Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Лубнигаз" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за газопостачання. В позові вказав, що відповідач є споживачами природного газу ТОВ "Торговий дім "Лубнигаз" з особовим рахунком абонента № [NUMBER]. Відповідач свої договірні зобов'язання щодо оплати за спожитий природний газ виконував недобросовісно, що зумовило виникнення заборгованості в сумі 16956 грн. 34 коп. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за спожитий газ у вказаному розмірі та судовий збір в сумі 1762 грн. 00 коп. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, звернувся до суду з клопотанням, прохаючи розглядати справу без його участі, позовні вимоги прохав задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву щодо позову не подав, його виклик в дане судове засідання було здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, що відповідає вимогам ч.11 ст.128 ЦПК України (а.с.28). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. На підставі статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов про стягнення заборгованості за газопостачання підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що ТОВ «Торговий дім «Лубнигаз» на підставі укладеного договору про надання послуг з газопостачання від 03.01.2007 року надає послуги з газопостачання відповідачу, [PERSON], який є власником житла за адресою: [ADDRESS], особовий рахунок абонента №1085239. /12, 13-14/ Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 14 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 року № 2496 визначено, що розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачам є календарний місяць. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим. Свої зобов'язання по наданню послуг по безперервному постачанню природного газу позивач ТОВ «Торговий дім «Лубнигаз» виконав належним чином. Відповідач свої договірні зобов'язання щодо оплати за спожитий природний газ не виконує. Згідно статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Станом на дату звернення з позовом до суду сума заборгованості відповідача становить 16956 грн. 34 коп. /а.с.6/ Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача у відповідності з ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved