Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просить визнати відповідача (онука) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з тим, що вказане приміщення не належить йому на праві власності, власником є [PERSON], та оскільки відповідач ніколи не проживав у вказаній квартирі, хоча з жовтня 2007 року був зареєстрований у даній квартирі без її згоди. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала. Пояснила, що відповідача в квартиру № 114 зареєстрував син позивачки - [PERSON], який помер [ADDRESS]. При цьому згоди на реєстрацію онука вона не давала. У вказаній квартирі відповідач ніколи не проживав, з реєстрації не був знятий. [PERSON] придбав квартиру в місті Одесі, у якій на даний час проживає. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належно, причини неявки суду невідомі. Представник 3-ї особи - Подільського РВ ГУ ДМС України у м. Києві, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі. А тому суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності. Суд, вислухавши представника позивача, показання свідка, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON] та [PERSON] в рівних долях, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 11.09.1995 року (а.с. 4). Згідно довідки форми № 3 від 10.09.2014 р. № 1515, виданої КП "Галицьке Подільського району міста Києва" у вищезазначеній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON] - дочка позивача та [PERSON], який являється онуком позивача (а.с. 3). 18.10.2007 року відповідача було зареєстровано у спірну квартиру. В судовому засіданні встановлено, що відповідач після реєстрації ніколи не проживав у [ADDRESS]. Факт не проживання [PERSON] також підтверджується актом перевірки на предмет не проживання у вищевказаній квартирі, затвердженого директором КП "Галицьке Подільського району міста Києва" від 30.05.2014 року (а.с. 8). А також поясненнями свідка [PERSON], яка в суді пояснила, що син позивача [PERSON] за життя прописав свого сина [PERSON] у квартирі [ADDRESS]. Дані обставини свідку відомі зі слів [PERSON], оскільки вони товаришують багато років, навіть вона проживала в квартирі позивача з 2011 р. по 2012 р. в зв'язку з сімейними обставинами, які у неї склалися. За цей період у квартирі, крім позивача та [PERSON], ніхто не проживав. Відповідача ніколи не бачила за даною адресою, речей його не має, в гості до своєї бабусі ніколи не приходив. [PERSON] на даний час проживає в місті Одесі. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, з вищевикладеного вбачається, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється в день звернення особи на підставі заяви особи або її законного представника, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. Аналізуючи зазначене, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає у [ADDRESS] без поважних причин понад один рік, проте зареєстрований з 2007 року по теперішній час у вказаному житловому приміщенні, а позивач є власником даної квартири і сплачує кошти за житлово-комунальні послуги за відповідача, чим порушуються її права,тому суд вважає, що позовні вимоги доведені та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 243,60 грн. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved