Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про посягання на свободу наукової творчості, на авторитет творця інтелектуальної власності, результати наукової праці та порушення Закону України «Про авторське право і суміжні права». Позивач в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що він 10.04.2011р. у видавництві «Тріада плюс» випустив у світ книгу «[INFO]». Проте, відповідач [PERSON], зловживаючи своїм службовим становищем двічі без його відома піддав її обструкції на двох засіданнях сесій Космацької сільської ради 21.11.2011р. та 04.07.2013р., де були прийняті два незаконні рішення, які не відповідали чинному законодавству України та Європейській декларації прав людини. А саме, в першому рішенні сесії Космацької сільської ради зазначається, що винести професору [PERSON] громадський осуд та попередити професора [PERSON] про недопустимість перекручування фактів у його наступних книгах. А також рекомендовано автору [PERSON] вилучити з продажу і припинити розповсюдження книги «[INFO]» та рекомендовано видавництвам не перевидавати його працю та редакціям чотирьох газет: «Гуцульський край», «Галичина», «Галицький кореспондент» і «Західний кур'єр» не використовувати в своїх публікаціях і не робити посилання, передруковувати і поширювати матеріали з даної книги. Крім цього, вважає голослівним і бездоказовим твердження відповідача про те, що він винен у суїциді музиканта [PERSON] та в передчасній смерті 85-річного [PERSON]. Вважає такі дії відповідача незаконними та такими, що порушують його авторські права, оскільки через вказані обставини було вилучено із продажу тираж вказаних книг, що заподіяло йому значну шкоду. Просить зобов»язати відповідача за власний кошт у видавництві "Тріада Плюс" м.Львів вартістю 12180,00 грн. надрукувати другий наклад книги "[INFO]" в кількості 50 примірників з [PERSON] авторською передмовою до другого видання з зазначенням відомостей про посягання ним на його авторитет творця інтелектуальної власності та порушення Закону України "Про право і суміжні права", зобов»язати [PERSON] повернути автору новий тираж книги "[INFO]» та за неодноразове посягання на свободу наукової творчості, авторитет творця інтелектуальної власності, результати наукової праці [PERSON] стягнути з нього десять мінімальних заробітних плат заподіяної шкоди. Відповідач позов професора [PERSON] не визнав та пояснив, що своєю книжкою «[INFO]» [PERSON] завдав моральної шкоди не лише йому, а й багатьом космачанам та іншим людям, які згадані в його книзі, бо подав неправдиву, неправомірну інформацію про того чи іншого жителя села, свідомо перекрутив факти, вжив неправильно ті чи інші факти, які мають зовсім інше значення. А також зазначив, що сесія Космацької сільської ради розглядала дане питання згідно статей 42, 46, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виходячи із того, що із заявою до сільської ради з цього питання звернувся житель с.Космач [PERSON], а тому сесія мала повне право розглядати дану заяву. Так, рішення ради приймалося на пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, як цього вимагає чинне законодавство. Та, оскільки це не є одноосібне рішення сільського голови [PERSON], а одноголосне рішення сесії, яке згідно чинного законодавства підписує сільський голова, тому просить відмовити в позові. Суд, вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст.32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Статтею 34 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. А згідно ст. 54 Конституції України громадянам гарантується свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, захист інтелектуальної власності, їхніх авторських прав, моральних і матеріальних інтересів, що виникають у зв'язку з різними видами інтелектуальної діяльності. Кожний громадянин має право на результати своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може використовувати або поширювати їх без його згоди, за винятками, встановленими законом. Відповідно до ч.1 ст.420 ЦК України до об'єктів права інтелектуальної власності, зокрема, належать літературні та художні твори. А згідно ч.1 ст.421 ЦК України суб'єктами права інтелектуальної власності є: творець (творці) об'єкта права інтелектуальної власності (автор, виконавець, винахідник тощо) та інші особи, яким належать особисті немайнові та (або) майнові права інтелектуальної власності відповідно до цього Кодексу, іншого закону чи договору. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] являється автором книги «[INFO]», яка була видана в 2011 році ТзОВ «Тріада плюс» накладом 50 примірників за кошти автора, що стверджується довідкою ТзОВ «Тріада плюс» від 21.03.2016року. Тобто, позивач являється суб'єктом права інтелектуальної власності, що передбачено главою 35 та 36 ЦК України. А тому, він як автор книги має право на забезпечення недоторканості твору, має право протидіяти будь-якому перекрученню, спотворенню або іншій зміні твору чи будь-якому іншому посяганню на твір, що може зашкодити честі та репутації автора, а також супроводженню твору без його згоди ілюстраціями, передмовами, післямовами, коментарями тощо, як це зазначено в ст.439 ЦК України. Проте, рішенням Космацької сільської ради, Косівського району п'ятої сесії шостого скликання від 21.11.2011р. вирішено винести професору [PERSON] громадський осуд, так як він у своїй книжці «[INFO]» спотворив і перекрутив реальні факти з життя односельців, дав їм негативну моральну оцінку і цим зганьбив честь видатних людей села. Також вирішено попередити професора [PERSON] про недопустимість перекручення фактів у його наступних книгах, які він намірений видавати згідно його виступу на виконкомі Космацької сільської ради та рішення сесії вирішено направити і Вищу Атестаційну комісію, де [PERSON] отримав вчений ступінь доктора історичних наук. Будучи не згідним з даним рішенням Космацької сільської ради, яка дала оцінку з приводу викладених ним фактів в книзі «[INFO]», позивач оскаржив його до Косівського районного суду. Згідно постанови Косівського районного суду Івано-Франківської області від 12.06.2013р. рішення Космацької сільської ради від 21.11.2011р. визнано незаконним. Після чого Космацька сільська рада на чотирнадцятій сесії шостого демократичного скликання 04.07.2013р., будучи не згідна з постановою суду від 12.06.2013р. продовжує діяти незаконно та виносить слідуюче рішення, яким вирішує підтвердити апеляційну скаргу Космацької сільської ради до Львівського апеляційного адмінсуду від 25.06.2013року на постанову Косівського районного суду №347/88/13-а від 12.06.2013р., рекомендувати автору [PERSON] книги «[INFO]» за ненауковість, окремі неправдиві відомості, фальсифікацію подій вилучити з продажу і припинити розповсюдження даної книги. Рекомендувати видавництвам не перевидавати книгу «[INFO]», а редакціям газет, зокрема: «Гуцульський край», «Галичина», «Галицький кореспондент» і «Західний кур'єр» не використовувати в своїх публікаціях і не робити посилання, передруковувати і поширювати матеріали з даної книги, так як викладені довідки про людей є недостовірними, що принижують честь та гідність космачан. Долученою до матеріалів справи ухвалою Львівського адміністративного апеляційного суду від 11.06.2015р. стверджується, що постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 12.06.2013р. в справі №347/881/13-а залишено без змін. А постановою Косівського районного суду від 14.04.2014р. рішення Космацької сільської ради чотирнадцятої сесії шостого демократичного скликання від 04.07.2013р. визнано судом незаконним та скасовано. Тобто, з наведеного видно, що рішення сесій Космацької сільської ради №298 від 21.11.2011р. та №112 від 04.07.2013р. визнані незаконними та скасовані судом. Відповідно до ч1.п.2 ст.423 ЦК України особистими немайновими правами інтелектуальної власності є право перешкоджати будь-якому посяганню на право інтелектуальної власності, здатному завдати шкоди честі чи репутації творця об'єкта права інтелектуальної власності. А згідно ч.1 ст. 432 ЦК Україникожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до статті 16 цього Кодексу. Судом встановлено, що діями [PERSON] в період перебування його на посаді сільського голови Космацької сільської ради були порушені авторські права позивача та спричинено йому шкоду, оскільки рекомендації відповідача щодо заборони видавництвам тиражувати книгу [PERSON] «[INFO]» та редакціям часописів «Гуцульський край», «Галичина», «Галицький кореспондент» і «Західний кур'єр» не використовувати матеріал з неї прямо порушують авторське право позивача. Посяганням на авторитет автора є також направлення рішення Космацької сільської ради в ВАК України, а також значної шкоди завдало автору вилучення із продажу тиражу вказаних книг. Прийняті рішення Космацької сільської ради порушили норми чинного законодавства, що відповідно і призвело до посягання на свободу наукової творчості, авторитет творця інтелектуальної власності та результати наукової праці [PERSON] Оскільки в ст.26 ЗУ " Про місцеве самоврядування» зазначена виключна компетенція сільських, селищних, міських рад та ст. 42 даного закону, яка дає вичерпний перелік повноважень сільського, селищного, міського голови. Вказаним законом не передбачено можливості давати оцінку громадянам за заявами будь яких інших громадян, також не передбачено можливості виносити громадського осуду та попереджати про недопустимість викладення будь яких фактів в наступних книгах. А тому, відповідач перебуваючи на посаді сільського голови, вийшов за межі своїх повноважень поставивши на обговорення та розгляд сесії Космацької сільської ради питання, які не підлягають розгляду на сесії щодо авторської діяльності [PERSON], як автора книги "[INFO]». В ч.7 ст.59 ЗУ " Про місцеве самоврядування « зазначено, що у разі незгоди сільського, селищного, міського голови (голови районної у місті ради) з рішенням виконавчого комітету ради він може зупинити дію цього рішення своїм розпорядженням та внести це питання на розгляд відповідної ради. Проте, відповідач не тільки не зупинив дію незаконних рішень, а узаконив їх своїм підписом і завірив печаткою Космацької сільської ради. Як ствердив в судовому засіданні позивач про існування рішень Космацької сільської ради йому стало відомо тоді, коли з приводу даних обставин жителі села Космач звертались із позовами до Львівських судів про притягнення до відповідальності позивача за розповсюдження в своїх книгах на їхню думку неправдивої інформації. Однак, рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 30.09.2013р. в позові [PERSON] до [PERSON], третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Тріада плюс» про зобов'язання до вчинення дій, відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок приниження честі, гідності та ділової репутації - відмовлено за безпідставністю вимог. Також рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 05.12.2013р. в позові [PERSON] до [PERSON], ТзОВ «Тріада плюс» про захист честі, гідності ділової репутації та відшкодування моральної шкоди - відмовлено у зв'язку з його безпідставністю вимог. Згідно ч.1 ст.76 ЗУ " Про місцеве самоврядування « органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність у разі порушення ними Конституції або законів України. А в ч.5 ст.42 даного закону зазначено, що сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень. Тому, враховуючи те, що рішення Космацької сільської ради визнані незаконними, судом доведено, що відповідно і дії відповідача в період перебування на посаді сільського голови Космацької сільської ради в частині поставлення питання на голосування щодо книги "[INFO]" являються незаконними та такими, що посягають на свободу наукової творчості, авторитет творця інтелектуальної власності, результати наукової праці [PERSON] Згідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Разом із тим, особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. П.27 даної постанови зазначено, що способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються у відповідності до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди. Відповідно до ч.1 ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Проте, в даному випадку існує явне втручання органу державної влади у свободу поглядів [PERSON], як автора книги «[INFO]». Твердження відповідача про те, що він не питав дозволу у нього на публікацію в своїй книжці його персоналії, а також без його авторської згоди використав дві фотографії з путівника «Космач», спростовується нормами чинного законодавства, а саме ч.1п.1 ст.444 ЦК України, якою вказано, що твір може бути вільно, без згоди автора та інших осіб, та безоплатно використаний будь-якою особою як цитата з правомірно опублікованого твору або як ілюстрація у виданнях, радіо- і телепередачах, фонограмах та відеограмах, призначених для навчання, за умови дотримання звичаїв, зазначення джерела запозичення та імені автора, якщо воно вказане в такому джерелі, та в обсязі, виправданому поставленою метою. Тобто позивачем виконані норми даної статті, оскільки використана ним інформація з путівника «Космач» має зазначення джерела походження та імені автора. Крім цього в силу ч.2 ст.11 ЗУ «Про інформацію» не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, а також адреса, дата і місце народження. З оглянутої в судовому засіданні копії книги «[INFO]» видно, що таких даних в книзі немає, а тільки автор пише про громадську, культурологічну та журналістську діяльність [PERSON] Відповідно до п. 1 ст.50 ЗУ «Про авторське право і суміжні права» передбачено, що порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 згаданого Закону, та їх майнові права, визначені ст. ст. 15, 39, 40 і 41, з урахуванням передбачених ст. ст. 21 - 25, 42 і 43 обмежень майнових прав. Згідно із п. «г» ч.2 ст. 52 ЗУ «Про авторське право і суміжні права» у разі порушення авторських прав суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу. При цьому, при визначенні компенсації, суд зобов'язаний у встановлених пунктом «г» цієї частини межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача. А тому, з наведених підстав, слід зобов'язати відповідача за власний кошт у видавництві "Тріада Плюс" м.Львів вартістю 12180,00 грн. надрукувати другий наклад книги "[INFO]" в кількості 50 примірників з [PERSON] авторською передмовою до другого видання з зазначенням відомостей про посягання ним на його авторитет творця інтелектуальної власності та порушення Закону України "Про право і суміжні права", зобов'язати [PERSON] повернути автору новий тираж книги "[INFO]" та стягнути з відповідача на користь позивача за неодноразове посягання на свободу наукової творчості, авторитет творця інтелектуальної власності, результати наукової праці [PERSON] десять мінімальних заробітних плат заподіяної шкоди. На підставі наведеного ст.ст. 32,34,54 Конституції України, ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 420-421,423,432,439,444 ЦК України, п.3, п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», ст.ст. 26,42,59,76 Закону України " Про місцеве самоврядування «, ст.ст. 50,52 Закону України «Про авторське право і суміжні права», ст.11 ЗУ «Про інформацію» та

Outcome: approved