Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання дій Головного лікаря Кіровоградської обласної психіатричної лікарні [PERSON] котрий не надав за заявою [PERSON] довідку про наявність психіатричного діагнозу у [PERSON] про який було оголошено відповідачем на особистому прийомі [PERSON] та , зобов»язати Головного лікаря Кіровоградської обласної психіатричної лікарні [PERSON] надати довідку про наявність психіатричного діагнозу у [PERSON] про який було оголошено [PERSON] на особистому прийомі [PERSON] . В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та в обгрунтування зазначила, що на особистому прийомі в Кіровоградській обласній психіатричній лікарні [PERSON] головний лікар [PERSON] сказав, що [PERSON] має психіатричний діагноз на підставі чого потребувала у нього довідку про наявність даного діагнозу, згідно чинного законодавства, яку не отримала, а тому просить визнати ці дії неправомірними та зобов»язати надати дану довідку . В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав та в обґрунтування зазначив, що не володіє жодною документально підтвердженою інформацією, щодо стану психічного здоров'я гр. [PERSON]. Інформація про стан психічного здоров'я особи комунальним закладом "Кіровоградська обласна психіатрична лікарня" може бути надана самій особі, якої вона стосується, у вигляді консультативного листа або довідки довільної форми за підписом та мокрою печаткою лікаря-психіатра, який проводив огляд особи. Така довідка (консультативний листок) із зазначенням відсутності або наявності діагнозу у особи може бути надана лише після особистого огляду особи лікарем, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 7 ЗУ « Про психіатричну допомогу" забороняється визначати стан психічного здоров'я особи та встановлювати діагноз психічних розладів без психіатричного огляду особи, крім випадків проведення судово-психіатричної експертизи посмертно. Відповідно до частини 2 статті 11 ЗУ "Про психіатричну допомогу" психіатричний огляд проводиться лікарем-психіатром на прохання або за усвідомленою згодою особи. Так як гр. [PERSON] жодного разу не зверталась до КЗ "Кіровоградська обласна психіатрична лікарня" щодо проведення відносно її особи психіатричного огляду, а від проходження судово-психіатричної експертизи, призначеної Долинським районним судом Кіровоградської області, відмовилась, стан її психічного здоров'я не визначався, відповідно підстав для надання їй інформації з цього приводу у лікарні не було. У зв»язку з цим, просить суд відмовити позивачу у задоволенні її позову. Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини. На особистому прийомі [PERSON], що діяла на підставі довіреності як представник [PERSON], в Кіровоградській обласній психіатричній лікарні головний лікар [PERSON] повідомив , що [PERSON] має психіатричний діагноз. У зв»язку з цим позивач потребувала у нього довідку про наявність даного діагнозу, що підтверджується копіями звернень ( а.с. 25,27). В судовому засіданні головний лікар Кіровоградської обласної психіатричної лікарні [PERSON] зазначив, що не володіє жодною документально підтвердженою інформацією, щодо стану психічного здоров'я гр. [PERSON], при цьому , він як лікар може припустити, що різні скарги та звернення до правоохоронних органів [PERSON] можуть свідчити про наявність у неї хворобливих мотивів, про, що їй в письмовій формі повідомив листом від 31.10.13 року ( а.с. 13). Факт повідомлення головним лікарем на прийомі про наявність хвороби у [PERSON] підтвердила в судовому засіданні і свідок [PERSON]. Статтею 3 Закону України "Про психіатричну допомогу" передбачено, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених Законом та іншими законами України. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про психіатричну допомогу" психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями. Відповідно до статті 11 Закону України про психіатричну допомогу зазначено, що психіатричний огляд проводиться з метою з'ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Психіатричний огляд проводиться лікарем-психіатром на прохання або за усвідомленою згодою особи; щодо особи віком до 14 років (малолітньої особи) - на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника; щодо особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, - на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків чи відсутності батьків або іншого законного представника психіатричний огляд неповнолітнього здійснюється за рішенням (згодою) органів опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Психіатричний огляд особи може бути проведено без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обгрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду. Із заявою можуть звернутися родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь-яку медичну спеціальність, інші особи. Заява про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обгрунтовують необхідність психіатричного огляду і вказують на відмову особи чи її законного представника від звернення до лікаря-психіатра. Лікар-психіатр має право робити запит щодо надання йому додаткових медичних та інших відомостей, необхідних для прийняття відповідного рішення. У невідкладних випадках, коли за одержаними відомостями, що дають достатні підстави для обгрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, заява про психіатричний огляд особи може бути усною. У цих випадках рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром самостійно і психіатричний огляд проводиться ним негайно. У випадках, коли відсутні дані, що свідчать про наявність обставин, передбачених абзацами другим та третім частини третьої цієї статті, заява повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обгрунтовують необхідність проведення такого огляду. У разі встановлення обгрунтованості заяви про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника лікар-психіатр направляє до суду за місцем проживання цієї особи заяву про проведення психіатричного огляду особи в примусовому порядку. До заяви додається висновок лікаря-психіатра, який містить обгрунтування про необхідність проведення такого огляду, та інші матеріали. Психіатричний огляд особи проводиться лікарем-психіатром у примусовому порядку за рішенням суду. Лікар-психіатр перед проведенням психіатричного огляду зобов'язаний відрекомендуватися особі, яка підлягає огляду, або її законному представнику як лікар-психіатр, назвати своє прізвище, місце роботи та викласти мету огляду. Дані психіатричного огляду з висновком про стан психічного здоров'я особи, а також причини звернення до лікаря-психіатра та медичні рекомендації фіксуються у медичній документації. Умисне подання заяви про психіатричний огляд особи, що містить завідомо неправдиві або неточні відомості щодо стану психічного здоров'я цієї особи, тягне за собою відповідальність, передбачену законом. Стаття 6 Основ законодавства України про охорону здоров'я, визначає, що кожний громадянин України має право на охорону здоров'я, що передбачає: життєвий рівень, включаючи їжу, одяг, житло, медичний догляд та соціальне обслуговування і забезпечення, який є необхідним для підтримання здоров'я людини; безпечне для життя і здоров'я навколишнє природне середовище; санітарно-епідемічне благополуччя території і населеного пункту, де він проживає; безпечні і здорові умови праці, навчання, побуту та відпочинку; кваліфіковану медичну допомогу, включаючи вільний вибір лікаря, вибір методів лікування відповідно до його рекомендацій і закладу охорони здоров'я; достовірну та своєчасну інформацію про стан свого здоров'я і здоров'я населення, включаючи існуючі і можливі фактори ризику та їх ступінь; участь в обговоренні проектів законодавчих актів і внесення пропозицій щодо формування державної політики в сфері охорони здоров'я; участь в управлінні охороною здоров'я та проведенні громадської експертизи з цих питань у порядку, передбаченому законодавством; можливість об'єднання в громадські організації з метою сприяння охороні здоров'я; правовий захист від будь-яких незаконних форм дискримінації, пов'язаних із станом здоров'я; відшкодування заподіяної здоров'ю шкоди; оскарження неправомірних рішень і дій працівників, закладів та органів охорони здоров'я;можливість проведення незалежної медичної експертизи у разі незгоди громадянина з висновками державної медичної експертизи, застосування до нього заходів примусового лікування та в інших випадках, коли діями працівників охорони здоров'я можуть бути ущемлені загальновизнані права людини і громадянина; право пацієнта, який перебуває на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров'я, на допуск до нього інших медичних працівників, членів сім'ї, опікуна, піклувальника, нотаріуса та адвоката, а також священнослужителя для відправлення богослужіння та релігійного обряду. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку щодо задоволення позову частково в частині визнання неправомірними дій головного лікаря , котрий не надав за заявою [PERSON] довідку про наявність психіатричного діагнозу у [PERSON] про який було ним оголошено на особистому прийомі [PERSON], оскільки Інформація про стан психічного здоров'я особи комунальним закладом "Кіровоградська обласна психіатрична лікарня" може бути надана самій особі, якої вона стосується, у вигляді консультативного листа або довідки довільної форми за підписом та мокрою печаткою лікаря-психіатра, який проводив огляд особи. Така довідка (консультативний листок) із зазначенням відсутності або наявності діагнозу у особи може бути надана лише після особистого огляду особи лікарем, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 7 ЗУ « Про психіатричну допомогу" забороняється визначати стан психічного здоров'я особи та встановлювати діагноз психічних розладів без психіатричного огляду особи, крім випадків проведення судово-психіатричної експертизи посмертно. Відповідно до частини 2 статті 11 ЗУ "Про психіатричну допомогу" психіатричний огляд проводиться лікарем-психіатром на прохання або за усвідомленою згодою особи. Станом на час розгляду справи в суді 26.12.12 року відповідачем надано відповідь позивачу про те, що вона на диспансерному обліку не перебуває і за медичною допомогою до комунального закладу не зверталася ( а.с. 29) , тому задоволенню позов в частині зобов»язання видати довідку не підлягає, оскільки є вже безпідставним. Відповідно до ст. 88 ЦПК України , судові витрати суд вирішує залишити по їх фактичному понесенню сторонами. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed