Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги він обґрунтовує тим, що вони з [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 10 червня 1989 р. Виконавчим комітетом Митницької сільської ради Васильківського району Київської області. Від даного шлюбу у них народилися діти - син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з різними поглядами на життя та несумісністю характерів. Постійні непорозуміння та конфлікти, які виникали між сторонами, спричинили напружені відносини в сім'ї, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних стосунків. З літа 2010 року сторони окремо проживають та не ведуть спільне господарство. Шлюб існує формально. В ході розгляду справи позивач підтримав позовні вимоги про розірвання шлюбу в повному обсязі і просив суд шлюб між сторонами розірвати, оскільки збереження шлюбу та подальше спільне життя з відповідачем неможливе у зв'язку з втратою між ними почуття любові та відсутністю взаєморозуміння. Проти надання строку на примирення [PERSON] категорично заперечив, оскільки на даний час він підтримує стосунки з іншою жінкою, з якою має намір створити сім'ю. Формальне існування даного шлюбу порушує його права. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечувала, однак уточнила, що вони з позивачем окремо проживають з квітня 2012 року. Причиною розірвання шлюбу [PERSON] зазначила втрату почуття любові з боку позивача, його відносини з іншою жінкою. Вона не може примусити позивача жити з нею. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 10 червня 1989 р. між сторонами у справі був укладений шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Митницької сільської ради Васильківського району Київської області, про що складено актовий запис № 3. Від цього шлюбу подружжя має повнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин, тривалий час окремо проживають та не ведуть спільне господарство. Позивач підтримує стосунки з іншою жінкою, з якою має намір створити сім'ю. Шлюбу існує формально. Позивач категорично заперечує подальше підтримання шлюбних стосунків з відповідачем. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. Оскільки сторони у справі тривалий час не мешкають разом, не ведуть спільне господарство, кожен з них живе власним життям, вони не є сім»єю в розумінні ст.3 Сімейного кодексу України. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON], оскільки подальше існування сім"ї є неможливим в зв"язку з відсутністю бажання на відновлення шлюбних стосунків, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Сім"я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved