Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

15.05.2018 Зміївська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, в інтересах малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка перебуває у патронатного вихователя [PERSON], звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] з наступними вимогами: [PERSON], [INFO], позбавити батьківських прав у відношенні до малолітньої дитини [PERSON], [INFO]; стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], аліменти на дитину в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та перерахувати їх на депозитні рахунки Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області до відкриття особових рахунків в установах банку. В обґрунтування позовної заяви голова Зміївської районної державної адміністрації Кошеленко В. А. зазначив, що [PERSON] має малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Батько дитини записаний зі слів матері відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. На даний час [PERSON] проживає в 3-х кімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS], разом з матір'ю [PERSON], [INFO], та братом [PERSON], [INFO]. Родина зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. [PERSON] ніде не працює. Всі члени сім'ї проживають в одній кімнаті, де вони сплять, готують їжу, харчуються. Газопостачання та водопостачання відключено за борги, стеля та стіни потребують ремонту. Одна кімната, де проживає родина, опалюється обігрівачем. В квартирі не дотримуються санітарні-гігієнічні норми проживання, постільна білизна відсутня, недостатньо продуктів харчування. З 06.07.2017 родина [PERSON] знаходилась на обліку сімей як така, яка перебуває в складних життєвих обставинах, в Комунальному закладі "Зміївський районний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді", у зв'язку з невиконанням батьківських обов'язків на належному рівні, складним матеріальним становищем та вживанням алкогольних напоїв. За час перебування на обліку мати не доклала зусиль для вирішення проблемних питань. Періодично вживала алкогольні напої, що мало негативний вплив на дитину. Нехтувала порадами фахівця із соціальної роботи. В ході здійснення соціальної роботи з сім'єю проводилися профілактичні бесіди щодо мінімізації вживання алкогольних напоїв, необхідності поліпшення санітарно-гігієнічних умов проживання, працевлаштування матері, але позитивних змін в родині не відбулось. В січні 2018 року [PERSON] написала письмову заяву про тимчасове влаштування її малолітньої дитини [PERSON] до патронатної родини [PERSON], що функціонує на території Зміївського району, у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем та вирішенням соціально-побутових проблем, строком на 3 місяці. Розпорядженням голови Зміївської районної державної адміністрації від 15.01.2018 №14 "Про влаштування малолітньої дитини [PERSON] до сім'ї патронатного вихователя [PERSON]." малолітню [PERSON] було влаштовано до сім'ї патронатного вихователя [PERSON] та надано час матері для вирішення соціально-побутових проблем, але [PERSON] продовжувала вживати спиртні напої, не вирішила питання про підключення газопостачання та водовідведення. В квартирі залишилися антисанітарні умови. В сім'ї патронатного вихователя мати дитину відвідувала дуже рідко, а коли дитина потрапила до лікарні, прийшла в стані алкогольного сп'яніння. [PERSON] не приклала зусиль для покращення санітарно-гігієнічних норм проживання з метою створення умов для повноцінного зростання своєї дитини, не виправила своєї поведінки, не доклала зусиль щодо повернення дитини в родинне оточення. Вказане свідчить про не виконання матір'ю батьківських обов'язків стосовно малолітньої дитини. Згідно з висновком від 11.04.2018 Зміївська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні до малолітньої дитини [PERSON] Оскільки через вік малолітня дитина не в змозі захистити свої порушені права та реалізувати процесуальні повноваження, орган опіки та піклування звернувся до суду з цим позовом до відповідача про позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 04 червня 2018 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено підготовче засідання на 12.07.2018. 12.07.2018 підготовче засідання відкладено в зв'язку з першою неявкою відповідачки. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 27.08.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 20.09.2018 судове засідання відкладено в зв'язку з першою неявкою на судовий розгляд відповідачки. 