Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

31.03.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє вимог щодо предмету спору: [PERSON], про визнання права особистої власності на\~частину земельних ділянок. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.10.2015 року позовні вимоги [PERSON] залишено без задоволення (том 1 а.с.77-80). Ухвалою колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 25.02.2016 року, апеляційну скаргу представника позивача залишено без задоволення, а рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.10.2015 року без змін (том 1 а.с.116-120). Ухвалою колегії судді судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2017 року, касаційну скаргу позивача задоволено частково. Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.10.2015 року та Ухвалу колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 25.02.2016 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (том 1 а.с.166-168), а 11.04.2017 року справа надійшла до суду. В позовній заяві позивач зазначає, що 30 квітня 1998 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Рішенням Приморського районного суду міста [PERSON] від 10 серпня 2010 року шлюб між ними було розірвано. Фактично шлюбні відносини між ними були припинені з червня 2008 року. Відповідач з 2008 року не проживає за місцем реєстрації: [ADDRESS], не спілкується з нею та донькою. В період перебування у шлюбі з [PERSON], позивачем спільно з [PERSON] було придбано у спільну сумісну власність наступні земельні ділянки, розташовані в селі Проців Бориспільського району Київської області з кадастровими номерами: 3220886001:01:008:0067 - загальною площею 0,250 га (право власності згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26 квітня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] та зареєстрованим за №2246); 3220886001:01:008:0047 - загальною площею 0,250 га (право власності згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26 квітня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] та зареєстрованим за №2251); 3220886001:01:008:0108 - загальною площею 0,198 га (право власності згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26 квітня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] та зареєстрованим за №2251). Як зазначала позивач, за даними договорами нею особисто сплачено 158620,50 грн. На момент укладання шлюбу з відповідачем у 1998 році, позивач була матеріально незалежною та забезпеченою. Крім того, була власником однокімнатної квартири в центральній частині м. Одеса в новому будинку, яка відповідно до договору купівлі продажу квартири від 01 листопада 1996 року була продана. Кошти в розмірі 40 000 грн. отримані за квартиру, [PERSON] передала відповідно до договору позики від 18 грудня 1997 року під заставу квартири. Відповідно до курсу Національного Банку України на 18.12.1997 року за 100 дол. США - 186 грн. Таким чином 40 000 грн. складали еквівалент 21 505 дол. США. З огляду на вказане позивач просить визнати її особистою власністю частини у спільній сумісній власності з [PERSON] на спірні земельні ділянки. В уточнених позовних вимогах від 15.09.2015 року позивач просила визнати її особистою приватною власністю 1/2 частку спірних земельних ділянок у спільній частковій власності з [PERSON]. Згідно ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24.05.2017 року пояснення свідків та третьої особи проведені в режимі відеоконференції (том 1 а.с.228-229). В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що обставини справи йому відомі, оскільки він був представником позивача за довіреністю. Позовні вимоги позивача він повністю підтримує та просив суд їх задовольнити. При цьому пояснив, що при укладення договорів купівлі-продажу земельних ділянок він був присутній особисто. Грошові кошти за земельні ділянки він з позивачем виплачували в рівних частках, готівкою в доларах. Позивач повідомляла його, що в неї є чоловік [PERSON], однак він особисто його ніколи не бачив. До нотаріуса надавалася згода [PERSON] на укладення [PERSON] договорів. Зі слів позивача, грошові кошти, за які вона придбала земельні ділянки, подарували їй її батьки. Так, допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що знає позивача, відповідача не знає. Пояснив, що у 2000 році та у 2003 році робив позивачу ремонт в її квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на підставі договору. Останній ремонт він робив зі своїм напарником [PERSON]. Оплату за ремонт здійснювала позивач. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивача вона знає з 1999 року. Відповідача не бачила. Зазначила, що працювала в позивача прибиральницею. Квартиру, яку вона прибирала, знаходиться за адресою: [ADDRESS]. З позивачем вона підписувала договір, перший приблизно в 1999 році, однак про нього вона нічого вже не памятає. За виконану роботу платила їй позивач. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивач це її донька, відповідач колишній чоловік її доньки. Вона разом зі своїм чоловіком вирішили подарувати своїй доньці грошові кошти в сумі 30000,00 доларів США. Проти складання відповідної розписки вона не заперечувала, а також не наполягала на складанні нотаріально посвідченого договору дарування вказаних коштів. Свідками передачі грошових коштів були [PERSON] та [PERSON] Грошові кошти були призначені на купівлю земельних ділянок в Київській області. Відповідач проживав з її донькою приблизно з 1997 року по 2007 рік. Останній не працював, сімейний бюджет не наповнював. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивача вона знає, з нею вони перебувають у теплих, дружніх відносинах. Також з 2003 року знає [PERSON]. З відповідачем вона особисто не знайома. Свідок зазначає, що навчалася разом з позивачем в юридичній академії в період з 1997 по 1998 р.р. [PERSON] була заміжня. Вона особисто була присутня при даруванні [PERSON] її батьками грошових коштів у сумі 30000,00 доларів США. Позивач вказані кошти перераховувала в її присутності та присутності [PERSON] Передача коштів була зафіксована у письмовому вигляді. Даний документ підписувала вона та [PERSON] Гроші передавались як подарунок. В розписці зобовязання з боку [PERSON] були відсутні. Позивач є кандидатом юридичних наук, працювала в митниці та ДПА в м.Києві. Зі слів позивача, її чоловік не працював. Чи було якесь майно у відповідача їй не відомо. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що позивача він знає, з нею перебуває у товариських відносинах з 2005 року. Відповідача [PERSON] він не знає. Свідок зазначив, що з 2005 року він лікував доньку позивача [PERSON]. Він був присутній при даруванні та передачі [PERSON] її матірю грошових коштів у сумі 30000,00 доларів США. [PERSON] відбувалися в квартирі по вул.Садіковська,31. [PERSON] даному факту складалася розписка. Вказану розписку він підписував. Дані грошові кошти дарувалися позивачу для придбання земельної ділянки. [PERSON] працював разом з [PERSON]. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що відповідач [PERSON] його друг, з яким він спілкується зі шкільних років. Позивача [PERSON] він також знає, також з нею він спілкувався ще в школі. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. В 1997 році [PERSON] працював директором філіалу "Хімрезерв" на канатному заводі. В нього по даній роботі виникли якісь складнощі і він пішов працювати водієм до приватного підприємця. Про те, що в квартирі [PERSON] працює прибиральниця чи няня він не чув. Відповідач піклувався про свою родину. Чудово відносився до доньки позивача. [PERSON] працював директором філіалу він достатньо непогано заробляв. Після того, як [PERSON] припинив обіймати посаду директора, він продовжував неофіційно працювати та матеріально забезпечувати сімю. У власності [PERSON] є дача в м.Іллічівськ, а оформлена вона на тещу, бо у [PERSON] були труднощі з законом. Також у відповідача були транспортні засоби, одна машина була службова, а інша його особиста. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] вона знає, це однокласник та друг її чоловіка. [PERSON] вона також знає. Едуард працював директором філіалу "Хімрезерв", а згодом водієм до приватного підприємця. Вони з чоловіком приїжджали до [PERSON] та [PERSON] в гості в їхню квартиру по вул.Садіковська. Ремонт в квартирі робили [PERSON] та [PERSON] разом. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 30.04.1998 року одружилися [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 30.04.1998 року серії 1-ЖД № 092007 (том 1 а.с.206). Сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 272517 від 13.11.1998 року (том 1 а.с.208). У 2008 році [PERSON]В закінчила Державний вищий навчальний заклад "Київський національний економічний університет імені [PERSON]" і отримала повну вищу освіту за спеціальністю "Державна служба" та здобула кваліфікацію магістра з державної служби. Вказані обставини підтверджуються копією диплома серії КВ № 34951241 та додатку до нього (том 1 а.с.209-210). Рішенням Приморського районного суду міста [PERSON] від 10.08.2010 року шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (том 1 а.с.6). Вказані обставини також підтверджуються копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ЖД № 096840 від 14.09.2010 року (том 1 а.с.207). В провадженні Приморського районного суду м.Одеси знаходились матеріали цивільної справи № 2/1522/12185/12 (1522/12185/12-ц) за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: [PERSON] про розділ спільного майна подружжя. Ухвалами суду від 04.04.2012 року та 04.02.2015 року позовну заяву було залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України (том 1 а.с.7,8). Згідно копії договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26.04.2007 року [PERSON] продав [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах земельну ділянку, що розташована в селі Проців Бориспільського району Київської області з кадастровим номером 3220886001:01:008:0067 - загальною площею 0,250 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку. Продаж земельної ділянки вчинено за 113625,00 грн. (том 1 а.с.9). Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26.04.2007 року [PERSON] продав [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах земельну ділянку, що розташована в селі Проців Бориспільського району Київської області з кадастровим номером 3220886001:01:008:0047 - загальною площею 0,250 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельну ділянку, що розташована в селі Проців Бориспільського району Київської області з кадастровим номером 3220886001:01:008:0108 - загальною площею 0,198 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку. Продаж земельних ділянок вчинено за 203616,00 грн. (том 1 а.с.10). Згідно договору купівлі-продажу квартири від 01.11.1996 року [PERSON] продала [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах квартиру [ADDRESS] (том 1 а.с.11). Згідно копії реєстраційного посвідчення № 35м/с від 15.03.1995 року квартиру [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] Згідно розписки [PERSON] від 01.11.1996 року, остання отримала від [PERSON] в якості оплати за квартиру [ADDRESS] 20000,00 доларів США (том 1 а.с.12). Згідно договору застави від 18.12.1997 року відповідач [PERSON] надав в заставу [PERSON] квартиру №3, яка знаходиться в м.Одеса по вул.Садиковській,31 (том 1 а.с.13). 20 квітня 2003 року позивач [PERSON] уклала договір з [PERSON] на надання послуг по прибиранню житлового приміщення., а саме в квартирі [ADDRESS] (том 1 а.с.14). 1 серпня 1998 року [PERSON] уклала договір з [PERSON] на ремонтні роботи в квартирі [ADDRESS]. (том 1 а.с.15). 12 грудня 1998 року [PERSON] уклала договір з [PERSON] на ведення домашнього господарства в квартирі [ADDRESS] (том 1 а.с.16). 1 вересня 1998 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір про надання послуг (том 1 а.с.17). 01.03.1999 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір про надання послуг (том 1 а.с.204). Згідно копії розписки від 15 березня 2007 року [PERSON] передала в дарування своїй доньці [PERSON] 30000,00 доларів США для купівлі земельної ділянки в с.Проців Київської області (том 1 а.с.18). [PERSON] з 15.08.2014 року перебувала на обліку в [PERSON] міському центрі зайнятості та отримувала виплату допомоги по безробіттю, що підтверджується копією трудової книжки (том 1 а.с.19). Також з копії трудової книжки позивача вбачається, що остання працювала на посаді юрисконсульта в Чорноморській регіональній митниці, [PERSON] митниці, Південній регіональній митниці (том 2 а.с.108-128). 27.04.2007 року між [PERSON], [PERSON] (Замовниками) з однієї сторони та ТОВ "АГАТИ-5" (Виконавцем) з іншої сторони було укладено договори № 527 та № 527-А про виконання робіт по розробці технічної документації зі складання державних актів на спірні земельні ділянки, розташовані в межах Процівської сільської ради (том 1 а.с.213,214). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 931160 від 21.09.2007 року [PERSON] та [PERSON] належить земельна ділянка, що розташована в селі Проців Бориспільського району Київської області з кадастровим номером 3220886001:01:008:0047 - загальною площею 0,250 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку(том 1 а.с.61). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 931162 від 21.09.2007 року [PERSON] та [PERSON] належить земельна ділянка, що розташована в селі Проців Бориспільського району Київської області з кадастровим номером 3220886001:01:008:0108 - загальною площею 0,1980 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку(том 1 а.с.62). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 931161 від 21.09.2007 року [PERSON] та [PERSON] належить земельна ділянка, що розташована в селі Проців Бориспільського району Київської області з кадастровим номером 3220886001:01:008:0067 - загальною площею 0,2500 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку(том 1 а.с.63). Згідно копії довідки №47 від 15.05.2017 року, виданої ФОП "[PERSON]В." позивачу [PERSON] в період з 2001 року по 2012 рік надавались послуги по підбору спеціалістів (покоївок) (том 1 а.с.215). Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 21.11.2016 року було скасовано рішення Приморського районного суду м.Одеси від 24.05.2011 року. В позовній заяві [PERSON] до [PERSON], 3-тя особа ПАТ "УкрСиббанк" про визнання спільним майном подружжя боргові зобовязання, поділ майна відмовлено (том 1 а.с.223-225). На запит суду від 29.05.2017 року (том 1 а.с.237) приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу [PERSON] було надано копії договорів купівлі-продажу спірних земельних ділянок від 26.04.2007 року, зареєстровані в р. № 2246 та № 2251, разом з копіями документів, що стали підставою для їх укладення, а саме: копіями висновків про грошову оцінку земельних ділянок, висновками про наявні обмеження на використання земельних ділянок, описами обєкта оцінки, заявами [PERSON] та [PERSON] про надання згоди чоловіку та дружині відповідно на укладення договорів купівлі-продажу, Витягами з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави, Витягами з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, Витягами про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів (том 2 а.с.5-28). Згідно копії договору позики від 18.12.1997 року [PERSON] позичив у [PERSON] 40000,00 гривень строком до 18.06.1998 року без нарахування відсотків (том 2 а.с.30). Відповідач в 1997 році придбав у [PERSON] квартиру [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу нерухомого майна від 09.10.1997 року (том 2 а.с.32-33). Згідно копії договору застави від 18.12.1997 року [PERSON], з метою забезпечення своєчасного виконання договору позики, вище вказану квартиру заклав [PERSON] (том 2 а.с.31), що також підтверджується копією довідки-характеристики. виданої [PERSON] міжміським бюро технічної інвентаризації (том 2 а.с.37-38) Згідно копії договору дарування від 14.11.1998 року [PERSON] подарував доньці [PERSON] квартиру [ADDRESS] (том 2 а.с.45). Вказані обставини також підтверджуються копією архівної довідки від 26.06.2017 року № 899/01-18, виданої відповідачу [PERSON] державним нотаріальним архівом (том 2 а.с.87). В той же час, відповідач [PERSON] був засновником приватного підприємства "Виробничо-комерційна фірма "Хімінтерторг", що підтверджується копією статуту приватного підприємства, свідоцтвом про державну реєстрацію (перереєстрацію) субєкта підприємницької діяльності юридичної особи, копією [PERSON] з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, копією довідки про включення до єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (том 2 а.с.46-56). На запит суду від 29.05.2017 року (том 1 а.с.233) Центральним обєднаним управлінням Пенсійного фонду України в м.Одесі було надано інформацію, відповідно до якої за застраховану особу [PERSON], як за найманого працівника, за період з 01.05.1998 року по червень 2008 року звітував страхувальник ПП "Виробничо-комерційна фірма "Хімінтерторг" (том 2 а.с.39, 85). На запит суду від 29.05.2017 року (том 1 а.с.236) Інститутом міжнародних відносин Київського національного університету імені [PERSON] було надано інформацію про те, що донька сторін [PERSON] наказом № 1900 від 23.07.2007 року зарахована на 1 курс Інституту міжнародних відносин Київського національного університету імені [PERSON] на спеціальність "Міжнародне право" за ОР "бакалавр" на бюджетну форму навчання. Навчання закінчила 31.05.2012 року. Вказані обставини підтверджуються довідкою від 15.06.2017 року та витягом з залікової книжки (том 2 а.с.40-43). На запит суду від 29.05.2017 року (том 1 а.с.2347) приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] було надано фотокопії договору займу, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] 18.10.1997 року, зареєстрований в реєстрі за № 4083, та документи на підставі яких він посвідчений, та договору застави, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] 18.10.1997 року, зареєстрований в реєстрі за № 4084 та документи на підставі яких він посвідчений (том 2 а.с.68-75). Згідно копії договору про надання споживчого кредиту № 11114014000 від 02.02.2007 року Акціонерний комерційний інноваційний банк "УкрСиббанк" надав позивачу [PERSON] кредит в сумі 99960,00 доларів США (а.с.95-104). Разом з тим, того ж дня, 02.02.2007 року, Акціонерний комерційний інноваційний банк "УкрСиббанк" та відповідач [PERSON] уклали Договір поруки № 93832 (а.с.105), відповідно до якого [PERSON] виступив поручителем перед банком за невиконання [PERSON] усіх її зобовязань перед банком за договором про надання споживчого кредиту № 11114014000 від 02.02.2007 року. На переконання суду, вказана обставина, спростовує твердження позивача щодо відсутності у відповідача доходів, оскільки з огляду на значну суму кредиту [PERSON] ніяк не міг би виступити поручителем, якби не мав відповідних доходів. Додатковою угодою № 1 від 14.06.2010 року до Договору про надання споживчого кредиту № 11114014000 від 02.02.2007 року визначено, що дія Договору припиняється за взаємною згодою сторін з 25.05.2010 року (том 2 а.с.106). Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ч. 3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно п.3 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму ст. 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Норма ст. 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам. Таким чином, у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для надання такому майну статусу спільної сумісної власності подружжя. Судом встановлено, що в якості доказів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, остання надала копії договорів про здійснення в квартирі [ADDRESS] ремонтних робіт, договір на ведення домашнього господарства та договори про надання послуг. Однак вказані докази суд не може взяти до уваги, оскільки оригінали вказаних договорів суду так і не предявлені. Крім того, в договорах про здійснення в квартирі ремонтних робіт та про ведення домашнього господарства містяться реквізити позивача станом за 1999 рік, в той час як договори укладалися в 1998 році. З огляду на вказане суд не приймає вказані докази як належні та допустимі, а також не приймає до уваги покази свідків з цього приводу. Також на підтвердження того, що грошові кошти, за які позивач придбавала земельні ділянки були її особистими, [PERSON] надала суду копію розписки від 15 березня 2007 року про отримання в дарунок від її матері [PERSON] 30000,00 доларів США для купівлі земельної ділянки в с.Проців Київської області. Відповідно до ч.1 ст.717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.. Окрім того в ч.5 ст.719 ЦК України зазначено, що договір дарування валютних цінностей на суму, яка перевищує п'ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.. В судовому засіданні [PERSON], посилаючись на розписку від 15.03.2007 року написану [PERSON], заявила, що грошові кошти 30000,00 доларів США на придбання земельної ділянки в с.Проців Київської області подарувала їй її мати [PERSON] Суд вважає, що розписка написана [PERSON] від 15.03.2007 року, в якій містяться підписи двох свідків [PERSON] та [PERSON], не відповідає вимогам, які ставляться цивільним законодавством при оформленні договору дарування, позики або до інших цивільно-правових стосунків. При цьому судом не встановлено жодних перешкод для нотаріального посвідчення такого правочину або ухилення однієї із сторін від такого укладення.\~ Участь же свідків при передачі коштів, в разі необхідності оформлення договору письмово щодо передачі коштів, а в даному випадку і нотаріально, не може бути доказом передачі коштів. З цього приводу, суд також критично оцінює даний доказ, оскільки допитані свідки є родичами на знайомими позивача. В той же час, суд не може погодитись з твердженням позивача, що наявні при укладенні договорів купівлі-продажу земельних ділянок, нотаріально посвідчені заяви [PERSON] носили суто формальний характер, оскільки передбачали свою обовязковість на той момент. З цього приводу, суд звертає увагу, що позивач отримавши розписку про отримання коштів на придбання земельних ділянок, за наявності формальної заяви відповідача, не подала нотаріусу відповідної заяви [PERSON], що останній підтверджує факт того, що кошти на земельні ділянки є особистою власності [PERSON] Всупереч цьому, [PERSON], від імені якого діяв його представник, заперечив факт існування позики чи дару від матері позивача в розмірі 30000 доларів США. Останній стверджував, що на придбання земельних ділянок було витрачено отриманий ними спільно кредит в ПАТ «УкрСиббанк». При таких обставинах, коли [PERSON] не навела суду переконливих доказів про отримання в дар коштів для придбання земельної ділянки в с.Проців Київської області, а відповідна розписка оцінюється судом критично з викладених вище підстав, а інші докази тому, що земельні ділянки були придбані [PERSON] виключно за належні їй особисто кошти, - не встановлені судом при розгляді справи по суті, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог, та у їх задоволенні слід відмовити за недоведеністю. Зважаючи на те, що у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити, судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, необхідно віднести на рахунок останньої.

Outcome: dismissed