого рахунку Позивачу, слід зазначити, що у банка були відсутні підстави для відмови [PERSON] у відкритті нового рахунку, оскільки Акціонерний банк «Південний» здійснює комплексне банківське обслуговування фізичних осіб на підставі Публічного договору і цим публічно пропонує необмеженому колу фізичних осіб можливість отримання від банку послуг, для чого Банком було опубліковано Публічну пропозицію (оферту), що набрала чинності з 01.04.2016 року та діє безстроково. Договір комплексного банківського обслуговування є публічним договором у розумінні ст.633 ЦК України, умови договору встановлюються однаковими для всіх клієнтів-фізичних осіб та Банк не може надавати переваги одному клієнту перед іншим щодо укладення договору, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, оскільки, Позивач вирішив прийняти Публічну пропозицію Банку та укласти з банком новій договір, у банку в момент звернення Клієнта до банку з метою відкриття нового поточного рахунку, були відсутні будь-які підстави для відмови у здійсненні даної операції. Щодо тверджень позивача, що «Відповідачі були зобов`язані негайно його проінформувати про надходження постанови про арешт, та що, на думку позивача, відповідачі незаконно змусили його відвезти повідомлення про відкриття нового рахунку до ДВС, оскільки він не зобов`язаний це робити та повідомлення ДВС є обов`язком Банку»: Ані умовами Публічного договору, ані приписами чинного законодавства не передбачено обов`язку Банку в особі його працівників, якими є Відповідачі по справі, повідомляти клієнта про надходження постанови про арешт коштів. Навіть навпаки, відповідно до статті 6 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі відкриття рахунка клієнтом, щодо якого існує публічне обтяження рухомого майна, накладене державним виконавцем, приватним виконавцем, банк зупиняє видаткові операції з такого рахунка на суму обтяження та повідомляє державному виконавцеві, приватному виконавцеві про відкриття рахунка. Повідомлення про відкриття рахунка вручається державному виконавцеві, приватному виконавцеві власником рахунка, який зобов`язаний подати до банку документи, що підтверджують отримання державним виконавцем, приватним виконавцем повідомлення. П. 3.2.1. частини 3 розділу 1 Публічного договору визначає, що Банк має право, у разі наявності публічного обтяження рухомого майна Клієнта, накладеного державним виконавцем, зупинити видаткові операції за цим рахунком на суму такого обтяження в порядку, передбаченому чинним законодавством та внутрішніми документами Банку, та надати Клієнту повідомлення, яке Клієнт повинен вручити державному виконавцеві, про відкриття нового рахунку; Крім того, відповідно до пункту 3.1.1. частини 3 розділу 1 Публічного договору Клієнт, зокрема, зобов`язаний подавати до Банку відповідні документи, що підтверджують отримання державним виконавцем повідомлення, наданого Клієнту Банком відповідно до вимог чинного законодавства України та цього Договору, у разі наявності публічного обтяження рухомого майна Клієнта, накладеного державним виконавцем. Відповідно до приписів ст.28 закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження надсилаються стягувану та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. Таким чином, з вказаних приписів закону вбачається, що Позивачу направлялися постанови виконавця про відкриття провадження та про накладення арешту і він їх отримував та був повідомлений про наявність виконавчого провадження, про що свідчить копія постанови про прийняття виконавчого провадження від 05.03.2019 року, та постанов від 16.05.2016 року та від 14.07.2015 року. Вищевикладене, зміст вказаних норм права та пунктів Публічного договору свідчить про те, що при виконанні постанови виконавця та накладенні арешту на поточні рахунки Позивача та блокуванні операцій за ними, Відповідачі, які діють від імені Банку, діяли відповідно до приписів чинного законодавства. Отже, в даному випадку накладення арешту на поточні рахунки Позивача та блокування операцій за ними не призвело до порушення прав Позивача. В обґрунтування підстав для задоволення позовних вимог та стягнення моральної шкоди Позивач посилається на те, що Відповідачі відмовилися здійснювати перевірку законності й обґрунтованості арешту та блокування рахунків, та такими діями, на думку позивача, Відповідачі навмисно та свідомо завдали йому моральної шкоди, що має бути компенсована. Зазначені твердження позивача є безпідставними, не підтвердженими доказами та такими, що суперечать дійсним обставинам справи та приписам чинного законодавства, оскільки: Накладення арешту на рахунки позивача було здійснено на підставі постанови виконавця про накладення арешту, при цьому, працівники Банку не здійснюють перевірку такої постанови на її законність, а лише приймають її до виконання у строки та в порядку, що чітко регламентований приписами чинного законодавства. Як умовами Публічного договору, так і приписами чинного законодавства передбачено обов`язок Банку при надходженні постанови виконавця накласти арешт за відповідні рахунки та здійснити блокування будь-яких операцій за ним. За невиконання рішень судів чинним законодавством передбачена адміністративна та кримінальна відповідальність за невиконання вимог державного/приватного виконавця та порушення вимог Закону України«Про виконавче провадження». Згідно ст. 90 Закону України «Про виконавче провадження» за порушення вимог Закону України « Про виконавче провадження», невиконання законних вимог державного виконавця фізичними, юридичними чи посадовими особами, несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, а також неповідомлення боржником про зміну місця проживання чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також за неявку без поважних причин за викликом державного виконавця винні особи несуть відповідальність у встановленому законом порядку. У разі порушення особою вимог Закону державний виконавець складає протокол про адміністративне правопорушення. Підставами для складання протоколу зокрема є, невиконання законних вимог державного виконавця фізичними, юридичними чи посадовими особами. У разі наявності у діях боржника ознак злочину, передбаченого статтями 164, 382,388 Кримінального кодексу України, державний виконавець звертається до правоохоронних органів з поданням про притягнення особи до кримінальної відповідальності відповідно до закону. Підставою для направлення подання про притягнення особи до кримінальної відповідальності за ознаки злочину, передбаченого ст. 388 Кримінального кодексу України за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, із заставленим майном або майном, яке описано, чи порушення обмеження (обтяження) права користуватися таким майном, здійснене особою, якій це майно ввірено, а також здійснення представником банку або іншої фінансової установи банківських операцій з коштами, на які накладено арешт караються штрафом від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого. Отже, як вбачається з викладеного, в даному випадку, дії посадових осіб банку щодо накладення арешту на рахунки Позивача та зупинення операцій за ними є правомірними та законними, а відтак відсутні будь-які підстави для покладення на Банк будь-якої відповідальності за їх здійснення. Позовною вимогою, заявленою [PERSON] у позовній заяві було стягнення моральної шкоди, що на думку позивача була завдана незаконними діями відповідачів. Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.95 р. № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Питання, щодо відшкодування моральної шкоди розглянуті у постанові Пленуму Верховного. Суду. України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» . Так, відповідно до п.3 Постанови, під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Вона може проявлятися у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. ВСУ у Постанові також визначив коло обставин, які підлягають з`ясуванню під час вирішення судом питання щодо відшкодування моральної шкоди. Згідно з ч. 2 п. 5 Постанови, доведенню підлягають: 1)наявність моральної шкоди; 2)протиправність діяння її заподіювана; 3)наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана; 4)наявність вини останнього в заподіянні шкоди. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Таке тлумачення допомогло закріпити у правовому полі своєрідну чотирискладову «формулу відшкодування моральної шкоди», яку можна відобразити наступним чином: МШ = Д + В + Н + ПНЗ, де МШ - це моральна шкода, яка має місце лише у випадку одночасної наявності (суми) таких елементів як 1)Д - діяння особи, яке має бути таким, що порушило право потерпілого; 2)В - вина особи, яка заподіяла шкоду; 3)Н - наслідки у вигляді моральної шкоди, яка була спричинена винним діянням порушника; 4)ПНЗ - причинно-наслідковий зв`язок між діянням винної особи та моральними стражданнями, який підтверджує, що ці страждання були викликані саме протиправним діянням. Тягар аргументації та формування доказової бази заподіяння моральної шкоди і її розміру лягає на особу, якій така шкода була заподіяна. При цьому обов`язковою, умовою настання відповідальності за заподіяну моральну шкоду є причинний зв`язок протиправної поведінки відповідача і моральної шкоди, що настала, де протиправність виступає причиною, а моральна шкода - наслідком. Відсутність причинного зв`язку означає, що моральна шкода заподіяна не поведінкою відповідача, а іншими причинами. Відповідно, лише за наявності та доведеності усіх чотирьох вищезазначених умов формули є підстави для задоволення позову про відшкодування моральної шкоди. Тоді як відсутність хоча б однієї з них свідчить про необґрунтованість та недоведеність відповідних позовних вимог. Відповідно до частини першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті В порушення даних норм, Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження доводів позовної заяви. Сама по собі констатація факту про нанесення моральної шкоди позивачу не може бути беззаперечною підставою для її відшкодування без доведеності її заподіяння та наявного причинного зв`язку між діями Відповідача та наслідками. У постанові від 12.09.2018 у справі №335/11779/16-ц ВС вказав, що сама лише, наявність шкоди ще не породжує абсолютного права на її відшкодування будь-якою особою, так як необхідно довести наявність всіх складових цивільно-правової відповідальності. Отже, як вбачається з викладеного, Позивач, на підтвердження своїх позовних вимог, не довів протиправність дій або бездіяльності відповідачів як працівників Акціонерного банку "Південний" (його посадових осіб), наявність шкоди, причинний зв`язок між протиправними діями або бездіяльністю відповідача та отриманою шкодою, а також вину відповідача. Свідченням безпідставності та недоведеності позовних вимог також є те, що позивачу відомо про той факт, що накладення арешту на його рахунки та блокування операцій за ними було здійснено Відповідачем, відповідно до приписів чинного законодавства та умов укладеного між позивачем та відповідачем договору, а в жодному разі не в наслідок протиправних дій Акціонерного банку «Південний» чи його посадових осіб. Зазначене є свідченням того, що дії Акціонерного банку «Південний» по накладенню арешту на рахунки Позивача та блокуванню операцій за ними, є правомірними та законними, а в їх складі відсутня будь-яка вина, у тому числі вина посадових осіб Банку. Відповідно, Акціонерним банком «Південний» не було порушено прав Позивача. За таких обставин, з урахуванням вимог статті 1167 ЦК України, підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та покладення на Відповідачів за завдану Позивачу шкоду - відсутні. Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду України у своїй постанові від 12.09.2018 року у справі №335/11779/16-ц. Ч. 3 ст. 23 ЦК зазначено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Сума моральних збитків, заявлених Позивачем до стягнення у даній справі, є безпідставною та не підтвердженою жодними належними доказами, як то виписки з лікарні, що позивач звертався по допомогу до психіатра чи приватного психолога, довідку про проходження спеціальних реабілітаційних тренінгів чи інше. Пунктом 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України до загальних засад цивільного судочинства віднесено справедливість, добросовісність та розумність. З огляду на викладене, вбачається, що, в даному випадку, Акціонерним банком «Південний» (його посадовими особами) повною мірою було дотримано норм чинного законодавства України, умов укладеного між Позивачем та Банком договору, та у жодному разі не було порушено ні приписів договорів та чинного законодавства України, ні приписів інших законів. При накладенні арешту на рахунки Позивача, відповідачем було виконано свій обов`язок, передбачений приписами чинного законодавства України, невиконання якого передбачає адміністративну та кримінальну відповідальність. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Відповідно до положень ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Виходячи із положень ст. ст. 76-83 ЦПК України., належними є докази, що містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не можуть грунтуватися на припущеннях. Суд приходить до висновку, що позивачем не представлені докази, сукупність яких довела б обґрунтування позовних вимог про стягнення з відповідачів про відшкодування моральної шкоди у сумі 731109600 гривень.

Outcome: dismissed