11.10.2018 проведено заочний розгляд справи. Під час судового розгляду представник позивача [PERSON] в цілому підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON], яка повідомлялася рекомендованими листами, направленими їй судом (а. с. 38, 39, 40, 54), через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а. с. 36, 37, 52, 55), та через SMS-повідомлення (а. с. 59), не повідомила про причини повторного нез'явлення в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавала. Суд не має відомостей про причину повторного нез'явлення відповідача, яка повідомлялася про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному ЦПК України, і від якої не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за її відсутністю, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, проти чого не заперечувала представник позивача. Представники третіх осіб Абашева Ж. В. та Плавун С. Г. підтримали позовні вимоги Зміївської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування, в інтересах малолітньої дитини [PERSON], та просили позов задовольнити у повному обсязі. Вислухавши представників позивача та третіх осіб, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно свідоцтва про народження Серія [NUMBER], Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, від 26.04.2018, матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], є [PERSON] (а. с. 5, 6). З листа головного лікаря КЗОЗ "Зміївської центральної районної лікарні" Зміївської районної ради Харківської області №964 від 20.02.2017, вбачається, що на адресу служби у справах дітей Зміївської РДА направлялися відомості про перебування на обліку у лікаря акушер-гінеколога жіночої консультації поліклініки Слобожанської МЛ вагітної [PERSON], яка жіночу консультацію вагітна відвідувала нерегулярно, не обстежена в повному обсязі відповідно чинних наказів, зловживала алкоголем. При неодноразовому відвідуванні родини медичними працівниками амбулаторії ЗПСМ сел. Донець відмічаються незадовільні матеріально-побутові умови. Проводилися бесіди щодо додержання вагітною здорового способу життя, негативного впливу алкоголю та тютюнопаління на плід. Також було надано роз'яснення щодо необхідності регулярного відвідування лікаря акушер-гінеколога жіночої консультації. Така поведінка вагітної та відсутність необхідного обстеження загрожує як життю та здоров'ю самої жінки так і ще не народженій дитині (а. с. 16). Згідно акта обстеження умов проживання, складеного 21.11.2017 заступником Комсомольського селищного голови Тимченко О. В., з участю спеціаліста І категорії Комсомольської селищної ради Риженко Т. Г., фахівця ЗРЦСССДМ Плавун С. Г., на підставі чергового обстеження умов проживання в [ADDRESS], та довідки Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області №6686 від 06.10.2017 про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб, вбачається, що житло розміщене на 2 поверсі 2 поверхового будинку, складається з 3 кімнат, умови проживання незадовільні, в квартирі брудно, санітарно-гігієнічні норми не дотримуються, відсутнє газопостачання та водопостачання. Для виховання та розвитку дитини не створенні умови. В квартирі зареєстровані: мати [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], онука [PERSON], [INFO]. Під час обстеження [PERSON] не було вдома, умови для дитини не створені, дитячі речі брудні, відсутнє опалення, що несе загрозу для життя дитини (а. с. 11, 12). 04.01.2018 відповідач [PERSON] звернулася до Служби у справах дітей з письмовою заявою про тимчасове влаштування її малолітньої дитини [PERSON] до патронатної родини, що функціонує на території Зміївського району, у зв'язку з скрутним матеріальним становищем та вирішенням соціально-побутових проблем (а. с. 13). З висновку КЗ "Зміївський РЦСССДМ" №01-30/12 від 09.01.2018 вбачається, що сім'я [PERSON] знаходиться на обліку сімей як така, що перебуває в складних життєвих обставинах, Комунального закладу "Зміївський районний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді" з 06 липня 2017 року, в зв'язку з невиконанням батьківських обов'язків на належному рівні, складним матеріальним становищем та зловживанням алкогольними напоями. Дитина попала в умови, що негативно впливають на її життя, стан здоров'я та розвиток, наявність таких умов та обставин, їх негативний вплив на дитину встановлено за результатами оцінки потреб дитини. Мати готова до подальшої співпраці з метою мінімізації власних проблем, які виникли. Вважали за доцільне, тимчасово влаштувати дитину [PERSON] в сім'ю патронатного вихователя, що функціонує на території Зміївського району на період подолання матір'ю складних життєвих обставин (а. с. 18). За Розпорядженням голови Зміївської районної державної адміністрації від 15.01.2018 №14 "Про влаштування малолітньої дитини [PERSON] до сім'ї патронатного вихователя [PERSON]" малолітню [PERSON] було влаштовано до сім'ї патронатного вихователя [PERSON] та надано час матері для вирішення соціально-побутових проблем (а. с. 14). З листа Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області №371 від 20.02.2018 вбачається, що на території Комсомольської селищної ради проживає [PERSON], [INFO], (одинока мати) та її малолітня дитина [PERSON], [INFO], які зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. З 18.01.2018 