Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача, обґрунтовуючи його підставність тим, що вона, [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] являється її сином, місце проживання якого було зареєстроване у належному їй житловому будинку, утім відповідач фактично не проживає у вказаному будинку більше одного року, не несе жодних зобов`язань щодо утримання майна, тому позивач вважає, що [PERSON] втратив право на користування належним їй житлом. Оскільки відповідач не бажає самостійно знятися з реєстрації місця проживання, а даний факт перешкоджає їй як власнику повною мірою здійснювати свої правомочності щодо належного майна, вказане стало підставою звернення до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 11.07.2019 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву. У визначений судом строк відповідач відзиву та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін не надав, тому суд здійснює розгляд справи у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким дав оцінку, встановив, що\~\~ [PERSON] є власником житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом №26 про право особистої власності на жилий будинок, виданим на підставі рішення Турбівської селищної Ради депутатів трудящих №58 від 28.07.1994 року (а.с.5). Право власності зареєстроване за позивачем 15.10.1994 року КП «Віннице обласне об`єднане БТІ», на що вказує штемпель відповідного змісту на звороті договору. Згідно із Витягу рішення Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області від 27.04.1995 за №36 було упорядковано назву вулиць та номери житлових будинків (а.с.9), відповідно до якого житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] . Згідно із записами у Домовій книзі на вищевказане домоволодіння встановлено, що місце проживання відповідача було зареєстроване у житловому будинку за [ADDRESS] , на що вказує штемпель відповідного змісту (а.с.6,7). Факт зміни прізвище позивача з " [PERSON] " на " [PERSON] " підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.8). Як убачається з Акту обстеження матеріально-побутових умов життя від 24.05.2019 (а.с.4), гр. [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] , але фактично не проживає більше одного року. Позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить суд визнати відповідача, такою, що втратила право користування належним його житловим будинком. За правилами статті 150 ЖК України, власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Наведене кореспондується із вимогами статті 383 ЦК України. За змістом статті 401\~ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлено щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. За статтею 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач приходиться позивачеві сином, місце проживання якого було зареєстроване у належному їй житловому будинку з 25.02.2005, утім фактично він не проживає у вказаному будинку більше одного року, з того часу не несе жодних зобов`язань щодо утримання майна. Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами підтверджують відсутність відповідача понад один рік без поважних причин за місцем зареєстрованого місця проживання, що є юридичним фактом та підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом. Відповідно до\~статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права особи на користування житловим приміщенням. За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що право відповідача на користування чужим майном (спірним житловим будинком) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень ч. 2\~ст. 406 ЦК України, у зв`язку з чим позов слід задовольнити у повному обсязі. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до\~Глави 8 ЦПК України.

Outcome: approved