Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Лужанської сільської ради Рахівського району Закарпатської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] являється їй матір"ю. За життя нею в період з 1962 по 1970 рр. збудовано житловий будинок №155 в с. Луг Рахівського району Закарпатської області. 18 грудня 2015 року [PERSON] померла, про що складено відповідний актовий запис №37 та виконкомом Лужанської сільської ради Рахівського району Закарпатської області видано свідоцтво про смерть серії І-ФМ №199793 від 18 грудня 2015 року. Після її смерті залишилося спадкове майно, яким є житловий будинок №155 в с. Луг Рахівського району Закарпатської області. При житті [PERSON], 13 травня 2005 року було складено заповіт, яким належний їй житловий будинок №155 разом з надвірними спорудами в с. Луг Рахівського району Закарпатської області і все її майно, заповіла їй, [PERSON]. На день звернення до суду заповіт, складений [PERSON], в її, [PERSON] користь є чинним ніким не оскаржений та не скасований,підтвердженням чого являється Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №43364151 від 24 березня 2016 року. Спадщину на вказаний житловий будинок, після смерті [PERSON] вона прийняла, подавши у встановлений ст.. 1270 ЦК України, строк, до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], що стверджено Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №43364601 від 24 березня 2016 року. Спадкоємців, які б мали обов»язкову частку в спадщині немає, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №43364139 від 24 березня 2016 року. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері вона не змогла, оскільки державним нотаріусом в цьому було відмовлено, через те, що відсутня реєстрація спадкового будинку за спадкодавцем, тобто встановлено відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що складено постанову від 30 серпня 2016 року про відмову у вчинення нотаріальної дії. Однак з цим вона не погоджується, оскільки доказом приналежності будинку спадкодавцю є довідка Лужанської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №634 від 1 липня 2016 року, та характеристика будинку, господарських будівель та споруд, складеної КП «БТІ» Рахівської районної ради. Саме не вчинення спадкодавцем [PERSON] відповідних дій по оформленню свого права власності і одержання відповідного свідоцтва про право власності і спричиняє сьогодні подання нею як спадкоємцем за заповітом позову про визнання права власності, оскільки в нотаріальному порядку оформити своє право власності на спадщину вона не може. На підставі наведеного просила визнати за нею, [PERSON], [INFO], ІПН: [NUMBER], мешканкою с. Луг,155 Рахівського району Закарпатської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], право власності на житловий будинок №155, загальною площею 63,22 кв.м., житловою площею 34,51 кв.м, разом з надвірними та господарськими спорудами, розташований в с. Луг Рахівського району Закарпатської області. \~ \~ \~ Позивачка [PERSON] в судовому засіданні присутня не була. Надала суду заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з"явився. Сільський голова [PERSON] надав заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнає. \~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, дослідивши обставини справи та наявні в справі докази, прийшов до наступного висновку. Згідно ст. ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Встановлено, що позивачка [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 18 грудня 2015 року. Після її смерті залишилося спадкове майно, яким є житловий будинок №155 в с. Луг Рахівського району Закарпатської області, і відносно якого остання розпорядилася шляхом складення заповіту 13 травня 2005 року. Згідно даного заповіту [PERSON] належний їй житловий будинок №155 разом з надвірними спорудами в с. Луг Рахівського району Закарпатської області і все її майно, заповіла [PERSON]. \~\~\~\~\~\~Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в її користь. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). \~\~\~\~\~\~\~\~Норми\~ст. 392 ЦК\~не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва (ч. 3\~ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об'єкт самочинного будівництва. \~\~ Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. \~\~\~\~\~\~ Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд №155 в с. Луг Рахівського району Закарпатської області виданої КП «БТІ» Рахівської районної ради, довідки виконавчого комітету Лужанської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №634 від 1 липня 2016 року, спадковий будинок побудований в період з 1962 по 1970 рр. \~\~\~\~\~\~ Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). \~\~\~\~ Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. \~\~ Згідно довідки виконавчого комітету Лужанської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №634 від 1 липня 2016 року житловий будинок №155 в с. Луг Рахівського району Закарпатської області дійсно належав [PERSON], а отже його не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. \~\~\~\~\~\~\~\~При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. \~\~\~\~ Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3\~ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви. \~\~\~\~ Судом встановлено, що позивачка прийняла спадщину, подавши у встановлений ст.. 1270 ЦК України, шестимісячний строк після відкриття спадщини, до нотаріальної контори, заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON], свідченням чого є Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №43364601 від 24 березня 2016 року. Спору щодо набуття права на спадщину судом не встановлено. Заповіт, складений [PERSON] в користь [PERSON] є чинним ніким не оскаржений та не скасований,підтвердженням чого є Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №43364151 від 24 березня 2016 року. Спадкоємців, які б мали обов"язкову частку в спадщині немає, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №43364139 від 24 березня 2016 року. \~\~\~\~ Таким чином, враховуючи, що позивачка по справі належить до спадкоємців за заповітом, спадщину прийняла, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню. \~\~\~\~\~\~ Питання відшкодування судових витрат позивачкою не ставилось.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~

Outcome: approved