Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] , треті особи: ТОВ «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав`єрс Груп», Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав`єрс Груп «Київ» про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує наступним. 01 квітня 2015 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав`єрс Груп» було укладено договір №01/04-15-3 про надання юридичних послуг. Відповідно до п. 1.1 договору, замовник доручає, а юридична фірма бере на себе зобов`язання надавати замовнику юридичні послуги на умовах та в порядку, визначеному цим договором, які підлягають в представництві інтересів замовника у надання правової допомоги з повернення депозитного вкладу. Відповідно до п.2.1 договору, ЮРИДИЧНА ФІРМА зобов`язується: а) надавати юридичні послуги шляхом: - усного та письмового консультування; - складання необхідних документів (позовних заяв, листів, претензій, апеляційних, касаційних скарг тощо); - представництва інтересів ЗАМОВНИКА перед іншими особами в державних органах і установах, в тому числі у судових установах всіх інстанцій; Відповідно до додатка №1 до договору про надання юридичних послуг, Винагорода за позитивний результат складає сім відсотки від реально повернутої суми вкладу, яка має бути сплачена (зарахована на розрахунковий рахунок ТОВ «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав`єрс Груп») протягом двох діб після фактичного отримання коштів, майна чи майнових прав ЗАМОВНИКОМ від боржника. У разі прострочення виплати ЮРИДИЧНІЙ ФІРМІ винагороди за позитивний результат, ЗАМОВНИК сплачує пеню у розмірі 1% від суми винагороди за кожен день прострочення. У випадку відмови від юридичних послуг ЮРИДИЧНОЇ ФІРМИ ЗАМОВНИКОМ, підписання мирової угоди між ЗАМОВНИКОМ та боржником, відмови від позову у суді вважається, що ЮРИДИЧНОЮ ФІРМОЮ виконано замовлення повністю та отримано позитивний результат. Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав"єрс Груп» надавались послуги відповідачу та відповідачем було отримано кошти. Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав"єрс Груп», код ЄДРПОУ 37119841, місце реєстрації: 03040, м. Київ, пр. 40-річчя Жовтня, буд. 70, за Договором відступлення права вимоги 24/01-18/2420 від «24» січня 2018 року відступило Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна адвокатська група "Теміс Лав`єрс "Груп "Київ", код ЄДРПОУ 40582203, місце реєстрації: 03040, м. Київ, пр. 40-річчя Жовтня, 68 право вимоги за зобов`язаннями [PERSON] з виплати коштів відповідно до умов договору про надання юридичних послуг №01/04-15-3 від 01.04.2015 року та Додатку №1 до договору і відповідно за Договором відступлення права вимоги №2420-03 від 15 березня 2018 року відступило Громадянці України [PERSON] , Реєстраційний номер облікової картки платника податків № [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] право вимоги за зобов`язаннями [PERSON] з виплати коштів відповідно до умов договору про надання юридичних послуг №01/04-15-3 від 01.04.2015 року та Додатку №1 до договору, що був укладений між [PERSON] та ТОВ «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав"єрс Груп», а саме виплати винагороди запозитивний результат від реально отриманих коштів, відповідно до умов договору №01/04-15-3 від 01.04.2015 року та Додатку №1 до договору, а саме виплати винагороди в розмірі семи відсотків від отриманих коштів в сумі 200 000 гривень, що перебували на рахунку ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» що були виплачені Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, що складає 14 000 грн. з правом нарахування всіх штрафних санкцій, передбачених договором га/або законом. Оскільки пеня не може бути нарахована більше ніж за рік, розраховуємо ціну позову із врахуванням строку позовної давності для пені в один рік. Розрахунок суми заборгованості: Сума винагороди складає: 200 000 х 7% = 14 000 грн. Пеня по заборгованості за несвоєчасну виплату винагороди не може бути нарахована більше ніж за рік, а тому складає: 14 000 грн. х 365 х 1% = 51 100 грн. 00 коп. Таким чином, загальна сума заборгованості за невиконання умов договору становить 14 000 грн. 00 коп.+ 51 100 грн. 00 коп.= 65 100 грн. 00 коп. Також 11.09.2018 року позивачем було направлено відповідачу заяву про досудове врегулювання спору, в якій позивач просила перерахувати кошти, що я чаю право вимагати від боржника, однак вимога також не була виконана. З метою захисту своїх порушених прав Позивач звернувся за наданням йому правової допомоги до Адвокатського об`єднання «Меркурій-8». У зв`язку із неповерненням [PERSON] коштів, 19 березня 2018 року [PERSON] уклала договір про надання адвокатських послуг із Адвокатським об`єднанням. Згідно договору про надання адвокатських послуг від 19 березня 2018 року попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат [PERSON] , які були та будуть понесені нею на отримання правничої допомоги при зверненні до суду з даним позовом станом на сьогоднішній день складається із таких послуг: 1. Надання консультації - 800 грн. 2. Узгодження тактики та вивчення документів - 800 грн. 3. Складання та подання досудових вимог - 800 грн. 4. Складання адвокатського запиту третій особі - 1250 грн. 5. Отримання відповіді на адвокатський запит та вивчення відповіді 800 грн. 6. Складання та подання заяви про забезпечення доказів (витребування доказів)- 1700 грн. 7. Складання та подання позовної заяви - 3600 грн. 8. Складання заперечення на відзив - 1700 грн. 9. Участь в одному судовому засіданні - 3600 грн. 10. Складання відзиву на апеляційну скаргу/ складання апеляційної скарги 1700 грн. 11. Ознайомлення з матеріалами справи в суді І інстанції (фотографування, роздруківка фотографій) - 3600 грн. 12. Подання заяви про отримання виконавчого листа, отримання виконавчого листа та рішення, що набрало законної сили - 800 грн. Всього орієнтовний розмір судових витрат на день подання позовної заяви становить 19 450 гривень. Оскільки між ТОВ МАГ «ТЛГ Київ» та [PERSON] був укладений договір відступлення права вимоги, [PERSON] має повне право звернутись із позовом до суду. Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд: стягнути з [PERSON] кошти в сумі 65100 грн. 00 коп. на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) заборгованості за договором про надання правової допомоги та договором про відступлення права вимоги та судові витрати та витрати на правничу допомогу покласти на відповідача. Відповідач проти позову заперечує. Подав до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовує наступним. Дійсно між Позивачем та Відповідачем укладався Договір про надання юридичних послуг від 01.04.2015р. № 01/04-15-3 (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого Замовник доручає, а Юридична фірма (ТОВ «Міжнародна адвокатська група «ТемісЛав`єрс груп», надалі - юридична фірма) бере на себе зобов`язання надавати Замовнику юридичні послуги з надання правової допомоги з написання та подання позовної заяви до суду про стягнення депозитного вкладу за договором-заявою №300937/72290/5--14 від 21.11.2014 року у сумі 245000,00 гривень та всіх нарахованих відсотків з АТ «Банк «Фінанси та Кредит», представництві інтересів у суді з цього питання. Відповідач зазначає, що вищевказаним пунктом Договору чітко визначено його предмет, та повноваження Юридичної фірми (написання позовної заяви та представництво інтересів у суді), додаткових угод, щодо розширення повноважень сторонами не укладалось. Дійсно на виконання умов Договору, юридичною фірмою була підготовлена відповідна позовна заява та подана до суду внаслідок чого було отримано Заочне Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16.06.2015р. Вищевказані послуги юридичної фірми були повністю оплачені Відповідачем, що підтверджується: оплаченими квитанціями; актами наданих послуг; актом звірки; відсутністю претензій щодо оплати з боку юридичної фірми. Після чого документи були передані до виконавчої служби. Також, позивачем у позовній заяві не зазначено, що виконавче провадження було спочатку зупинене Постановою про зупинення виконавчого провадження від 01.10.2015 року у відповідності до пункту 9 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", де зазначено, що здійснення тимчасової адміністрації : неплатоспроможного банку або ліквідація банку відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є обставинами, що зумовлюють обов`язкове зупинення виконавчого провадження без будь-яких винятків, а потім взагалі закрито Постановою про закінчення виконавчого провадження від 25.12.2015 року з посиланням на прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника. Внаслідок чого Відповідач не отримала жодної гривні, оскільки юридична фірма так і не домоглася виконання вищевказаного рішення суду. На неодноразові звернення Відповідача до юридичної фірми щодо повернення депозиту, посадові особи Позивача лише розводили руками нарікаючи на наше законодавство, при цьому так пояснили Відповідачу, що стягнути гроші з банку, який переходить в стадію здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку або ліквідація банку, у порядку цивільного судочинства неможливо. Сторони не погоджували зміну умов виконання Договору, не укладали додаткову угоду в якій визначено порядок здійснення послуг стосовно отримання коштів від гарантування вкладів фізичних осіб і т.д. Враховуючи, що бажаного результату від виконання Договору Відповідач так і не дочекалась, тому вона в порядку ст. 26-28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» особисто, без жодної сторонньої допомоги, вимушена була звернутись до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з метою отримання виплат, які гарантовані Державою, в результаті чого їх і отримала. Вважає, що Позивач в порушення п. 3 ч. 2 ст. 44 Цивільного Процесуального Кодексу України намагається переконати суд, що отримання Відповідачем гарантованої Державою суми у 200 000грн. це виключно його заслуга. Зазначає, що предмет Договору стосується правовідносин між Відповідачем ї Банк «Фінанси та Кредит». І у ньому жодним чином не вказується стосовно участі юридичної фірмиу представленні інтересів у правовідносинах із Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд). Відшкодування Відповідачу здійснено Фондом, а не банком, а Фонд діяв на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Що жодним чином не стосувалося виконання заочного рішення Шевченківського районного суду. Предмет договору між юридичною фірмою та Відповідачем, не стосується жодним взаємовідносин із Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. Крім того, з боку юридичної фірми підписано акт виконаних робіт, де зазначено про відсутність будь-якої заборгованості з боку Відповідача. Також сторонами підписано акт звірки з відсутністю будь-якої заборгованості. Також звертає увагу суду, що укладання юридичною фірмою договору відступлення вимоги з третіми особами - є прямим порушенням п. 7.2 Договору, який передбачає, що протягом строку дії договору, а також після його припинення сторони не повинні надавати третім особам або розголошувати іншим способом конфіденційну інформацію, отриману в результаті виконання цього договору. Звертає увагу, що зазначений позивачем розмір судових витрат 19 450 грн нормативно не обґрунтований і визначена позивачем на власний розсуд. Просить суд залишити позовну заяву без задоволення. Відповідачем подана заява про застосування строку позовної давності, оскільки дані позовні вимоги не можуть буди задоволені, оскільки до даного спору слід застосувати позовну давність. Відповідно до норм ст.ст. 257, 258 ЦК України встановлено, що загальний строк позовної давності становить три роки, а позовна давність щодо вимоги про стягнення неустойки, штрафу, пені, встановлено строком в один рік. Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою відмови у задоволенні позову. Беручи до уваги вимоги ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, а відповідно до ст.. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно умов Договору, строк його дії становить не довше ніж один рік з дати підписання, а він міг бути продовжений на той самий строк, якщо жодна із сторін не заперечила проти продовження. Відповідно до п. 10.4 Договору послуга вважається виконаною з часу її фактичного і, після підписання акту прийому-передачі виконаних робіт та підтверджується актом робіт. Факт оплати наданих послуг підтверджується: актами виконаних робіт від 29.04.2015р, 16.06.2015р. та 31.07.2015р., квитанціями про оплату, актом звірки взаєморозрахунків від 10.02.2016р. Результат отриманих юридичних послуг (за твердженням Позивача - «позитивний») с підтверджується: Постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 25.12.2015р. через неможливість його виконання. Зауважує, що листом від 15.03.2016р. Відповідач відповідно до п.9.1 Договору повідомила юридичну фірму про припинення Договору, жодних зауважень з цього приводу від юридичної фірми не надходило. Враховуючи викладене вище, станом на березень 2016р. юридичній фірмі (а відтак і Позивачу) було відомо «про порушення його права», у зв`язку з чим, починається дія строку позовної давності для нарахування пені тривалістю в один рік та трьохрічного строку для реалізації звернення до суду з вимогою захисту своїх інтересів. Строк позовної давності для нарахування штрафних санкцій (пені) сплинув у 2017р., а загальної позовної давності у березні 2019 року, проте позивач звернувся до суду лише 14.05.2019 року. На підставі викладеного, просить застосувати позовну давність, яка є підставою для відмови у позові. Третя особа на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна адвокатська група «ТемісЛав`єрс Груп» надала суду письмові пояснення, яких просить позовну заяву задовольнити в повному обсязі. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 квітня 2020 року прийнято до провадження дану цивільну справу та призначено підготовче засідання. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 червня 2021 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Позивач та представник позивача в судове засідання 26.07.2021 не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду невідомі. Представник відповідача в судове засідання 26.07.2021 не з`явився. Подав до суду заяву про проведення розгляду справи у його відсутності. Проти позову заперечував та просив суд відмовити у задоволенні. Третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав`єрс Груп» в судове засідання 26.07.2021 свого представника не направила. У поданому відзиві на позовну заяву просили суд позов задовольнити. Третя особа, Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав`єрс Груп «Київ» в судове засідання 26.07.2021 свого представника не направила. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду невідомі. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, проаналізувавши норми діючого законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. 01 квітня 2015 року між [PERSON] - Замовником та Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав`єрс Груп» - Юридичною фірмою було укладено договір №01/04-15-3 про надання юридичних послуг. Відповідно до п. 1.1 договору, замовник доручає, а юридична фірма бере на себе зобов`язання надавати замовнику юридичні послуги на умовах та в порядку, визначеному цим договором, які підлягають в представництві інтересів замовника у надання правової допомоги з написання та подання позовної заяви до суду про стягнення депозитного вкладу за договором-заявою №300937/72290/5--14 від 21.11.2014 року у сумі 245000,00 гривень та всіх нарахованих відсотків з АТ «Банк «Фінанси та Кредит», представництві інтересів у суді з цього питання. Відповідно до п.2.1 договору, юридична фірма зобов`язується: а) надавати юридичні послуги шляхом: - усного та письмового консультування; - складання необхідних документів (позовних заяв, листів, претензій, апеляційних, касаційних скарг тощо); - представництва інтересів замовник перед іншими особами в державних органах і установах, в тому числі у судових установах всіх інстанцій; б) при виконанні своїх обов`язків керуватись чинним законодавством України і цим договором. П. 4.1. договору передбачено, що оплата послуг по даному договору здійснюється відповідно до тарифів на надання юридичних абонентських послуг (Додаток № 1 до цього Договору. Згідно п. 4.2. договору оплата послуг юридичної фірми здійснюється замовником за попередньою оплатою в розмірі 100% передоплати. У випадку здійснення юридичною фірмою відстрочки платежу до 3-х днів і виконання послуг без оплати, оплата має бути здійсненна не пізніше 3-х днів після фактичного виконання робіт, навіть без підписання акта виконаних робіт. Додаток № 1до Договору про надання юридичних послуг № 01/04-15-3 від 01 квітня 2015 р. містить тарифи на надання юридичних послуг: підготовка заяв та скарг до банку; складання і подання позовної заяви до суду про стягнення депозиту - 2500,00 грн.; Ознайомлення з матеріалами справи в суді, ВДВС (фотографування, роздрукування фото) - 1250,00 грн.; Представництво інтересів Замовника в судових засіданнях при розгляді позову в суді першої інстанції, в апеляційному та касаційному суді в одному судовому засіданні, в м. Києві - 1250,00 грн.; Складання та подання апеляційної та касаційної скарги (на ухвалу суду - 1250,00 грн.; Отримання в суді на руки оригіналу рішення, виконавчого листа, ухвали 750,00 грн; Складання та подання заяви про забезпечення позову Складання та подання заяви про забезпечення позову - 1250,00 грн. Вартість замовлення складає: згідно фактично наданих послуг Інші особливі умови витрати на поштову кореспонденцію під час розгляду справи, пов`язанні з листуванням, наданням телеграм, наданням оголошень в ЗМ1 відшкодовується юридичній фірмі згідно фактично понесених витрат замовником. Витрати на здійснення експертиз, прибуття свідків до суду, надання нотаріально засвідчених довіреностей несе Замовник. Сплата судового збору, що розраховується від ціни позову не враховується до вартості юридичних послуг і цього Замовлення, а сплачується Замовником окремо за реквізитами суду. За бажанням Замовника перерахування зазначених платежів може бути здійснено Виконавцем від імені Замовника за реквізитами судової інстанції, після надання Виконавцем додаткового рахунку Замовнику на суму обов`язкових платежів і зборів. Винагорода за позитивний результат складає сім відсотків від реально повернутої суми вкладу, яка має бути сплачена (зарахована на розрахунковий рахунок ТОВ «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав`єрс Груп») протягом двох діб після фактичного отримання коштів, майна чи майнових прав ЗАМОВНИКОМ від боржника. У разі прострочення виплати ЮРИДИЧНІЙ ФІРМІ винагороди за позитивний результат, ЗАМОВНИК сплачує пеню у розмірі 1% від суми винагороди за кожен день прострочення. У випадку відмови від юридичних послуг ЮРИДИЧНОЇ ФІРМИ ЗАМОВНИКОМ, підписання мирової угоди між ЗАМОВНИКОМ та боржником, відмови від позову у суді вважається, що ЮРИДИЧНОЮ ФІРМОЮ виконано замовлення повністю та отримано позитивний результат. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року у справі № 761/12822/15-ц стягнуто зПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь [PERSON] грошові кошти за договором-заявою №300937/72290/5--14 від 21.11.2014 року про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 5 міс. в національній валюті від 21.11.2014 р. у розмірі 245000,00 гривень. З тексту рішення вбачається, що в судовому засіданні приймала участь представник позивача [PERSON] .. З тесту рішення також вбачається, що позовні вимоги що нарахованих відсотків банку не заявлялись. Не заявлялись також вимого про стягнення з банку витрат позивача на правову допомогу. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві про відкриття виконавчого провадження від 01.10.2015 року ВП № 48886530 відкрите виконавче провадження за виконавчим листом № 761/12822/15-ц, виданому Шевченківським районним судом м. Києва 17.08.2015р. про стягнення боргу у сумі 245000,00 гривень,стягувач [PERSON] ,боржник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві про відкриття виконавчого провадження від 01.10.2015 року ВП № 48886530 відкрите виконавче провадження за виконавчим листом № 761/12822/15-ц, виданому Шевченківським районним судом м. Києва від 17.08.2015р. про стягнення боргу у сумі 245000,00 гривень, стягувач [PERSON] ,боржник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві про зупинення виконавчого провадження від 01.10.2015 року ВП № 48886530 у відповідності до пункту 9 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", де зазначено, що здійснення тимчасової адміністрації : неплатоспроможного банку або ліквідація банку відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є обставинами, що зумовлюють обов`язкове зупинення виконавчого провадження без будь-яких винятків,зупинене виконавче провадження за виконавчим листом № 761/12822/15-ц, виданому Шевченківським районним судом м. Києва від 17.08.2015р. про стягнення боргу у сумі 245000,00 гривень, стягувач [PERSON] ,боржник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до закінчення дії зазначених обставин. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві про закінчення виконавчого провадження від 25.12.2015 року ВП № 48886530 з посиланням на прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника, виконавче провадження за виконавчим листом № 761/12822/15-ц, виданому Шевченківським районним судом м. Києва від 17.08.2015р. про стягнення боргу у сумі 245000,00 гривень, стягувач [PERSON] ,боржник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» закінчене. Припинена чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Вказане свідчить, що на підставі винесеного за наданою правовою допомогою Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав`єрс Груп» заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16.06.2015р. у справі № 761/12822/15-ц [PERSON] жодна сума від ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не надійшла. З акту звірки взаємних розрахунків станом на 10.02.2016 року між ТОВ «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав"єрс Груп» та [PERSON] вбачається, що за період з 01.04.2015 року по 31.07.2015 року та [PERSON] сплачено в порядку попередньої оплати всього 4500,00 грн, а ТОВ «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав"єрс Груп» надані послуги на суму всього 4500,00 грн. За даними ТОВ «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав"єрс Груп» 10.02.2016 року заборгованість відсутня. Інших договорів між ТОВ «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав"єрс Груп» та [PERSON] про надання останній правових послуг суду не надано. 24січня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав"єрс Груп» уклало зТовариством з обмеженою відповідальністю «Міжнародна адвокатська група "Теміс Лав`єрс "Груп "Київ"договір відступлення права вимоги 24/01- 18/2420 яким відступило, право вимоги за зобов`язаннями [PERSON] з виплати коштів відповідно до умов договору про надання юридичних послуг №01/04-15-3 від 01.04.2015 року та Додатку №1 до договору. 15 березня 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжнародна адвокатська група "Теміс Лав`єрс "Груп "Київ" за Договором відступлення права вимоги №2420-03 відступило Громадянці України [PERSON] право вимоги за зобов`язаннями [PERSON] з виплати коштів відповідно до умов договору про надання юридичних послуг №01/04-15-3 від 01.04.2015 року та Додатку №1 до договору, що був укладений між [PERSON] та ТОВ «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав"єрс Груп», а саме виплати винагороди за позитивний результат від реально отриманих коштів, відповідно до умов договору №01/04-15-3 від 01.04.2015 року та Додатку №1 до договору. Як встановлено судом, Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав"єрс Груп» правової допомоги [PERSON] щодо отримання коштів в сумі 200 000 гривень від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не надавало. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. З огляду на ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст. 518 ЦК України передбачено, що боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини першата друга статті598 ЦК України). За змістом статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст..256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України). До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік (п. 1 ст. 258 Цивільного кодексу України). Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно з ч. 1 ст. 254 Цивільного кодексу України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Відповідно ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі до постановлення рішення судом, є підставою для відмови у позові. Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Позовна давність, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства". Однак в даному випадку позивачем не надано належних доказів про наявність у відповідача зобов`язань перед позивачем, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити за їх недоведеністю належними доказами, а не за спливом позовної давності. Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої). Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів показаннями свідків. Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З урахуванням зазначеного суд проходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. У зв`язку із тим, що суд залишає позов без задоволення, судові витрати позивача залишаються за нею. При цьому, з огляду на низку тверджень сторін, що не стали предметом аналізу в даному рішенні, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). Враховуючи наведене,

Outcome: dismissed