Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до КП"Київський інститут земельних відносин" про захист прав споживача щодо зобов»язання вчинити дії. Мотивуючи свої вимого тим, що 09.07.2015 року між ним як замовником та КП"Київський інститут земельних відносин" як виконавцем був укладений договір № 261 на розроблення документації із землеутрою щодо відведення йому земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у [ADDRESS] у Дарницькому районі м. Києва на підставі виконаного договору № 583 від 20.09.2005 року. Отримавши за наслідками виконання умов договору документи - документацію із землеустрою 22.12.2016 року під час подачі матеріалів державному кадастровому реєстратору та перевірки комплектності зданої документації державний кадастровий реєстратор відмовив йому у прийнятті заяви про внесення відомостей до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності поданих документів п.п.71, 72 Вимог до змісту і технічних характеристик електронного документа - відсутності електронного документа, що містить елементи, які включають електронний цифровий підпис та відомосиі про осіб, відповідальних за формування даних електронного документа. У зв»язку з чим він звернувся до відповідача з проханням видати проект землеустрою, його копію та диск з електронним документом, що містить електронний підпис та відомості про осіб, відповідальних за формування даних електронного підпису для подачі цих матеріалів державному кадастровому реєстратору з метою внесення даних про земельну дялнку до Державного земельного кадастру. У задоволенні якого йому було відмовлено. Вважає дії відповідача, спрямовані на відмову у видачі йому вказаних документів для реалізації ним цих матеріалів державному кадастровому реєстратору з метою внесення даних про земельну дялнку до Державного земельного кадастру, незаконними та вчиненими всупереч закону, які позбавляють його права на реєстрацію у встановленому законом порядку земельної ділянки. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], діючий на підставі довіреності від 01 грудня 2016 року (а.с.47-47), позовні вимоги підримав з тих же підстав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення. За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та заяви позивача. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Вислухавши пояснення позивача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 09.07.2015 року між позивачем як замовником та КП "Київський інститут земельних відносин" як виконавцем був укладений договір № 261 на розроблення документації із землеутрою щодо відведення позивачу земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у [ADDRESS] у Дарницькому районі м. Києва на підставі виконаного договору № 583 від 20.09.2005 року (а.с.15-18, 19-20, 21, 22). Зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Отримавши за наслідками виконання умов договору документи - документацію із землеустрою (а.с.23-28), 22.12.2016 року під час подачі матеріалів державному кадастровому реєстратору та перевірки комплектності зданої документації державний кадастровий реєстратор відмовив позивачу у прийнятті заяви про внесення відомостей до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності поданих документів п.п.71, 72 Вимог до змісту і технічних характеристик електронного документа - відсутності електронного документа, що містить елементи, які включають електронний цифровий підпис та відомосиі про осіб, відповідальних за формування даних електронного документа (а.с.40). У зв»язку з чим позивач звернувся до відповідача з проханням видати проект землеустрою, його копію та диск з електронним документом, що містить електронний підпис та відомості про осіб, відповідальних за формування даних електронного підпису для подачі цих матеріалів державному кадастровому реєстратору з метою внесення даних про земельну дялнку до Державного земельного кадастру. проте у задоволенні якого позивачу було відмовлено листом від 12 січня 2017 року за № 49 (а.с.45-46). Суд вважає дії відповідача, спрямовані на відмову у видачі позивачу вказаних документів для подачі ним цих матеріалів державному кадастровому реєстратору з метою внесення даних про земельну ділянку до Державного земельного кадастру, незаконними та вчиненими всупереч закону, які позбавляють його права на реєстрацію у встановленому законом порядку земельної ділянки. Так, відповідно до ст. 25 Закону Укаїни «Про землеустрій» відповідність документації із землеустрою положенням нормативно-технічних документів, державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою засвідчується: у паперовій формі - підписом та особистою печаткою сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою; в електронній формі - електронним цифровим підписом сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою, згідно із законодавством про використання електронного цифрового підпису. Відповідно до ст. 26 вказаного закону замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі. Розробниками документації із землеустрою є: юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, які є відповідальними за якість робіт із землеустрою; фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою. Взаємовідносини замовників і розробників документації із землеустрою регулюються законодавством України і договором. Подання документації із землеустрою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, для внесення відомостей до Державного земельного кадастру від імені замовника документації здійснюється її розробником, якщо інше не встановлено договором. Документація із землеустрою і технічна документація з оцінки земель подається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, відповідно до їх повноважень, визначених цим Законом, разом з електронним документом, що містить результати робіт із землеустрою та оцінки земель (ч.13 ст. 21 Закону України «Про державний земельний кадастр»). При цьому, статтею 22 вказаного закону передбачені вимоги до документів, які є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру. Так, документи, які є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам: текст документів має бути написаний розбірливо; документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки, бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст; документи мають відповідати законодавству. Стеттею 23 вказаного закону передбачено: електронний документ, що містить відомості про результати робіт із землеустрою та оцінки земель, які підлягають внесенню до Державного земельного кадастру 1. Документація із землеустрою та оцінки земель, яка є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, подається органу, що здійснює внесення таких відомостей, також у формі електронного документа. 2. Вимоги до змісту, структури і технічних характеристик електронного документа визначаються Порядком ведення Державного земельного кадастру. 3. Електронний документ подається Державному кадастровому реєстратору, який здійснює внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру, разом із документацією, яка є підставою для такого внесення, у паперовому вигляді. Перевірка відповідності наданого електронного документа наявним даним Державного земельного кадастру та встановленим вимогам до змісту, структури і технічних характеристик щодо розроблення такого документа здійснюється Державним кадастровим реєстратором, уповноваженим здійснювати внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру, протягом строку, встановленого статтею 21 цього Закону для їх внесення. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу. Як встановлено в ході розгляду справи відповідач не надав позивачу документ для реалізації ним права для реєстрації земельної ділянки згідно закону, що регулює правовідносини щодо надання державному реєстратору документів для внесення відомостей до державного земельного кадастру, чим порушив права останнього як споживача. За таких підстав суд приходить до висновку про необхідність поновлення порушеного права позивача шляхом зобов»язання відповідача вчинити відповідні дії для відновлення порушеного права позивача. Позивач при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів». За таких підстав, приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини третьої статті 88 ЦПК України. Так, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Зважаючи на викладене з відповідача на користь держави підлягають стягненню 640 грн. 00 коп. судового збору. На підставі вищевикладеного, Закону Укаїни «Про землеустрій», Закону України «Про державний земельний кадастр», Закону України «Про захист прав споживачів»,

Outcome: approved