Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому, враховуючи зменшення позовних вимог, просив стягнути із [PERSON] на його користь грошові кошти за сплачені житлово-комунальні послуги в розмірі 17430 грн. 95 коп. В обґрунтування позову зазначав, що батькові сторін [PERSON] на підставі ордера № 831 від 30 листопада 1978 року була надана квартира [ADDRESS] . Після його смерті він (позивач) є основним наймачем цієї квартири. У жовтні 2015 року його брат [PERSON] за його згодою був зареєстрований у даній квартирі та став проживати в ній. З жовтня 2015 року ніякої участі в оплаті житлово-комунальних послуг відповідач не бере, його неодноразові спроби вирішити це питання в досудовому порядку виявилися безрезультатними. Вказував, що він є учасником бойових дій та має пільги з оплати житлово-комунальних послуг у розмірі 75 % суми вартості наданих послуг, тому повинен сплачувати лише 25 % вартості послуг, натомість сплачує усі 100 % наданих послуг за себе та відповідача, щоб не утворювалась заборгованість та надання послуг не припинили. Вважає, що відповідач, його брат [PERSON] повинен відшкодувати йому частину вартості сплачених за нього комунальних послуг у розмірі 17430 грн. 95 коп. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеному, просили суд задовольнити позовні вимоги повністю. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем його проживання та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суд він не повідомив, відзив на позов і заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, з`ясувавши позицію сторони позивача дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд встановив, що позивач [PERSON] є наймачем за раніше укладеним договором найму квартири [ADDRESS] , загальною площею 52,2 м2, що підтверджується витягом із рішення від 29 травня 2015 року за № 575 виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області. Із довідки за № 189 від 05 жовтня 2017 року, виданої Комунальним підприємством Броварської міської ради Київської області "Житлово-експлуатаційна контора - 2", вбачається, що у зазначеній вище квартирі зареєстровано та проживає двоє осіб: позивач [PERSON] із 13 грудня 1992 року та відповідач [PERSON] із 10 жовтня 2015 року. З копій квитанцій і розрахунків комунальних служб видно, що оплату наданих у дану квартиру житлово-комунальних послуг здійснено особисто лише позивачем [PERSON] . Доказів оплати житлово-комунальних послуг, наданих у вказану квартиру, відповідачем [PERSON] суду не надано, хоча останньому достовірно відомо про розгляд судом даного спору між сторонами. У п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII (далі - Закон № 2189-VIII) визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. За змістом п. 6 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до ст. 5 зазначеного Закону № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать: 1) - житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем, утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) - комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно із п. п. 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. У ч. 1 ст. 9 Закону № 2189-VIII встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. За змістом ч. 3 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами і несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно із ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. У ч. 3 ст. 64 ЖК України встановлено, що якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач і члени його сім`ї. За змістом ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Позивач [PERSON] є учасником бойових дій, згідно із п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII має право на 75-процентну знижку плати за користування житлом (квартирна плата) та плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами). На підставі наданих стороною позивача розрахунків судом встановлено, що відповідач [PERSON] за період із жовтня 2015 року по квітень 2018 року за житлово-комунальні послуги повинен був сплатити 17430 грн. 95 коп., з яких: 1046 грн. 70 коп. - за послуги з газопостачання, 1909 грн. 76 коп. - за спожиту електроенергію, 12862 грн. 42 коп. - за послуги з теплопостачання та гарячу воду, 1612 грн. 07 коп. - квартирна плата. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , оплату житлово-комунальних послуг він не здійснює, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про відшкодування частини понесених ним за період із жовтня 2015 року по квітень 2018 року витрат на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 17430 грн. 95 коп. ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. Також відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved