Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

29 січня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго", в якому просить суд з урахуванням уточнення позову від 19 лютого 2019 року зобов`язати Комунальне підприємство "Павлоградтеплоенерго", виключити із суми заборгованості [PERSON] за послуги Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" з теплопостачання в квартирі за адресою: [ADDRESS] , заборгованість попереднього власника квартири, яка виникла за період з 01.10.2010 року по 30.11.2018 року в розмірі 12581,38 грн. В обґрунтування свого позову вказала, що на підставі договору купівлі-продажу [NUMBER] від 20 грудня 2018 року, [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , право власності зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 20 грудня 2018 року. Раніше квартира належала [PERSON] . Після придбання квартири та її реєстрації у встановленому законом порядку, вона постала перед фактом заборгованості попереднього власника зазначеної квартири за теплопостачання. Станом на 14 лютого 2019 року заборгованість зі сплати за комунальні послуги з теплопостачання згідно довідки Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" №321 від 14.02.2019 року складає 12925,39 грн. Працівники відповідача усно пояснили, що зменшити суму заборгованості можливо лише на підставі рішення суду. Вважає, що відповідач неправомірно вказує в особового рахунку на її ім`я суму заборгованості за послуги теплопостачання колишнього власника. Відповідач, Комунальне підприємства "Павлоградтеплоенерго", подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. У відзиві відповідач вказує, що сам факт рахування за певною квартирою суми боргу не свідчить про порушення прав позивача. Звертаючись з позовом до суду, позивач не надала доказів порушення її прав у зв`язку з тим, що на особовому рахунку квартири позивача значиться заборгованість колишнього власника. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, просили розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу за відсутності, позовні вимоги не визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] , яка раніше належала [PERSON] . Комунальним підприємством "Павлоградтеплоенерго" видано [PERSON] довідку №321 від 14 лютого 2019 року, згідно якої заборгованість за адресою: [ADDRESS] , станом на 14 лютого 2019 року складає 12925,39 грн. Як вбачається з особового рахунку № [NUMBER] , оформленого на [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , заборгованість за оплату послуг з теплопостачання складає 12925,39 грн. 14 лютого 2019 року між [PERSON] та Комунальним підприємством "Павлоградтеплоенерго" укладено договір №4-606424036 про надання населенню послуг з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] . В пункті 8.2 вказаного договору вказано дебіторську заборгованість на момент укладення договору 12925,39 грн. Вказаний договір підписано [PERSON] із запереченнями до п.8.2 договору. Відповідно до частини першої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов`язання. Відповідно до статті 520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора. Частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. При цьому такими учасниками є: споживач, виробник, виконавець. Виробник може бути одночасно і виконавцем. Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до пункту 6 частини другої статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець (підприємство, яке надає житлово-комунальні послуги) зобов`язаний проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання. Власність, відповідно до частини четвертої статті 319 ЦК України, зобов`язує; зокрема, за статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач набула у власність квартиру 20 грудня 2018 року, згідно умов договору купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , від 20 грудня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кримським Е.В. 20 грудня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за №694, сторонами не визначався порядок погашення боргів за комунальні послуги. Діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу. Таким чином, на позивача не може бути покладено обов`язок по сплаті заборгованості за надані послуги теплопостачання квартири за адресою: [ADDRESS] , в період часу до 20 грудня 2018 року, тобто до укладення договору купівлі-продажу цієї квартири. Позов про зобов`язання відповідача вчинити дії щодо виключення суми із загальної заборгованості узгоджується із частиною другою статті 16 ЦК України, яка передбачає можливість захисту цивільного права або інтересу іншим способом. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Тому у випадку порушення юридичною особою законодавства при нарахуванні плати за постачання централізованого опалення споживач має право оскаржити в судовому порядку такі його дії та вимагати здійснення відповідного перерахунку. Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 12 червня 2013 року в справі № 6-32цс13. На підставі вищевикладеного та у зв`язку з доведенням матеріалами справи порушення прав та інтересів позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1,6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved