Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

23 серпня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку та житловий будинок, посилаючись на слідуючі обставини. [INFO] року в селі Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області помер дядько позивача - [PERSON]. За життя, а саме 21.02.2014 року спадкодавець залишив заповіт, яким заповів позивачу усе своє майно, до складу якого ввійшли житловий будинок, розташований по [ADDRESS] та земельні ділянки: - площею 0,2168 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Дмитрівською сільською радою 26 березня 2010 року на ім'я [PERSON]; - площею 2,6304 га, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, яку позивач, фактично, прийняв у спадщину на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії [NUMBER] від 19.01.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №20. Своєчасно звернувшись до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті спадкодавця [PERSON], позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину по заповіту, у зв'язку з тим, що він не надав в нотаріальну контору правовстановлюючих документів на успадковане майно - земельну ділянку та житловий будинок. Про втрату Державного акту серії [NUMBER] на ім'я [PERSON] була опублікована об'ява в газеті "Татарбунарський вісник". За таких обставин, посилаючись на письмові докази, позивач вимушений звернутись до суду з вказаним позовом про визнання за ним, як спадкоємцем за заповітом, права власності на спадкову земельну ділянку площею 0,2168 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] та житловий будинок за цією ж адресою, враховуючи, що отримати в установленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину по заповіту на вказану нерухомість він позбавлений можливості, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на вказану спадкову нерухомість. Представник позивача адвокат Давиденко К.В. в судове засідання не з'явився, направивши до суду заяву про слухання справи у його відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги (а.с. 34). Представник Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області направив до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує, вважаючи їх обґрунтованими та законними (а.с. 27 ). Згідно з частиною 2 статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності з вимогами частини 2 статті 197 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши позовну заяву та надані сторонами письмові докази, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити з таких підстав. За загальним правилом (частина 1 статті 11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що позивач [PERSON] позбавлений можливості вступити у спадок в установленому законом порядку, як спадкоємець за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON], померлого [INFO] року, через відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкову земельну ділянку та житловий будинок. Вказане підтверджується: - копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.02.2016 року (а.с.4), із якого слідує, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] року в с. Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області; - копією заповіту, складеного 21.02.2014 року (а.с.5), згідно якого [PERSON] є спадкоємцем по заповіту на все майно, яке належало [PERSON] на день його смерті (а.с.5); -довідкою №430 від 24.05.2017 року, виданою Дмитрівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області (а.с.6), з якої слідує, що власником житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] є [PERSON], згідно записів по господарської книги №9, особовий рахунок 625; -звітом про незалежну оцінку ринкової вартості житлового будинку загальною площею 97,0 кв.м, житловою площею 60,4 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] (колишня вул. Леніна) підтверджується вартість спадкового житлового будинку з будівлями та спорудами, яка складає 68900 грн. (а.с.7); - копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ за № 768900 від 26.03.2010 року (а.с.8), відповідно до якого [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2168 га, розташованої в с. Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області, виділеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); - витягом з технічної документації про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки № Р-79/0.0420-153/151-17 від 26.05.2017 року (а.с.9), із якої вбачається, що вартість земельної ділянки площею 2167, 84 кв.м, що належить [PERSON], складає 129237, 21 грн; - копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії [NUMBER], зареєстрованого в реєстрі за №20 від 19.01.2017 року (а.с.11), із якого слідує, що [PERSON] є спадкоємцем земельної ділянки, площею 2,6304 га, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, яка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 20.03.2006 року; -витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень за № 78444386 від 19.01.2017 року, яким підтверджується, що [PERSON] є власником земельної ділянки, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області загальною площею 2,6304 га, кадастровий номер [NUMBER], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії [NUMBER], виданого приватним нотаріусом Монастирліу О.П. 19.01.2017 року (а.с.10); -копією технічного паспорту на садибний (індивідуальний) будинок [ADDRESS], виготовленого 10.01.2017 року, на замовлення [PERSON], з якого вбачаються характеристика будинку, господарських будівель та споруд, план будинку, експлікація внутрішніх обмірів та розрахунків площ приміщень житлового будинку (а.с.12-14); - листом нотаріуса від 26.05.2017 року №441/02-14 (а.с.15), яким позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [PERSON] (спадкова справа №201/2016) з причини відсутності (ненадання) оригіналів правовстановлюючих документів на успадковане майно - земельну ділянку та житловий будинок. Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 06.09.2017 року (а.с.28) вбачається, що після смерті спадкодавця [PERSON], померлого [INFO] року, приватним нотаріусом Монастирліу О.П. відкрита спадкова справа за номером у спадковому реєстрі 59315843, зареєстрована у нотаріуса за №201/2016 від 03.08.2016 року на підставі заяви позивача [PERSON] від 03.08.2016 року про прийняття спадку за заповітом (а.с.30). Крім цього, приватним нотаріусом Монастирліу О.П. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії [NUMBER] від 19.01.2017 року (а.с.31). Згідно об'яви, опублікованої в газеті "Татарбунарський вісник" за №38 від 07.10.2017 року (а.с.35), в графі "втрачені" значиться: вважати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий Дмитрівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області 26 березня 2010 року на ім'я [PERSON]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України У відповідності до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частино першою ст. 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Частина перша статті 1223 ЦК України передбачає право на спадкування осіб, визначених у заповіті. Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року " Про судову практику у справах про спадкування " передбачено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення ) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. 4.15 розділу 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року "видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, нотаріусом проводиться після подання до нотаріальної контори правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві". Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], однак отримати свідоцтво про право на спадщину в установленому законом порядку через нотаріальну контору він не має можливості через відсутність оригіналу Державного акту на спадкову земельну ділянку серії [NUMBER] виданого 26.03.2010 року, яка втрачена за життя спадкодавцем, про що поміщена об'ява у пресі (а.с.35) та відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок, що підтверджується матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, які доводять факт належності спадкодавцю [PERSON] права власності на вказану нерухомість. Зазначені обставини свідчать про неможливість захисту порушеного права позивачем в позасудовому порядку, а тому обраний ним спосіб захисту цього порушеного права відповідає положенням ст.16 ЦК України. За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, при відсутності заперечень відповідача (а.с.27), враховуючи, що спадкова земельна ділянка та житловий будинок дійсно належали спадкодавцю [PERSON] на праві приватної власності, позивач не відмовився від спадку в установлений законом строк, а, навпаки, фактично прийняв спадщину, подавши до нотаріуса заяву (а.с.30 ) та отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.11) на іншу земельну ділянку площею 2,6304 га, належну спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], суд вважає, що за [PERSON] як спадкоємцем за заповітом, повинно бути визнано право власності на: - земельну ділянку площею 0,2168 га, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право власності на землю серії [NUMBER], виданого Дмитрівською сільською радою 26 березня 2010 року на ім'я [PERSON]; - житловий будинок з будівлями та спорудами №110, розташований по вул. Шкільна с. Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області, що залишилися після смерті [PERSON].

Outcome: approved