Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

26.06.2019 р [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, в розмірі 1500 грн щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення віку 23 років. В позовній заяві [PERSON] вказала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірваний у 2004 році. Мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] , який перебуває на утриманні позивачки та з 2017 року навчається на денній формі навчання у Національному університеті "Львівська політехніка", навчання платне, стипендію не отримує. Термін навчання з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2021 року. Вартість навчання у 2019-2010 навчальному році складає 14 280,00 грн. Крім цього вартість проживання у гуртожитку протягом навчального року складає 5650 грн або 565 грн на місяць. У зв"язку з цим син потребує матеріальної допомоги, так як самостійних доходів не має, стипендію не отримує, її доходів недостатньо для утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Відповідач належної участі в утримані повнолітнього сина, який навчається, не приймає, добровільно матеріальної допомоги не надає. Тому просить позов задовольнити. Відповідач у письмовому відзиві на позов позовні вимоги не визнав, просить відмовити в їх задоволенні, так як він добросовісно виконав свій батьківський обов`язок по утриманню сина [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним повноліття. На даний час він втратив роботу, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей та дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, а отже є непрацездатною, а також матеріально допомагає матері похилого віку. Таким чином він не спроможний надавати матеріальну допомогу синові, який є повнолітнім та продовжує навчання. Крім цього вважає,що позивачка не довела та документально не підтвердила фактів реального понесення витрат на оплату навчання сина у вищому навчальному закладі. просить відмовити в задоволенні позову. Дослідивши позовну заяву, письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити з таких підстав. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбу, який розірваний 13 жовтня 2004 року, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] (а.с.4). Сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.3). [PERSON] , [INFO] , навчається у Національному університеті "Львівська політехніка", спеціальність "Комп`ютерні науки" на денній формі навчання. Термін навчання з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2021 року. Навчання платне, стипендію не отримує (а.с. 5-7). Загальна вартість навчання з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2021 року становить 54770, 00 грн, за 2019-2020 навчальний рік - 14280,00 грн (а.с.8). Крім цього, [PERSON] проживає у гуртожитку Національного університету "Львівська політехніка". Сума проживання за десять місяців становить 5650 грн та відповідно 565 грн за місяць (а.с.7). За правилами частини першої статті 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Звертаючись до суду з позовом в інтересах повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, [PERSON] зазначила, що [PERSON] , [INFO] , потребує матеріальної допомоги батька, посилаючись, зокрема, на витрати, пов`язані з навчанням, харчуванням, проживанням у гуртожитку, оскільки стипендії не отримує і не має інших доходів для покриття цих витрат. У запереченнях на позовну заяву відповідач, посилаючись на те, що не працює та на його утриманні знаходяться інші діти і непрацездатна дружина, вказав на неспроможність утримувати свого сина [PERSON] , [INFO] . На підтвердження своїх заперечень відповідач надав: копію свідоцтва про народження дочки [PERSON] , [INFO] , яка є неповнолітньою (а.с.26), копію виконавчого листа про стягнення з нього аліментів на утримання дочки [PERSON] до її повноліття (а.с.27), розрахунок відділу ДВС про те, що розмір заборгованості відповідача по аліментах в користь позивачки на утримання дочки [PERSON] станом на серпень 2019 р становить всього 462,44 грн (а.с.40), довідку УПФ про те, що його мати - [PERSON] перебуває на обліку в Переяслав-Хмельницькому ОУ ПФУ (Яготинське відділення) як пенсіонер за віком при повному стажі (а.с.28), свідоцтво про народження дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.29) та рішення Шевченківського районного суду м. Києва про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття (а.с.30), платіжні доручення про сплату аліментів на утримання дочки [PERSON] за січень- лютий 2019 р в сумі по 1400 грн на місяць, а з березня по вересень 2019 р - по 1600 грн на місяць (а.с.36-39), свідоцтво про шлюб з [PERSON] (а.с.31) та свідоцтво про народження дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.32), наказ ТОВ "Віталюкс" про надання [PERSON] відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.33), копію своєї трудової книжки, з якої вбачається, що [PERSON] з 16.07.2019 р звільнений з роботи з посади охоронця ТОВ "Мінт Лайф" за власним бажанням (а.с. 34-35). Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Посилання відповідача на те, що на його утриманні знаходяться інші діти та непрацездатна дружина, як на підставу для відмови в позові, є необґрунтованими, оскільки необхідність утримувати інших дітей не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу також своєму повнолітньому сину [PERSON] , [INFO] , який її потребує. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц (провадження № 61-12782св18). Оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив, що сторони мають спільну повнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , який потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, обов`язок по його утриманню сторони несуть однаковою мірою. Суд знаходить необгрунтованим твердження відповідача про те, що він утримує матір похилого віку, оскільки з довідки УПФ вбачається, що вона мешкає в Яготинському районі Київської області, отримує пенсію за віком; а відповідач, хоча і зареєстрований по [ADDRESS] , але фактично там не проживає, з його письмового відзиву вбачається, що він проживає в м. Київ, тобто окремо від матері. Разом з тим, у відповідача на утриманні знаходиться двоє малолітніх дітей в інших шлюбах, а також дружина, яка потребує утримання у зв`язку з непрацездатністю, відповідач не працює. Тому, на підставі досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, а розмір аліментів, який може бути стягнутий з відповідача в користь позивачки на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що продовжує навчання, може становити 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого в Україні на час розгляду справи судом, що становить 1003 грн.

Outcome: partial