Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

В вересні 2014 року [PERSON] Ю,А. звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати договір поруки від 17.05.2011 року (без номеру), додаткову угоду № 1 від 23.05.2011 року до договору поруки від 17.05.2011 року (без номеру), додаткова угода № 2 від 26.12.2011 року до договору поруки від 17.05.2011 року (без номеру), укладений між публічним акціонерним товариством "Фідобанк" (повний правонаступник - ПАТ "СЕБ Банк", АБ "Факторіал-банк"), з однієї сторони і [PERSON], з другої сторони, таким, що припинив свою дію. У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Представник позивача до суду надала заяву, в якій просила про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України к разі, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Як вбачається з матеріалів справи, 17 червня 2008 року між акціонерним банком "Факторіал-Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір № П_052/41_08, за умовами якого вона отримала кредит в сумі 990 000 доларів США під 12,5 % річних, строком до 15 червня 2018 року на споживчі цілі. Позичальник зобов'язалася щомісячно погашати суму кредиту та відсотків відповідно до графіку погашення кредиту. Правонаступником АБ "Факторіал-Банк" з 02 червня 2009 року стало ПАТ "СЕБ Банк", а з 07 червня 2012 року правонаступником останнього є ПАТ "Фідобанк". У подальшому між ПАТ "СЕБ Банк" та [PERSON] укладено угоди про внесення змін до кредитного договору. Зокрема, 18 березня 2010 року, 23 травня 2011 року та 26 грудня 2011 року, якими змінювався розмір процентної ставки (в тому числі й її збільшення) та надавалась розстрочка щодо сплати процентних платежів згідно нових графіків погашення. Умовами кредитного договору передбачено, що він діє до повного погашення заборгованості, кінцевий строк повернення кредиту - 15 червня 2018 року включно. Крім того, кредитним договором визначено, що у разі неналежного виконання кредитного зобов'язання, зокрема, порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів в порядку, що визначений графіком погашення кредиту, банк має право на дострокове стягнення усієї кредитної заборгованості. В порядку забезпечення вказаного кредитного зобов'язання 17 травня 2011 року між ПАТ "СЕБ БАНК" та [PERSON] укладений договір поруки, за яким поручитель зобов'язався нести солідарну відповідальність з позичальником за вказаним кредитним договором в повному обсязі, у тому числі, надав згоду на зміни до кредитного договору, які призводять до збільшення обсягу боргового зобов'язання та відповідальності поручителя. З урахуванням внесених змін до кредитного договору між банком та [PERSON] укладались окремі додаткові угоди до договорів поруки від 23 травня 2011 року та 26 грудня 2011 року, відповідно до яких, поручитель підтверджував, що надає згоду на будь-які нові зміни умов кредитного договору з моменту їх внесення до кредитного договору, а також на збільшення обсягу відповідальності у зв'язку з такими змінами. Договором поруки передбачено, що він діє до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором, відповідальність поручителя припиняється лише після виконання боргового зобов'язання у повному обсязі. Крім того, у пункті 3.2 договору поруки сторони зазначили, що поручитель зобов'язується, у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором, здійснити виконання боргових зобов'язань в обсязі, заявленому кредитором. Погашення здійснюється поручителем протягом 7-ми банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги кредитора шляхом перерахування відповідної суми на рахунок кредитора. В зв'язку з неналежним виконанням позичальником кредитного зобов'язання, 16 серпня 2012 року банк направив позичальнику письмову вимогу про повне погашення усієї кредитної заборгованості у тридцятиденний строк, яка утворилась станом на 15 серпня 2012 року у розмірі 891 620,24 долара США, із яки: тіло кредиту 879 326,25, а проценти 12 293,99 долара США, а також пені у розмірі 240 382,14 грн. Аналогічна вимога в цей же день була направлена банком и поручителю [PERSON] В серпні 2013 року банк звернувся до суду із позовом до [PERSON],[PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості яка, за його розрахунком, станом на 26 липня 2013 року становить 901 614,45 доларів США, із яких 871 177,51 дол. США - заборгованість за кредитом і 30 496,94 дол. США - заборгованість по процентам, а також пеня в сумі 373 268,17 грн. Таким чином, банк відповідно до положень ст. 1050 ЦК України та п. 4.3 основного договору скористався право на повернення кредиту достроково, чим змінив дату виконання основного зобов'язання. У разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за основним договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Матеріали справи не містять доказів про звернення банку до поручителя з вимогами протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, яким було змінено ним відповідно до умов основного договору. Згідно положень ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, настання строку виконання зобов'язання в повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту дострокового не пред'явить вимоги до поручителя. Саме до цього зводяться правові висновки, викладені у постановах Верховного суду України у справі № 6-10цс/14 від 24 вересня 2014 року, у справі № 6-125/14 від 17 вересня 2014 року, які є обов'язковими для застосування в силу ст. 360-7 ЦПК України. Враховуючи викладене, умови кредитного договору та договору поруки, пред'явлення банком вимоги до поручителя у серпні 2013 року, тоді як строк дострокового повернення усієї кредитної заборгованості настав у вересні 2012 року, свідчить про пропуск шестимісячного строку, встановленого ч. 2 ст. 559 ЦК України. Отже, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України порука [PERSON] є припиненою. Виходячи із правового змісту, строк поруки належить до преклюзивних строків і не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняється, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може, а тому часткове погашення заборгованості позичальником не продовжує (не перериває) строк поруки. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 121 грн. 80 коп. з кожного.

Outcome: approved