дитина знаходиться в патронатній сім'ї, для того, щоб мати змогла виправити свої складні життєві обставини. [PERSON] проживає разом зі своєю матір'ю та братом, всі вони зловживають алкоголем, в результаті цього виникають сварки та бійки. [PERSON] отримує державні кошти на дитину, які використовує за своїми потребами (на купівлю алкогольних напоїв та тютюнових виробів). міститься звернення до начальника служби у справах дітей Зміївської РДА про вирішення питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], за неналежне виконання батьківських обов'язків, та влаштування дитини до державної дитячої установи (а. с. 17). З інформації КЗ "Зміївський РЦСССДМ" від 10.04.2018 вбачається, що [PERSON] нехтує порадами фахівця із соціальної роботи, вдома не буває, дитину в патронатній родині не відвідує, веде аморальний спосіб життя, не здійснює заходів щодо приведення квартири до належних умов проживання. Вважали за доцільне продовжити перебування дитини [PERSON] в сім'ї патронатного вихователя, що функціонує на території Зміївського району (зворотній а. с. 18). Розпорядженням голови Зміївської районної державної адміністрації від 18.04.2018 №116 "Про продовження строку перебування малолітньої дитини [PERSON] в сім'ї патронатного вихователя [PERSON]" було продовжено строк перебування малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в сім'ї патронатного вихователя [PERSON] (а. с. 15). 26.04.2018 Зміївською районною державною адміністрацією, як органом опіки та піклування, надано висновок №01-32/1101 від 26.04.2018, в якому викладено обставини не виконання батьківських обов'язків [PERSON] у відношенні до малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у зв'язку з чим орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити її батьківських прав (а. с. 9-10). У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, лікування дитини, не спілкуються з дитиною, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. У відповідністю зі ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, духовного та соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Відповідно до ст. 11 Закону україни "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" Органами опіки та піклування є районні, районні у містах Києві та Севастополі місцеві державні адміністрації, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Органи опіки та піклування забезпечують вирішення питань щодо: встановлення статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування; надання опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, та застосування інших форм влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування; соціального захисту і захисту особистих, майнових, житлових прав та інтересів дітей; забезпечення пріоритетних форм влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування; притягнення до відповідальності осіб, які порушують права дитини; надання письмової згоди або заперечення на відчуження нерухомого майна (у тому числі житла) та іншого майна, власником якого є дитина; подання заяв, клопотань, позовів про захист прав дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Соціальний захист та захист прав дітей у межах своєї компетенції здійснюють районні, районні у містах Києві та Севастополі місцеві державні адміністрації, виконавчих органів міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Органи опіки та піклування мають право перевіряти умови влаштування, утримання, виховання, навчання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, можуть переводити дітей, життю та здоров'ю (у тому числі психічному) яких загрожує небезпека, до інших форм влаштування дітей. Присутність представника органів опіки та піклування на судових засіданнях є обов'язковою в разі, якщо розглядається справа стосовно дитини або з питань, що зачіпають права дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідністю зі ст. 165 СК України право звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 155 СК України, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності з ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. У відповідністю з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зазначеними вище, дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджується, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дочки, і це, відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, є підставою для позбавлення її батьківських прав. Крім того, позбавлення батьківських прав не звільняє від обов'язку по утриманню дитини, тому належить стягнути з відповідача, яка не має постійного заробітку, аліменти на утримання дочки. Оскільки у відповідача відсутні стабільні заробітки, вимога про визначення аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, що підлягає індексації відповідно до закону є обґрунтованою. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved