Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

27.01.2021 до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості (а.с. 1-4). Позивач свої вимоги обґрунтовує наступними обставинами. Відповідно до укладеного договору б/н від 10.01.2008 [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. [PERSON] власним підписом підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складають між відповідачем та банком кредитний договір. АТ КБ ''ПриватБанк" було надано [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором, проте відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами. У зв`язку із порушенням відповідачем умов договору станом на 26.11.2020 утворилась заборгованість у розмірі 13361,60 грн. що складається з наступного: - 433,21 грн. - заборгованість за кредитом; - 12725,81 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; - 90,00 грн. - нарахована пеня; - 112,58 грн. - нарахована комісія. Отже, позивач наполягає на виникненні у нього права вимагати від [PERSON] повернення всієї суми. Просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість. Заочним рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 22.03.2021 позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості - задоволені частково. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь Акціонерного товариства "Комерційний Банк "Приватбанк" (юридична адреса м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) заборгованість за кредитним договором б/н від 10.01.2008 станом на 26.11.2020 у розмірі 13159,02 грн., що складається з заборгованості за кредитом у сумі - 433,21 грн. та заборгованості за простроченими відсотками у сумі - 12725,81 грн., а також понесені судові витрати в сумі 2070,04 грн. В інший частині позовних вимог відмовлено за відсутністю підстав (а.с. 63-67). 05.05.2021 до суду надійшла заява представника відповідача [PERSON] - адвоката Красильникової К.О. про перегляд заочного рішення, звільнення від сплати судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення, скасування заочного рішення та призначення справи до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 73-76). Ухвалою судді від 07.05.2021 заяву прийнято до провадження, відповідача [PERSON] звільнено від сплати судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", та призначено судове засідання на 02.06.2021 (а.с. 97-98). Ухвалою суду від 08.06.2021 заочне рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 22.03.2021 скасовано та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження на 29.06.2021 (а.с. 110-111). Представник позивача Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 121), будь-яких заяв та клопотань суду не надав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 122), надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до укладеного договору б/н від 10.01.2008 [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 250,00 грн. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 1700,00 грн. [PERSON] власним підписом підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складають між відповідачем та банком кредитний договір. АТ КБ ''ПриватБанк" було надано [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором, проте відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами. У зв`язку із порушенням відповідачем умов договору станом на 26.11.2020 утворилась заборгованість у розмірі 13361,60 грн. що складається з наступного: - 433,21 грн. - заборгованість за кредитом; - 12725,81 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; - 90,00 грн. - нарахована пеня; - 112,58 грн. - нарахована комісія. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п. 3.2, п.3.3 договору, на підставі яких відповідач дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення аба зменшення) за рішенням та ініціативою банку. Термін користування кредитом/дії картки становить з 03.07.2007 до грудня 2011 року (а.с. 29). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом, 26.09.2008 відповідачем було здійснено останній платіж за кредитним договором в сумі 23,31 грн. (а.с. 9). Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості 27.01.2021 (а.с. 1-4). Сторони кредитного договору встановили як строк дії договору - з моменту підписання його сторонами, однак строк припинення договору не визначено, таким чином, до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобов`язань, є строки виконання зобов`язань зі щомісячним погашенням платежів. Таким чином, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів умовами договору визначено місяцями. Останній платіж відповідач мав здійснити 26.09.2008. Отже, сторони встановили строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до складу зобов`язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов`язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність пов`язується із судовим захистом суб`єктивного права особи в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Якщо упродовж установлених законом строків особа не подає до суду відповідного позову, то за загальним правилом ця особа втрачає право на позов у розумінні можливості в судовому порядку здійснити належне їй цивільне майнове право. Таким чином, сплив позовної давності позбавляє цивільне суб`єктивне право здатності до примусового виконання проти волі зобов`язаної особи. У зобов`язальних відносинах (ст. 509 ЦК України) суб`єктивним правом кредитора є право одержати від боржника виконання його обов`язку з передачі майна, виконання роботи, надання послуги тощо. Зі спливом позовної давності в цих відносинах кредитор втрачає можливість у судовому порядку примусити боржника до виконання обов`язку. Так само боржник зі спливом строку позовної давності одержує вигоду захист від можливості застосування кредитором судового примусу до виконання обов`язку. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов`язання, яким є строк виконання зобов`язання у повному обсязі (кінцевий строк повернення кредиту й платежів за ним) або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. За ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Якщо кредитор змінює на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України строк виконання основного зобов`язання, позовна давність обчислюється від цієї дати. Позивачем не надано жодного доказу, що останній звертався до відповідача за стягненням заборгованості за весь час, тобто строки позовної давності не змінювались, не продовжувались, не переривались. Судом встановлено, що позивач мав звернутись з позовом про стягнення заборгованості в межах строку, встановленого ст. 257 ЦК України, до 25.09.2011. За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог банку до [PERSON] в зв`язку з пропуском строку позовної давності. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed