Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

[PERSON] звернувся із вищевказаним позовом. В обгрунтування своїх вимог позивач послався на те, що є стягувачем у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 06.12.2019 року справа№ 521/17450/18 про стягнення з АТзТ «Канвіт» на його користь заборгованості у розмірі 320 000 дол. США та судових витрат. В процесі виконавчого провадження арештовано та передано на реалізацію майно боржника, а саме: 374/1000 нежилих приміщень за адресою: [ADDRESS] . Майно було виставлено на реалізацію на електронні торги. Електронні торги не відбулись. Позивач як стягувач звернувся до приватного виконавця нотаріального округу Одеської області Цинєва А.О. із заявою, якою виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно. 31.08.2020 року приватним виконавцем позивачу рекомендовано звернутися до суду із позовною заявою про звільнення майна з під арешту як спосібу забезпечення позову в межах цивільної справи №2-6667/08 (2-5542/10) , після чого буде вирішено питання щодо підготовки в порядку Закону України «Про виконавче провадження» необхідних документів для оформлення стягувачем права власності на нереалізоване майно. Позивач стверджував, що звернення із даним позовом є єдиним способом захисту його порушеного права як стягувача при виконанні судового рішення, інших відкритих виконавчих проваджень із спірним боржником - немає. Враховуючи розпорядження Голови Малиновського районного суду м.Одеси від 30.12.2020 року № 26-р/с «Про дотримання заходів спрямованих на запобігання поширенню коронавірсуної хвороби (COVID-19)» позивач просив провести судове засідання за його відсутності, позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Дослідивши матеріали справи, наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 06.12.2019 року справа№ 521/17450/18 з АТзТ «Канвіт» на користь позивача [PERSON] стягнута заборгованість у розмірі 320 000 дол. США. В процесі виконавчого провадження №61262260 арештовано та передано на реалізацію майно боржника, а саме: 374/1000 нежилих приміщень за адресою: [ADDRESS] . Майно було виставлено на реалізацію на електронні торги. Електронні торги не відбулись. Постановами приватного виконавця нотаріального округу Одеської області Цинєва А.О. від 31.08.2020 року стягувачу [PERSON] передано спірне нереалізоване майно та знятий арешт. Разом із тим, ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 18.09.2008 року по справі №2-6667/08 (2-5542/10) забезпечений позов [PERSON] до АТ ЗТ "КАНВІТ" про стягнення боргу за договором позики шляхом накладення арешту на спірні нежитлові приміщення. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29.04.2010 року провадження по справі № 2-5542/10 у зв`язку з укладенням мирової угоди - закрито. В порядку частин 9, 10 статті 158 ЦПК України у випадку закриття провадження у справі суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили ухвалою суду. Ухвала набрала законної сили 05.05.2010 року. 25.11.2010 року стягувачу [PERSON] виданий виконавчий лист . Постановою Одеського апеляційного суду від 14.11.2019 року виконавчий лист визнаний таким, що не підлягає виконанню. За даними АСВП виконавче провадження №: 56732872, де стягувачем є [PERSON] , а боржником Акціонерне товариство закритого типу "Канвіт" - завершено. Згідно бази даних АСВП станом на час ухвалення судового рішення 14.01.2021 року виконавчі провадження відносно боржника АТЗТ "Канвіт", код за ЄДРПОУ 23987983, юридична адреса: м. Одеса, вул. Кристаловського, буд. 40, по яких стягувачем є [PERSON] - відсутні. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 18.09.2020 року по справі № 2-5542/10 заява [PERSON] про скасування заходів забезпечення позову повернута заявнику, оскільки останній не є учасником справи. Так, згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ N 5 від 3.06.2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" особою, яка володіє на підставі закону чи договору майном чи речовим правом на майно, і яка не є стороною виконавчого провадження, подається позов про зняття арешту з майна . Відповідно до частин 6,7,8,9 ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. У разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. За відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання. У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати виконавчого провадження, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягуються виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові. Майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно. Згідно ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову є підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. При вирішенні спору суд враховує, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст.5 ЦПК України). Суд погоджується із доводами позивача, що арешт 374/1000 нежилих приміщень за адресою: [ADDRESS] за відсутності відкритих виконавчих проваджень, де стягувачем є відповідач, порушує право власності позивача як стягувача, який в порядку Закону України «Про виконавче провадження» виявив бажання залишити за собою спірне нереалізоване майно. Іншого способу захисту порушеного права, окрім звернення із даним позовом позивач не має, відповідач процесуальним правом надання відзиву, заперечень не скористалась. Враховуючи викладене, позов є доведеним позивачем, спосіб захисту права не суперечить закону, в порядку ч.2 ст. 5 ЦПК України є ефективним.

Outcome: approved