Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» та [PERSON], треті особи: Орган опіки та піклування Макіївської міської ради, Реєстраційна служба Макіївського міського управління юстиції Донецької області, про визнання договору іпотеки недійсним, та виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про обтяження іпотекою та про обтяження забороною нерухомого майна. Позовні вимоги мотивує тим, що між відповідачами [PERSON] і акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником прав і обов'язків якого на підставі договору Факторингу № 1 від 12.12.2011 р. є Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ», було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11140158000 від 10 квітня 2007 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між відповідачами 10 квітня 2007 року укладено іпотечний договір, зареєстрований в реєстрі за № 1536. Згідно з розділом 1. «Предмет договору» та п. 1.4. іпотечного договору предметом іпотеки є: житловий будинок із належними до нього господарсько-побутовими будівлями та спорудами, місцезнаходження: [ADDRESS], загальною площею 144,8 кв.м. реєстраційний № 3059064 та земельна ділянка кадастровий номер 1413500000:03:002:0556; площа земельної ділянки становить 622 кв.м. Позивач вказує, що його батьками відповідно до свідоцтва про народження, виданого 09 лютого 1994 року на бланку серія [NUMBER] є [PERSON] і [PERSON], з якими на момент укладання іпотечного договору 10 квітня 2007 року він як малолітня дитина проживав разом у житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] Вважає, що відповідачі порушили ст. 17 Закону України "Про охорону дитинства", відповідно до якої батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, ст. 12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей", згідно з якою неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень. Недодержання в момент вчинення правочину вимог ч. 6 ст. 203 ЦК України, яка перебачає, що правочин який вчиняється батьками, не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей, є підставою для визнання правочину недійсним (ч. 1 ст. 215 ЦК України). Після уточнення позовних вимог просить суд визнати недійсним іпотечний договір від 10 квітня 2007 року, укладений між [PERSON] та акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником прав і обов'язків якого на підставі договору Факторингу № 1 від 12.12.2011 р. є Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ», а також виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про обтяження іпотекою № 4779541, запису про обтяження забороною на нерухоме майно № 4779443 (будинок), запису про обтяження забороною на нерухоме майно № 4779485 (земельна ділянка). Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності (л.д.91). Представник позивача [PERSON], діючий за довіреністю (арк.с.71) в судовому засіданні підтримав позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі, просив вважати його поясненнями по справі обставини викладені в обґрунтування позовних вимог в позовній заяві, наполягав на задоволені позову в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю та пояснив, що він дійсно не мав права укладати іпотечний договір та передавати в іпотеку житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], оскільки у вказаному будинку постійно мешкала малолітня особа: [PERSON] [INFO]. Дозвіл органу опіки та піклування при укладанні вказаного іпотечного договору він не отримував. Не заперечував проти задоволення позову. Представник відповідача ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» до судового засідання повторно не з'явився, про день час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Заяви про поважні причини неявки до суду від них не надійшли, у поданій заяві про перенесення розгляду справи 5.06.2014 року також не наведені поважні причини неприбуття до судового засідання та не надані докази на підтвердження поважності причин неявки до суду, тому у відповідності з вимогами ст. 169 ч.4 ЦПК України, суд ухвалює рішення у відсутності представника відповідача ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» за наявними у справі доказами. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Макіївської міської ради в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у відсутність, просить прийняти рішення на розсуд суду. У тієї ж заяві зазначили, що на підставі наданих документів встановлено, що дійсно іпотечний договір було укладено з порушенням законодавства, а саме: Конвенції ООН про права дитини, ст.. 17 Закону України «Про охорону дитинства», оскільки батьки не мають права без дозволу органу опіки та піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченю або спеціальній реєстрації, ст.. 12 Закону україни «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», оскільки неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дитини , які охороняються законом та державою, при вчиненні правочинів стосовно житлових приміщень. Для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності або право користування які мають діти, потрібна згода органу опіки та піклування, яка врешті отримана не була. (арк.с.90) Представник третьої особи - Реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції Донецької області в судове засідання не з'явився, про розгляд справи були повідомлені, про згоду на участь у справі не заявили, тому у відповідності з ч.3 ст. 36 ЦПК України, справа розглядається без вказаного представника. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10 квітня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 11140158000, відповідно до умов якого сторонами були прийняті на себе взаємні зобов'язання, а саме: кредитор надав позичальникові кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 68 500,00 доларів США з кінцевим терміном повернення 10.04.2018 року, а відповідач [PERSON] був зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі 13,0 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором (арк.с. 6-10). Вказаний кредитний договір у встановленому законом порядку сторонами не оскаржений та не визнаний недійсним, є діючим, що сторонами не оспорюється. 10 квітня 2007 між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" і відповідачем [PERSON] був укладений іпотечний договір, згідно якого відповідач [PERSON] у забезпечення виконання зобов'язання за вище зазначеним кредитним договором, надав іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок із належними до нього господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], і земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер 1413500000:03:002:0556. Іпотечний договір посвідчений 10 квітня 2007 року приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 1536 та накладено заборону відчуження на вказане в договорі нерухоме майно до припинення си розірвання договору іпотеки, зареєстровано в реєстрі за № 1537 (арк.с.11-15). Житловий будинок із належними до нього господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON] на праві власності на підставі договору дарування, посвідченого 05 серпня 1993 року державним нотаріусом Першої Макіївської державної нотаріальної контори Шебановою С.А. за № 1-598 та рішенням виконавчого комітету Макіївської міської ради від 06.12.2006 р. № 1809/2 про внесення в план земельної ділянки службових будівель, зареєстрованого в КП «Бюро технічної інвентаризації м. Макіївки» за реєстраційним номером 3059064, номер запису 35788 в книзі № 179 (арк.с.16-17). Земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер 1413500000:03:002:0556 належить [PERSON] на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 15 травня 1997 року Макіївською міською Радою народних депутатів, на підставі рішення № 196 від 16.04.1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 5989 (арк.с.19). Відповідно до договору факторингу № 1 від 12.12.2011 року, договору відступлення права вимоги за договором іпотеки від 12.12.2011 року, акта приймання-передачі права вимоги від 12.12.2011 року, до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» перейшли права вимоги щодо боржників ПАТ «Укрсиббанк» (арк.с. 43-56). З відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається про наявність: запису про обтяження іпотекою № 4779541; тип обтяження: іпотека; об'єкт обтяження: будинок, адреса: [ADDRESS], номер РПВН: 3059064; об'єкт обтяження: земельна ділянка, земельна ділянка площею - 0,0622 гектарів, адреса: [ADDRESS] кадастровий номер: 1413500000:03:002:0556; Іпотекодержатель: товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ», код: 37825968, 04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; боржник за основним зобов'язанням: [PERSON], код: [NUMBER], 86119, [ADDRESS] запису: тип обтяження: заборона на нерухоме майно; реєстраційний номер обтяження: 4779443; підстава обтяження: іпотечний договір, 1536, 10.04.2007, Приватний нотаріус [PERSON]; об'єкт обтяження: будинок, адреса: [ADDRESS], номер РПВН: 3059064; Власник: [PERSON], код: [NUMBER], 86119, [ADDRESS] запису: тип обтяження: заборона на нерухоме майно; реєстраційний номер обтяження: 4779485; підстава обтяження: іпотечний договір, 1536, 10.04.2007, Приватний нотаріус [PERSON]; об'єкт обтяження: земельна ділянка, земельна ділянка площею - 0,0622 гектарів, адреса: [ADDRESS], кадастровий номер: 1413500000:03:002:0556; Власник: [PERSON], код: [NUMBER], 86119, [ADDRESS] (арк.с.62-64). Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з ч. 1, 6 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин, що вчиняється батьками, не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Позивач [PERSON] народився [INFO] року, батьком в свідоцтві про його народження зазначений [PERSON], мати - [PERSON], актовий запис про народження № 99 (арк.с. 20) Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно чи тимчасово. Місцем проживання фізичної особи у віці до 14 років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. З домової книги вбачається, що у житловому будинку [ADDRESS] постійно проживають [PERSON], якого згідно з відміткою органу внутрішніх справ поставлено на реєстраційний облік 25 вересня 1992 року, [PERSON], яка згідно з відміткою органу внутрішніх справ поставлена на реєстраційний облік 30 червня 1993 року, в той же колонці під прізвищем [PERSON] записано: доньку [PERSON], 1987 року народження, і сина [PERSON], 1994 року народження (арк.с. 26-27). На підтвердження доводів про проживання малолітнього [PERSON], [INFO], та користування ним жилим будинком під час укладання договору про передачу його в іпотеку, позивач надав суду довідку Голови комітету самоврядування населення «Бажановський» Центрально-міського району м. Макіївки Донецької області від 10.04.2007 року, з якої вбачається, що у будинку [ADDRESS], [PERSON] проживав разом зі своїми батьками [PERSON] і [PERSON], тобто на момент укладення договору іпотеки (арк.с.28). Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що мешкає у будинку [ADDRESS] є сусідом сім'ї [PERSON]. Із [PERSON] вони є друзями, разом навчались в загальноосвітньому закладі і з самого дитинства [PERSON] постійно проживав зі своїми батьками у житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] Зазначені докази, які в силу вимог ст. ст. 58, 59 ЦПК України є належними та допустимими, у своєї сукупності підтверджують доводи позивача про те, що він як неповнолітня особа, [INFO], на час укладення спірного договору іпотеки 10 квітня 2007 року проживав та мав право користування займаним приміщенням, на рівні з власником [PERSON] Відсутність реєстрації малолітньої дитини в спірному будинку на момент укладання іпотечного договору, не спростовує право дитини, яка проживала в ньому разом з батьками, на користування цим будинком. Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. Згідно з положенням ст. 12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей", неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень. Для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування. За правилами ч.2 ст. 177 СК України батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти такі правочини щодо її майнових прав: укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та ( або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири. Частиною 2 ст.18 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 156 ЖК України встановлено, що діти - члени сім'ї власника жилого приміщення мають право користування жилим приміщенням нарівні з власником цього приміщення. Аналіз наведених норм вказує на те, що одним із правочинів, які не можуть вчиняти батьки або особи, як їх замінюють, без дозволу органів опіки та піклування - є відмова від майнових прав дитини, до яких відноситься і право користування жилим приміщенням. При цьому необхідність отримання попереднього дозволу органу опіки та піклування для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна передбачена лише у тому випадку коли малолітня або неповнолітня дитина має майнові права щодо нерухомого майна відносно якого вчиняється правочин. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторонам повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні належними та допустимими доказами не доведено наявність у [PERSON], [INFO], на час укладання договору іпотеки іншого постійного місця проживання або іншого місця реєстрації. З матеріалів справи вбачається та не оспорюється сторонами, що дозвіл органом опіки та піклування на укладання іпотечного договору від 10 квітня 2007 року не надавався. Відповідно до ст. 3 «Конвенції про права дитини», ратифікованої Постановок, ВР № 789-ХІІ від 27.02.1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Зважаючи на наведене, та у випадку нечіткості, або суперечливості законодавства, яке регулює спірні правовідносини, що стосуються інтересів дитини, суд відповідно до ч. 5 ст. 8 ЦПК України та ст. 3 Конвенції, повинен надавати перевагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, в тому числі надаючи перевагу інтересам дитини перед іншими інтересами. З урахуванням наведенного, суд приходить до висновку, що на момент укладання іпотечного договору від 10 квітня 2007 року між [PERSON] і акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником прав і обов'язків якого на підставі договору Факторингу № 1 від 12.12.2011 р. є Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ», в порядку забезпечення зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту № 11140158000 від 10 квітня 2007 року, укладеного між тими ж сторонами, посвідченого приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 1536, право на користування житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS], мав неповнолітній син [PERSON] та [PERSON] - [PERSON], [INFO]. За цих обставин, укладення договору іпотеки житлового будинку в силу вищенаведених норм закону було можливе лише за умови отримання дозволу органу опіки та піклування, оскільки позивач - [PERSON] як неповнолітній син мав право користування займаним житловим приміщенням нарівні із його власником - його батьком [PERSON], а також його матір'ю [PERSON] до укладення іпотечного договору від 10 квітня 2007 року. Отже, спірний іпотечний договір укладено з порушенням вимог діючого законодавства і при його укладені були порушені права неповнолітнього [PERSON] [INFO], що згідно правил ч. 6 ст. 203 ЦК України та ч. 1 ст. 215 ЦК України є підставою для задоволення позову [PERSON] щодо визнання іпотечного договору недійсним. Суд також приймає до уваги, що переданий в іпотеку будинок є єдиним житлом, що належить сім'ї [PERSON] і в разі невиконання [PERSON] своїх зобов'язань за договором іпотеки банк матиме змогу одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки - будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] Згідно зі ст. 17 Закону України «Про іпотеку» у разі визнання іпотечного договору недійсним іпотека припиняється. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень передбачений розділом ІV Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Тобто, наслідком припинення іпотеки (визнання договору іпотеки недійсним) згідно ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є скасування відповідного запису в Державному реєстрі прав. Відповідно до ч. 9 ст. 16 Закону державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов'язаний подати протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів. Вимоги позивача щодо виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про обтяження іпотекою № 4779541, запису про обтяження забороною на нерухоме майно № 4779443 (будинок), запису про обтяження забороною на нерухоме майно № 4779485 (земельна ділянка) ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст. ст. 29, ч. 6 ст. 203, 215 ЦК України, ст. ст. 7, 177 СК України, ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей", ст. 16, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та

Outcome: approved