Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив: встановити факт приватизації ним квартири [ADDRESS] та в порядку приватизації визнати право власності на дану квартиру. В обґрунтування позову посилався на те, що він працював водієм в ГУ «Херсонська обласна санітарно-епідеміологічна станція» МОЗ України з 1974 року по 28.12.2012 року. 21.05.2010 року за місцем роботи він звернувся з заявою про приватизацію квартири [ADDRESS], в якій він мешкає з 05.12.1990 року по даний час. Згідно протоколу № 14 від 27.05.2010 року профсоюзного комітету за місцем його роботи йому було надано згоду на приватизацію відомостей квартири [ADDRESS]. На підставі наказу ГУ «Херсонська обласна санітарно-епідеміологічна станція» від 14.06.2010 року за №84 «Про передачу у спільну сумісну власність квартири [ADDRESS]» вказана квартира була передана у його власність, але при цьому він був зобов'язаний даним наказом внести в касу установи залишкову вартість квартири - 4458 грн., що ним і було зроблено. Він виконав всі вимоги закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», таким чином, квартиру він фактично приватизував, але з вини відповідача не зміг отримати свідоцтво про право власності на спірну квартиру, а в даний час у відповідача ця функція відпала. Він звертався до Херсонської міської ради, де йому було роз'яснено, що свідоцтво про право власності на квартиру він зможе отримати лише за місцем роботи і його заява була направлена за місцем роботи, де йому було рекомендовано з цього питання звернутися до суду. Згідно з листами директора ДУ «Херсонський обласний лабораторний центр держсанепідслужби України» від 10.07.2013 року, 05.12.2013 року та 28.01.2014 року власником вищезазначеної квартири є Державна санітарно-епідеміологічна служба України, як орган управління вищого рівня у відповідності до статуту. Дана квартира перебуває на балансі в державному закладі «Херсонський обласний лабораторний центр державної санітарно-епідеміологічної служби України». До початку слухання справи позивач та його представник позовні вимоги змінили, просили суд: зобов'язати відповідача провести приватизацію квартири [ADDRESS] та оформити документи про передачу вказаної квартири у власність [PERSON] Від позовних вимог, що заявлялися при поданні позову, позивач відмовився. Ухвалою суду від 26.11.2015 року провадження за позовними вимогами в частині встановлення факту приватизації квартири та визнання права власності в порядку приватизації квартири закрито у зв"язку з відмовою позивача від позову. Представник відповідач - ДУ «Херсонський обласний лабораторний центр держсанепідслужби України» в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні, оскільки Держсанепідслужба України немає відношення до ДЗ «Херсонська обласна санітарно-епідеміологічна станція» МОЗ України та не є її правонаступником. Представник відповідача - Державної санітарно-епідеміологічної служби України в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності та письмові заперечення проти позову, в яких просив відмовити у його задоволенні з аналогічних підстав, що й заявлялися представником ДУ «Херсонський обласний лабораторний центр держсанепідслужби України». Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ст. 345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є у комунальній власності, у порядку, встановленому законом. Порядок приватизації громадянами займаних ними жилих приміщень у будинках державного житлового фонду регулюється Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Відповідно до ст. 8 вказаного Закону приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] працював водієм у ГУ «Херсонської обласної санітарно-епідеміологічної станції» МОЗ України з 03.12.1974 року по 28.12.2012 рік, що вбачається із записів в трудовій книжці, виданій на ім'я [PERSON] З пояснень позивача вбачається, що у вищезазначений період роботи йому була надана у користування квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що не заперечувалося представником відповідача. Із наданої суду довідки про склад сім`ї наймача ізольованої квартири та займані ними приміщення, виданої ДЗ «Херсонська обласна санітарно-епідеміологічна станція», вбачається, що у квартирі [ADDRESS], мешкає і має право на житло на момент введення в дію ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», [PERSON], який прописаний у даній квартирі з 05.12.1990 року. Відповідно до заяви від 21.05.2010 року, [PERSON] звернувся до ДЗ «Херсонська обласна санітарно-епідеміологічна станція» про надання дозволу приватизувати квартиру [ADDRESS]. За списком, виданим ДЗ «Херсонська обласна санітарно-епідеміологічна станція» МОЗ України 29.11.2012 року та затвердженим головою виконавчого комітету Комсомольської районної у місті Херсоні ради 04.12.2012 року, [PERSON] має право на отримання приватизаційних паперів на квартиру [ADDRESS]. Як вбачається із протоколу №14 засідання профспілкового комітету ДЗ «Херсонська обласна санітарно-епідеміологічна станція» від 27.05.2010 року, у порядку денному було розглянуто питання про приватизацію відомчої квартири, яка належить ДЗ «Херсонська обласна санепідстанція» за адресою: [ADDRESS], в якій прописаний [PERSON] За результатами розгляду профком надав згоду на приватизацію вищевказаної відомчої квартири. Згідно наказу №84 від 14.06.2010 року, виданого ДЗ «Херсонська обласна санітарно-епідеміологічна станція» МОЗ України про передачу в спільну сумісну власність квартири [ADDRESS], прохання наймача [PERSON] задоволено та погоджено передати вищевказану квартиру у спільну сумісну власність, наказано уповноваженим власником квартири визнати [PERSON], внести суму відшкодування залишкової вартості відомчого житла, оформлення права власності здійснити згідно вимог чинного законодавства України, у місячний строк, після оформлення документів на приватизацію, зняти з балансу ДЗ «Херсонська обласна санітарно-епідеміологічна станція» квартиру [ADDRESS], контроль за виконанням наказу покладено на начальника відділу матеріально-технічного забезпечення. За квитанцією до прибуткового касового ордера №20 від 19.08.2010 року, виданою ДЗ «Херсонська обласна санітарно-епідеміологічна станція» МОЗ України, [PERSON] відшкодував залишок вартості квартири, однак свідчень про звернення позивача до вказаної організації для видачі йому свідоцтва про право власності у суду не має. Лише 18.12.2012 року [PERSON] звернувся до т.в.о. міського голови з заявою про надання йому допомоги у приватизації квартири та направленні його документів до відповідного відділу приватизації. Відповідно до листа виконавчого комітету Херсонської міської ради за вих.№Х-6287 від 15.01.2013 року, адресованого [PERSON], заява щодо питання приватизації квартири [ADDRESS], перенаправлена до ГУ «Херсонська обласна санітарно-епідеміологічна станція» для розгляду по суті, оскільки вказана квартира не належить міській територіальній громаді, а є відомчою та знаходиться на балансі ГУ «Херсонська обласна санітарно-епідеміологічна станція». Відповіддю ГУ «Херсонська обласна санітарно-епідеміологічна станція» МОЗ України за вих.№ 01-53/429 ВІД 25.03.2013 року [PERSON] з підстав, що він відкрито користується спірним нерухомим майном вже більше 15-ти років, рекомендовано звернутись до суду. При цьому позивачу не було роз"яснено його права на звернення до ГУ «Херсонська обласна санітарно-епідеміологічна станція» МОЗ України з заявою про здійснення приватизації спірної квартири. Згідно до наказу Міністерства охорони здоров"я України від 18.01.2013 року № 7-0 було внесено зміни до наказу МОЗ України від 21.09.2012 року № 176-о "Про ліквідацію бюджетних установ і організацій, що належить до сфери управління Міністерства охорони здоров"я України" , зокрема доповнено наказ новим пунктом 4 згідно якого на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2011 року № 744 "Про передачу цілісних майнових комплексів державних закладів, підприємств, установ та організацій до сфери управління Державної санітарно-епідеміологічної служби" голові Держсанепідслужби України Пономаренко А.М. слід забезпечити: прийняття, збереження, ефективне та раціональне використання цілісних майнових комплексів, які передаються до сфери управління Держсанепідслужби України; розподіл та передачу майна між державними установами, що належать до сфери управління Держсанепідслужби України або територіальних органів на підставі їх мотивованих та обгрунтованих заявок у порядку, встановленому законодавством. За пунктом 1 наказу Міністерства охорони здоров'я України від 22.01.2013 року за №47 про передачу майна до сфери управління Держсанепідслужби України, вирішено передати цілісні майнові комплекси (майно) державних закладів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління МОЗ України, які ліквідуються згідно з наказом Міністерства охорони здоров'я України від 21.09.2012 року №176-о «Про ліквідацію бюджетних установ і організацій, що належать до сфери управління Міністерства охорони здоров'я України», із сфери управління МОЗ України до сфери управління Держсанепідслужби України. Листом ДУ «Херсонський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» від 28.01.2014 року за вих.№ 05-3/9-81, [PERSON] повідомили про те, що майно належить ДУ «Херсонський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» на праві оперативного управління, а власником являється Державна санітарно-епідеміологічна служба України, в зв'язку з цим, їй, як органу управління вищого рівня, відповідно до Статуту належать права і обов'язки стосовно відчуження майна. Листом Державна санітарно-епідеміологічна служба України від 25.04.2014 року за вих.№ 06.12/253/Ха, повідомила [PERSON] про те, що вони не мають законних підстав для зняття з балансу Державної установи «Херсонський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» квартири [ADDRESS]. Так, згідно вказаного листа 21.09.2012 Міністерством охорони здоров"я України видано наказ № 176-о "Про ліквідацію бюджетних установ і організацій, що належать до сфери управління Міністерством охорони здоров"я України". Згідно цього наказу Державний заклад "Херсонська обласна санітарно-епідеміологічна станція" МОЗ України входить в перелік державних установ, що підлягають ліквідації. Держсанепідслужба України утворена як центральний орган виконавчої влади - юридична особа публічного права. При цьому правонаступництва ліквідованих установ та органів державної санітарно-епідеміологічної служби не відбулось. Держсанепідслужба України діє на підставі Положення, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 року № 400. При цьому в зазначеному Указі правонаступництво Держсанепідслужби України щодо будь-якого урядового органу також визначено не було. З вищевикладеного витікає, що в аспекті положень Цивільного кодексу України при ліквідації Державного закладу "Херсонська обласна санітарно-епідеміологічна станія" МОЗ України передача до Держсанепідслужби України публічно-правових прав та обов"язків не передбачалась. Однак, для збереження матеріально-технічної бази згідно наказу МОЗ України від 22.01.2013 року № 47 "Про передачу майна до сфери управління Держсанепідслужби України" майно ДЗ "Херсонська обласна санітарно-епідеміологічна станція" МОЗ України було передано до новоствореної структури - Держсанепідслужби України. За довідкою, виданою ДУ «Херсонський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» 10.07.2013 року за вих.№ 06-23/641, квартира за адресою: [ADDRESS], станом на 10.07.2013 року знаходиться на балансі ДУ «Херсонського ОЛЦ ДСЕСУ». Акту про передачу вказаної квартири на баланс ДУ «Херсонського ОЛЦ ДСЕСУ» суду надано не було, оскільки згідно акту приймання-передачі від 29.03.2013 року ДУ "Херсонській обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України" було передано лише об"єкт за адресою: м. Херсон, вул. Уварова, 3. Разом з тим, згідно інвентарної картки № 4 обліку основних засобів житловий будинок по [ADDRESS] перебуває на балансі ДУ «Херсонського ОЛЦ ДСЕСУ». Із відомостей Комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації», наданих 03.10.2013р. вбачається, що станом на 31.12.2012 року та згідно матеріалів інвентарної справи на квартиру [ADDRESS], право власності на неї не зареєстровано. Як вбачається з рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 12.11.2014 року, яке набрало законної сили, інформація щодо об"єкту нерухомого майна - квартири [ADDRESS], у реєстрі прав власності на нерухоме майно, у Державному реєстрі іпотек, у Єдиному реєстрі заборон відчуження об"єктів нерухомого майна - відсутня. Відповідно до пояснень представника відповідача - ДУ «Херсонського ОЛЦ ДСЕСУ» квартира [ADDRESS] перебуває на балансі вказаної установи, однак право власності на неї і досі не зареєстроване. Таким чином судом встановлено, що відповідачі не є правонаступниками ліквідованого ГУ "Херсонська обласна санітарно-епідеміологічна станція". Позивач до відповідачів з заявою про приватизацію квартири, в якій він проживає, не звертався, тобто порушив порядок, передбачений ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», бо звернення [PERSON] про видачу свідоцтва на право власності на приватизовану квартиру на може бути розцінено судом як належне. Таким чином, суд не вбачає в діях відповідачів порушення прав [PERSON], бо рішення стосовно відмови йому у приватизації спірної квартири ними не виносилося. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed