Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

12.01.2015 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. При цьому позивачі вказують на те, що спірна квартира належить їм на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 15.02.1995 року. На теперішній час в спірній квартирі зареєстровано три особи: вони (позивачі) та відповідач [PERSON] Як зазначають позивачі, відповідач [PERSON] є племінником позивачки [PERSON] та за їх згодою був зареєстрований на спірній житловій площі у 2010 році, однак, з того ж часу в квартирі не проживає, квартирою не цікавиться, не несе витрати по її утриманню, належного відповідачу майна в квартирі не має. Перешкод у проживанні та користуванні житловою площею вони відповідачу не створювали, замки не міняли. Навпаки, два роки тому стосунки між ними припинилися за ініціативою відповідача, з березня 2012 року вони не спілкуються, на їх прохання знятися з реєстрації відповідач посилався на брак часу, а останнім часом змінив телефонний номер та зв"язок з ним став неможливим, Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що відповідач [PERSON] на спірній житловій площі не проживає без поважних причин з березня 2012 року, квартирою не цікавиться, не несе витрати по її утриманню, позивачі просять задовольнити їх вимоги. В судовому засіданні позивачка [PERSON], яка за дорученням представляє також інтереси позивача [PERSON], позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився. Про розгляд справи відповідач повідомлявся належним чином. Тому, зі згоди позивачки суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON], допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що однокімнатна спірна квартира [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 15.02.1995 року Відділом приватизації державного житлофонду Ватутінською районної Ради, належить на праві власності позивачам [PERSON] та [PERSON], в рівних долях (а.с.5). Як вбачається з довідки ЖЄКу-302 від 11.02.2015 року № 473, за адресою: [ADDRESS] з 1991 року зареєстровані позивачі [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON], якій був зареєстрований на спірній житловій площі у 2010 році (а.с.23). Позивачка [PERSON] стверджує в судовому засіданні, що її племінник, відповідач [PERSON] після реєстрації на спірній житловій площі у березні 2010 року в квартирі [ADDRESS] не проживав взагалі, квартирою не цікавиться, не несе витрати по її утриманню, належного відповідачу майна в квартирі не має. Перешкод в проживанні та користуванні житловою площею вони відповідачу не створювали. Як вказує позивачка, два роки тому стосунки між ними припинилися, з березня 2012 року вони не спілкуються, оскільки відповідач змінив телефонний номер та зв"язок з ним став неможливим, Суд вважає, що вказані доводи позивачки знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Так, відповідно до вимог ст.405 ЦК України, члени сім"ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є племінником позивачки [PERSON] Судом також встановлено, що на прохання [PERSON] за згодою позивачів останній 11.03.2010 року був зареєстрований на житловій площі у квартирі [ADDRESS] (а.с.4,23). В той же час, [PERSON] з часу своєї реєстрації, з березня 2010 року у спірній квартирі [ADDRESS] не проживає. З цього ж часу відповідач спірною квартирою не цікавиться, не несе витрати по її утриманню, крім того, не здійснював ніяких дій в своїх інтересах, які б свідчили про намір відповідача захистити своє право на користування спірною житловою площею. При цьому перешкод в користуванні квартирою позивачі [PERSON] не створювали. Факт не проживання відповідача [PERSON] в квартири [ADDRESS] підтверджується поясненнями допитаних в якості свідків [PERSON] та [PERSON], які є сусідами позивачів, тривалий час проживають у будинку [ADDRESS] та підтвердили факт не проживання відповідача у спірній квартирі з 2010 року. Вищевказані обставини підтверджуються також матеріалами справи, а саме: актами ЖЕКу-302 від 09.08.2014 року та від 11.01.2015 року про не проживання [PERSON] за місцем реєстрації з 2010 року, а також повідомленням лікаря поліклініки № 3 Деснянського району м.Києва про те, що [PERSON] з січня 2012 року за медичною допомогою до лікарів поліклініки не звертався (а.с.20-21,22). Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку, що відповідач [PERSON] після реєстрації на житловій площі в квартирі [ADDRESS] з березня 2010 року в спірній квартирі не проживає, з цього часу відповідач квартирою не цікавиться, не несе витрати по її утриманню, перешкод в проживанні позивачі відповідачу не створювали. При таких обставинах суд вважає, що відповідач [PERSON] більше року без поважних причин не проживає у вищевказаній квартирі, тому втратив право користування нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved