Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. У позові вказав, що відповідачі [PERSON] і [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та користуються послугами КП «Водоканал», але оплату за послуги вносять не у повному обсязі, тому, за період з 01.05.2009 року по 30.09.2013 року мають заборгованість у сумі 1533 грн. 72 коп., яку просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Суду пояснила, що за надані відповідачам послуги, вони не сплачували у повному обсязі нараховані суми, тому мають заборгованість за період з 01.05.2009 року по 30.09.2013 року. КП «Водоканал» звертався до суду з заявою про видачу судового наказу, але у його видачі було відмовлено, оскільки вбачався спір про право, тому 04.11.2014 року позивач звернувся до суду. Вважає, що строк позовної давності КП «Водоканал» не пропущено, бо з часу звернення з заявою про видачу судового наказу вони мають право пред'явити позов протягом трьох років. Відповідач дійсно сплачував деякі суми, але ті суми були віднесені у рахунок боргу за попередні роки, хоч відповідачі і не вказували, що ці суми сплачено у рахунок погашення суми боргу, тому станом на 30.09.2013 року відповідачі мають заборгованість, яка після корегування сум складає 1248 грн. 02 коп. за період з 01.01.2010 року по 30.09.2013 року. Саме цю суму, уточнюючи позовні вимоги просить стягнути солідарно з відповідачів. Чи встановлено у квартирі лічильник чи відповідачі сплачують за надані послуги відповідно до зареєстрованих у квартирі осіб, не знає. Інший представник у судовому засіданні пояснив, що у відповідачів [PERSON] і [PERSON] виникла заборгованість з оплати послуг за період з січня 2010 року по вересень 2013 року, яка становить суму 1248 грн. 02 коп. За період 2010 року [PERSON] було нараховано до сплати 920 грн. 50 коп., ними не було нічого сплачено; за 2011 рік було нараховано 148 грн. 06 коп., сплачено 594 грн.55 коп., тобто була переплата і боргу відповідачі не мають; за 2012 рік нараховано 122 грн. 17 коп., сплачено відповідачами 250 грн., також була переплата і боргу відповідачі не мають; у 2013 році було нараховано 84 грн. 66 коп., сплачено 35 грн. 70 коп., не доплачено 48 грн. 96 коп. Усі грошові кошти, які були відповідачами переплачено, КП»Водоканал» були віднесені у рахунок погашення суми заборгованості, яка виникла за період з вересня 2006 року по 30.09.2013 року. КП «Водоканал» звернулося до суду поза межами строку позовної давності, але це право позивача на звернення до суду саме з таким позовом. Відповідач [PERSON] з позовом згодний частково. Суду пояснив, що у квартирі він проживає один. Його син [PERSON] у квартирі лише зареєстрований. З січня 2011 року лічильник, який встановлено у нього у квартирі, було опломбовано, він сплачує за надані послуги по лічильнику. Він сплачував суми за послуги за поточні роки, але більше платив наперед, бо часто хворіє. Він ніколи не вказував у квитанції, що це оплата у рахунок боргу, бо у рахунок боргу сум ніколи не сплачував. Позивачем пропущено строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України, тому він не заперечує проти задоволення позову, але лише у межах строку позовної давності, в іншій частині просить відмовити. Відповідач [PERSON] у судові засідання не з'являвся, як пояснив відповідач [PERSON], [PERSON] у квартирі не проживає, тому, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності вказаного відповідача. Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до вимог ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" "споживач-фізична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальні послуги"; "житлово-комунальні послуги- результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках, спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів,норм, стандартів, порядків і правил"; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та горячою водою, водовідведенням ,газо та електропостачанням,опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку , встановленому законодавством". Учасниками відносин у сфері житлово-комунальні послуги є : власник, споживач, виконавець, виробник, відповідно до ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Споживач згідно ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки , встановлені договором або законом. На підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради №546 від 28 жовтня 1999 року «Про порядок оплати послуг за водоспоживання і водовідведення» (а..12), збір абонентної плати з населення за водокористування і водовідведення проводиться окремо від інших комунальних платежів та передано функції по збору платежів від населення державному комунальному підприємству «Водоканал». Загальні положення про плату за комунальні послуги та строки їх внесення передбачені ст.ст. 66, 67, 68 ЖК України, та визначено, що наймачі (власники) квартир зобов'язані своєчасно, не пізніше до 10 числа наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання і каналізації. Згідно до ст. 64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, що проживають спільно з ним, несуть солідарну відповідальність за зобов'язанням з договору найму житлового приміщення. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] і [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою від 09.08.2013 року ( а.с.6). Як вбачається з розрахунку КП «Водоканал», відповідачі отримували послуги з водопостачання холодної води та послуги каналізації, але своєчасно і у необхідній сумі їх не сплачували, в результаті чого утворилася заборгованість по оплаті за воду та послуги каналізації у сумі 1533 грн. 72 коп. за період з 01.05.2009 року по 30.09.2013 року ( а.с.8 ), у сумі 1248 грн. 02 коп. за період з 01.01.2010 року по 30. 09.2013 року ( а.с. 33-34), 1248 грн. 02 коп. за період з вересня 2006 року по 30.09.2013 року за останнім розрахунком з корегуванням сплачених сум ( а.с. 63-64). Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Оплата за послуги з водопостачання та водовідведення повинна вноситись щомісячно, за надані послуги за минулий місяць. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки статтею 257 ЦК України. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Як пояснила у судовому засіданні представник позивача, заборгованість у відповідачів утворилася за період з 01.01.2010 року по 30.09.2013 року. Відповідачі сплачували у цей період платежі, які на підставі ст. 534 ч.1 ЦК України, відносилися КП «Водоканал» у першу чергу у рахунок погашення заборгованості, яка виникла з 2006 року. Відповідачі при оплаті послуг водопостачання та водовідведення не вказували у квитанціях призначення платежу, тому за вказаний період і утворилася сума заборгованості, яка залишилася не погашеною- 1248 грн. 02 коп. Як вбачається з квитанцій, які надані суду для огляду, копії яких долучено до матеріалів справи, при оплаті послуг КП «Водоканал», відповідачем [PERSON] внесено платежі: 07.03.2012 року- 150 грн., 05.04.2012 року- 100 грн.; 01.03.2013 року-6 грн. 90 коп.; 04.03.2013 року- 4 грн. 15 коп.; 01.08.2013 року- 15 грн.; 01.09.2013 року- 6 грн. 90 коп. Згідно ст.. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. До суду з позовом позивач звернувся 04.11.2014 року. У межах строку позовної давності, за період з листопада 2011 року по 04.11.2014 року відповідачам нараховано до сплати: за листопад, грудень 2011 року- 25 грн. 96 коп.; за 2012 рік- 122 грн. 17 коп.; з січня по вересень 2013 року- 84 грн. 66 коп. ( а.с. 33-34). Як вбачається з матеріалів справи, за листопад-грудень 2011 року відповідач [PERSON] послуги КП «Водоканал» не сплачував, тому існує заборгованість за надані послуги у сумі 25 грн. 96 коп., яка підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку. У 2012 році відповідачам за надані послуги КП «Водоканал» нараховано до сплати 122 грн. 17 коп. З наданих суду для огляду квитанцій та копій, які приєднані до матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] сплатив 250 грн. Як пояснив у судовому засіданні [PERSON], вказані суми він сплачував наперед, бо часто хворіє і не сплачував у рахунок погашення заборгованості. Отже, за 2012 рік відповідачі заборгованості по оплаті не мають. У 2013 році, а саме з 01.01.2013 року по 30.09.2013 року, позивачем нараховано до сплати відповідачам 84 грн. 66 коп., [PERSON] сплачено 56 грн. 05 коп., сума різниці між нарахованою та сплаченою сумую становить 28 грн. 61 грн. ( 84,66- 56,05=28,61), яка підлягає стягненню з відповідачів у судовому порядку. Отже стягненню у межах трирічного строку позовної давності з відповідачів у солідарному порядку підлягає сума заборгованості за листопад, грудень 2011 року у сумі 25 грн. 96 коп., та 28 грн. 61 коп. за період з 01.01. 2013 року по 30.09.2013 року, проти стягнення яких відповідач [PERSON] не заперечує, оскільки як пояснив у судовому засіданні відповідач, він не заперечує проти задоволення позову у межах строку позовної давності, передбаченого ст.. 257 ЦК України. Посилання представника позивача на ст. 534 ЦК України, відповідно до якої внесені відповідачами платежі КП «Водоканал» відносило у рахунок погашення попередньої заборгованості, є безпідставними, а тому, суд вважає, що у задоволенні решти позовних вимог варто відмовити. Крім того, відповідно до ст.. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial