Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

18.01.2016 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Українські поліметали" про стягнення суми нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 01.04.2014 року його було прийнято на посаду директора юридичного департаменту Державної акціонерної компанії «Українські поліметали», правонаступником якої є Публічне акціонерне товариство "Державна акціонерна компанія "Українські поліметали", з посадовим окладом 6 000, 00 грн. При тому за час роботи, з посиланням на складне фінансове положення підприємства, заробітну плату жодного разу виплачено не було. 10.06.2015 року його було звільнено з займаної посади за згодою сторін. При звільненні відповідачем не було проведено з ним остаточного розрахунку, та згідно наданої довідки ПАТ «ДАК «Українські поліметали» станом на 31.05.2015 року заборгованість по заробітній платі складає 67 934, 10 грн. З огляду на викладене, враховуючи, що ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 01.12.2015 року скасовано судовий наказ № 756/12371/15-ц від 22.09.2015 року по заяві [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з Державної акціонерної компанії «Українські поліметали», просив стягнути з відповідача на користь позивача суму нарахованої, але ж невиплаченої заробітної плати в розмірі 109 159, 78 грн. Згідно уточненої позовної заяви від 12.04.2016 року, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість з невиплаченої заробітної плати за період з 01.04.2014 року по 12.04.2016 року, з урахуванням положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», у розмірі 167 603,52 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначив, що позивачем на надано доказів на підтвердження перебування з відповідачем у трудових правовідносинах, зокрема наказу про призначення на посаду, наказу про допуск до роботи, табелів відвідування, трудового договору, водночас у відповідача відсутні будь-які документи на підтвердження виконання позивачем будь-якої роботи. Згідно запитів направлених позивачем на адресу територіальних органів Державної фіскальної служби та Пенсійного фонду України, відсутнє підтвердження сплати податків з нарахованої позивачу, згідно довідки долученої до позовної заяви, заробітної плати. Також просив суд врахувати, що станом на 10.06.2015 року єдиним керівником ДАК «Українські поліметали» був [PERSON], з огляду на, що довідка про розмір заборгованості по заробітній платі ДАК «Українські поліметали» підписана особою, повноваження якої не підтверджено. Суд, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, вивчивши позов та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ч. 2 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. За частиною 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно поданої заяви, позивач зазначив, що з 01.04.2014 року обіймав посаду директора юридичного департаменту ДАК «Українські поліметали». На підтвердження викладеного, позивачем було надано суду трудову книжку, відповідно до якої (запис № 13) 01.04.2014 року його прийнято на посаду директора юридичного департаменту ДАК «Українські поліметали», згідно Наказу № 8 від 01.04.2014 року (а.с. 8-10). Також, як вбачається з довідки Форми ОК-5 Пенсійного фонд України, [PERSON] в 2014 році був працевлаштований у Відкритому акціонерному товаристві «Рівненський завод тракторних агрегатів», Всеукраїнській громадській організації «Асоціація платників податків України», Публічному акціонерному товаристві «Державна акціонерна компанія «Українські поліметали» (а.с. 45). Посилання представника відповідача ПАТ «ДАК «Українські поліметали» на те, що позивачем не підтверджено перебування у трудових відносинах з відповідачем, зокрема не надано наказу про призначення на посаду, наказу про допуск до роботи, табелів відвідування, трудового договору, не можуть бути прийняті до уваги, зважаючи на наявність відповідного запису у трудовій книжці позивача, а також враховуючи, що облік наказів та табелів щодо внутрішньої роботи підприємства має здійснюватися роботодавцем. Що стосується посилань представника відповідача на те, що згідно запитів направлених до фіскальних органів та органів пенсійного фонду безпосередньо ПАТ «ДАК «Українські поліметали», відсутня будь-яка інформація щодо перебування позивача у трудових відносинах з відповідачем, зокрема відсутнє підтвердження сплати податків з нарахованої позивачу заробітної плати, то вказані обставини стороною відповідача належними доказами не підтверджено, а саме не надано суду вказаних запитів та відповідей на них, внаслідок чого суд позбавлений можливості надати оцінку цим обставинам. Водночас, як встановлено судом з довідки Форми ОК-5 за 2014 рік, позивач в 2014 році був прийнятий на роботу до ПАТ «ДАК «Українські подіметали», а отже, перебував у трудових відносинах з відповідачем. Несплата товариством податків з заробітної плати працівника, може свідчити виключно про порушення податкового законодавства, а не про відсутність трудових відносин між роботодавцем та працівником. Згідно довідки виданої [PERSON], за підписом першого заступника генерального директора ДАК «Українські поліметали» Курлєєва В.В., заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] за період з 01.04.2014 року по 31.05.2015 року становить 67 934,10 грн. Посилання представника відповідача на те, що станом на дату розгляду справи, на підприємстві відсутні посадові оклади у розмірі 6 000 грн. для відповідної посади директора юридичного департаменту, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки, по-перше, вказане не підтверджено належними доказами, а по-друге, це не стосуються спірних правовідносин. Що стосується, тверджень представника про те, що перший заступник генерального директора ДАК «Українські поліметали» не наділений повноваженнями щодо підпису довідок про розмір заборгованості по заробітній платі, а також прийняття на роботу та звільнення працівників, а станом на 10.06.2015 року єдиним керівником ДАК «Українські поліметали» був [PERSON], не можуть бути прийняті судом до уваги, які такі, що не підтверджені належними доказами, зокрема стороною відповідача не надано суду статуту Публічного акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Українські поліметали", згідно якого закріплюються повноваження першого заступника генерального директора. З огляду на викладене, суд вважає, доведеним наявність у відповідача заборгованості перед позивачем по заробітній платі у розмірі 67 934, 10 грн., а позовні вимоги у вказаній частині обґрунтованими, та такими, що підлягаю задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При розрахунку середнього заробітку суд виходить з Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995р., про те, що обчислення середньої заробітної плати проводиться виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Як вбачається зі змісту позовної заяви, та підтверджується записом № 14 у трудовій книжці [PERSON], останнього звільнено з займаної посади 10.06.2015 року за згодою сторін згідно ст. 36 КЗпП України. Оскільки позивач був звільнений з 10 червня 2015 року, розрахунки середньої заробітної плати суд проводить виходячи із заробітної плати позивача, нарахованої за квітень-травень 2015 року. Таким чином, середньоденна заробітна плата позивача становить 307, 69 грн. (12000 (сума заробітної плати за квітень-травень 2015 року) /39 (кількість робочих днів за вказані місяці). З урахуванням викладеного, а також заяви про уточнення позовних вимог, за час затримки розрахунку при звільненні з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 64 922,59 грн. (307,69 (середньоденна заробітна плата)* 211 (кількість робочих днів з 10.06.2015 року по 12.04.2016 року). Також, у відповідності до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Відповідно до ст. 2, 3 зазначеного Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом (тобто з 01 січня 2001 року). Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Враховуючи, що позивачу [PERSON] було нараховано заробітну плату за квітень 2014 року - травень 2015 року, яку, як було встановлено судом, не було виплачено своєчасно, у позивача виникло право на отримання компенсації втрати частини доходів, а саме заробітної плати, у зв'язку з порушенням строків виплати за квітень 2014 року - травень 2015 року. Згідно п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. № 159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. З огляду на викладене, сума компенсації за квітень 2014-травень 2015 року становить: квітень 2014 року (4 916,40 грн.*((1,038*1,011*1,004*1,008*1,029*1,024*1,019*1,03*1,031* 1,053*1,108*1,14*1,022*1,004*0,99*0,992*1,023*0,987*1,02*1,007*1,009*0,996*1,01*100)-100%)/100) + травень 2014 року (4 916,40 грн.*((1,011*1,004*1,008*1,029* 1,024*1,019*1,03*1,031* 1,053*1,108*1,14*1,022*1,004*0,99*0,992*1,023*0,987*1,02*1,007*1,009*0,996*1,01*100)-100%)/100) + червень 2014 року (4 916,40 грн.*((1,004*1,008*1,029*1,024*1,019*1,03*1,031*1,053* 1,108*1,14*1,022*1,004*0,99*0,992*1,023*0,987*1,02*1,007*1,009*0,996*1,01*100)-100%)/100) + липень 2014 року (4 916,40 грн.*((1,008*1,029*1,024*1,019*1,03*1,031*1,053*1,108*1,14 *1,022*1,004*0,99*0,992*1,023*0,987*1,02*1,007*1,009*0,996*1,01*100)-100%)/100) + серпень 2014 року (4 830,90 грн.*((1,029*1,024*1,019*1,03* 1,031*1,053*1,108*1,14*1,022 *1,004*0,99*0,992*1,023*0,987*1,02*1,007*1,009*0,996*1,01*100)-100%)/100) + вересень 2014 року (4 826,40 грн.*((1,024*1,019*1,03* 1,031*1,053*1,108*1,14*1,022*1,004 *0,99*0,992*1,023*0,987*1,02*1,007*1,009*0,996*1,01*100)-100%)/100) + жовтень 2014 року (4 826,40 грн.*((1,019*1,03* 1,031*1,053 *1,108*1,14*1,022*1,004*0,99 *0,992*1,023*0,987*1,02*1,007*1,009*0,996*1,01*100)-100%)/100) + листопад 2014 року (4 826,40 грн.*((1,03* 1,031*1,053*1,108*1,14*1,022*1,004*0,99*0,992 *1,023*0,987*1,02*1,007*1,009*0,996*1,01*100)-100%)/100) + грудень 2014 року (4 826,40 грн.*((1,031*1,053*1,108*1,14*1,022*1,004*0,99*0,992*1,023 *0,987*1,02*1,007*1,009*0,996*1,01*100)-100%)/100) + січень 2015 року (4 826,40 грн.*((1,053*1,108*1,14*1,022*1,004*0,99*0,992*1,023*0,987 *1,02*1,007*1,009*0,996*1,01*100)-100%)/100) + лютий 2015 року (4 826,40 грн.*((1,108*1,14*1,022*1,004*0,99 *0,992*1,023*0,987 *1,02 *1,007*1,009*0,996*1,01*100)-100%)/100) + березень 2015 року (4 826,40 грн.*((1,14*1,022*1,004*0,99 *0,992*1,023*0,987*1,02*1,007* 1,009*0,996*1,01*100)-100%)/100) + квітень 2015 року (4 826,40 грн.*((1,022*1,004*0,99 *0,992 *1,023*0,987*1,02*1,007*1,009 *0,996*1,01*100)-100%)/100) + травень 2015 року (4 826,40 грн.*(( 1,004*0,99 *0,992*1,023*0,987*1,02*1,007*1,009* 0,996*1,01*100)-100%)/100) = 30 714,87 грн. Також, на підставі положень ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1635,72 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial