Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

09 грудня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, у якому із врахуванням змінених позовних вимог просить: - визнати недійсним Державний акт серії ЯГ № 996574 від 29.01.2008 року на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,95 га, що розташована на території Карачіївецької сільської ради, виданий на ім'я [PERSON]; - визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 1,95 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Карачіївецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області по колишньому КСП "Калюс", в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В обґрунтування позову [PERSON] вказував, що його дружина [PERSON] за життя була членом КСП "Калюс" на території Карачієвецької сільської ради Віньковецького району, якому було передано землю на підставі Державного акту на право колективної власності серія ХМ № 013. Згідно списку, доданого до Державного акту на право колективної власності, [PERSON] рахувалася під номером 298, та при розпаюванні земель КСП "Калюс" їй був виданий Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0185255 розміром 1,95 умовних кадастрових гектара. 29.01.2008 року на підставі розпорядження Віньковецької районної державної адміністрації № 258/2007р від 11.09.2007 року на ім'я [PERSON] видано Державний акт на право власності на дану земельну ділянку серія ЯГ № 996574 площею 1,95 га, кадастровий номер земельної ділянки 6820684000110020003. Проте [INFO] року [PERSON] померла, про що в Книзі реєстрації смертей 03.12.2007 року зроблено відповідний актовий запис за № 38. Після смерті [PERSON] на дану земельну ділянку відкрилася спадщина. Позивач є спадкоємцем майна [PERSON] за законом, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] від 09.12.1978 року, спадщину прийняв на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою сільської ради № 1036 від 29.10.2014 року. 13.06.2014 року при зверненні до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку площею 1,95 га, [PERSON] отримав відмову, оскільки Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 996574 виданий після смерті спадкодавця. При цьому позивач посилається на п. 5 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16, ст. 328, ст. 1217, 1218, 1223, 1225, 1261 ЦК України, та вказує на те, що вирішення спору можливе лише в судовому порядку. У судове засідання 25.02.2015 року сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились, а тому справа розглянута у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON], подали до суду письмові заяви, у яких просили справу розглянути без їх участі та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача, Карачіївецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, голова сільської ради В.В. Ящук надав суду письмову заяву, у якій позовні вимоги [PERSON] визнав повністю та просить справу розглянути за відсутності представника сільської ради. Представник третьої особи, Віньковецької районної державної адміністрації Хмельницької області, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився. Представник третьої особи, відділу Держземагентства у Віньковецькому районі, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] року у с. Калюсик Віньковецького району Хмельницької області померла дружина позивача - [PERSON], яка була власником земельної частки (паю) 1,95 га (в умовних кадастрових гектарах) по колишньому КСП "Калюс" на території Карачієвецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області згідно земельного сертифіката ХМ 0185255,земельна ділянка (рілля) № [NUMBER], після чого на вказане майно відкрилась спадщина. 29.01.2008 року, після смерті [PERSON], на її ім'я Віньковецькою районною державною адміністрацією видано Державний акт серії ЯГ № 996574 на право власності на земельну ділянку площею 1,95 га, що розташована на території Карачіївецької сільської ради. Позивач [PERSON] є спадкоємцем померлої за законом першої черги - чоловік. Інших спадкоємців немає. Спадщину позивач прийняв, оскільки на день смерті перебував із [PERSON] у зареєстрованому шлюбі та проживав разом із нею у [ADDRESS] про що свідчить довідка Карачіївецької сільської ради № 1036 від 29.10.2014 року. Однак, як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, від 13.06.2014 року, державним нотаріусом Макаровою Н.В. після вивчення наданих позивачем документів [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 996574, в зв'язку з тим, що державний акт був виданий Віньковецькою райдержадміністрацією Віньковецького району Хмельницької області 29 січня 2008 року на ім'я [PERSON], яка померла [INFO] року, тобто після смерті спадкодавця. Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER]; копією паспорта позивача, свідоцтвом про одруження [PERSON] [NUMBER] протоколом розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв ) по колишньому КСП "Калюс" на території Карачієвецької сільської Ради як додатку до розпорядження голови Віньковецької райдержадміністрації від 11.09.2007 року № 258/20-07-р; копією Державного акта на право колективної власності на землю серії ХМ № 013; Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 996574; довідкою Карачіївецької сільської ради № 1036 від 29.10.2014 року; постановою Віньковецької районної державної нотаріальної контори від 13.06.2014 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Згідно інформаційної довідки з технічної документації із землеустрою щодо відведення земельних часток (паїв), про нормативно грошову оцінку земельної ділянки № 1079 від 02.07.2014 вартість земельної ділянки № [NUMBER], яка належала [PERSON] станом на 01.01.2014 року складає: 1,9500 га (рілля) - 20560,33 грн. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, позивач як спадкоємець померлої за законом, має право на вказане спадкове майно в порядку спадкування. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оцінивши досліджені докази, суд прийшов до висновку, що спадкодавиця [PERSON] за свого життя згідно земельного сертифіката набула право на земельну частку (пай) розміром 1,95 га, а право власності на земельну ділянку нею набуте не було, оскільки Державний акт був виданий після її смерті. Позивач позбавлений можливості отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право власності на спадкове майно. Вирішення виниклого спору можливе лише в судовому порядку. Відповідно до ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Вказана норма кореспондується із ст. 152 ЗК України, відповідно до якої, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року в справі № 6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. З наведених підстав Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку - серії ЯГ № 996574 від 29.01.2008 року, що виданий Віньковецьким районним відділом земельних ресурсів на підставі розпорядження Віньковецької РДА № 258/2007-р від 11.09.2007 року слід визнати недійсним, у зв'язку з тим, що він виданий після смерті спадкодавиці [PERSON] Із п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", слідує, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Таким чином, суд вважає доведеним, що позивач є спадкоємцем майна померлої [PERSON] за законом, та зокрема права на земельну частку (пай) розміром 1,95 га, із земель на території Карачіївецької сільської ради, спадщину прийняв, а тому має право на успадкування вказаного майна. Визнання за [PERSON] права на земельну частку (пай) не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Враховуючи, що позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, він підлягає задоволенню.

Outcome: approved