Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Кобилецько-Полянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Рахівська державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітами. В обґрунтування позову зазначено, що після смерті [PERSON], [INFO] та [INFO], [PERSON], залишилося спадкове майно, яким являється житловий будинок [ADDRESS]. Дане нерухоме майно належало [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності, однак, після їх смерті з'ясувалось, що первинна реєстрація права власності на спадкове домоволодіння, яке вони збудували, в якому проживали до дня своєї смерті, і яке вважали своєю власністю, за ними здійснена не була. Ще за свого життя спадкодавцями було вчинено заповітні розпорядження, згідно яких у разі відкриття спадщини все майно, а також кожна із 1/2 частин житлового будинку [ADDRESS], які були належні їм на праві приватної спільної сумісної власності, належатиме їй, [PERSON], мешканця смт. Кобилецька Поляна Рахівського району Закарпатської області. Спадщину за кожним спадкодавцем після її відкриття спадщини. вона як спадкоємець за заповітом, прийняла у відповідності до положень ч.3 си. 1268 ЦК України, як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, і протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї. Тому, на підставі наведеного просила визнати за нею право власності у порядку спадкування за заповітом на житловий будинок [ADDRESS]. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, наведених в позові. Просять позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - Кобилецько-Полянської селищної ради в судове засідання не з'явився. Селищний голова Либавка Б.І. надав заяву, якою просить справу розглядати без участі представників ради та позовні вимоги задовольнити. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області в судове засіданні не з'явився. Начальник служби Делятинчук А.І. надав заяву про розгляд справи без їхнього представника , розгляд позову залишають на розсуд суду. Представник третьої особи - Рахівської державної нотаріальної контори, будучи належним чином повідомлений про час місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Заслухавши позивача, її представника, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Встановлено, що позивач [PERSON] являється спадкоємцем за заповітами після смерті [INFO] [PERSON] та [INFO] [PERSON]. Після смерті [PERSON] та [PERSON], залишилося спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS], і відносно якого останні розпорядилася шляхом складення заповітів 24 січня 2000 року. Згідно даних заповітів [PERSON] та [PERSON] належний їм житловий будинок з надвірною спорудою [ADDRESS], заповіли [PERSON], мешканці смт. Кобилецька Поляна Рахівського району Закарпатської області. Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в її користь. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об'єкт самочинного будівництва. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Згідно інвентаризаційної справи №16, характеристики будинку, господарських будівель та споруд [ADDRESS], виданої КП "БТІ" Рахівської районної ради спірний будинок побудований у 1990 році та на сьогоднішній день технічно придатний до використання за цільовим призначенням. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно довідок виконавчого комітету Кобилецько-Полянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області № 801 від 22.04.2013 року та №183 від 26.06.2013 року вказане нерухоме майно до відкриття спадщини належало на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON], а отже його не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви. Судом встановлено, що позивачка прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини, і протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не заявила про відмову від неї, що зокрема стверджено довідками виконавчого комітету Кобилецько-Полянської селищної ради №732, №733 від 15 квітня 2013 року. Таким чином, враховуючи, що позивач по справі належить до спадкоємців за заповітом, спадщину прийняла, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання відшкодування судових витрат позивачкою не ставилось.

Outcome: approved