Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

У травні 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - Банк або АТ КБ "ПриватБанк") звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 22 лютого 2018 року в загальному розмірі 21573 грн. 22 коп. В обґрунтування позову зазначало, що 22 лютого 2018 року [PERSON] (далі - Клієнт або Позичальник) звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим він підписав заяву № б/н, чим підтвердив свою згоду про те, що підписана ним заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним і АТ КБ "ПриватБанк" договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Також цією заявою відповідач [PERSON] підтвердив той факт, що він повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ "ПриватБанк", які йому були надані для ознайомлення в письмовій формі. При укладенні даного договору про надання банківських послуг сторони керувалися положеннями ч. 1 ст. 634 ЦК України, що регулюють порядок укладення договорів приєднання, на підставі якого Банк відкрив Клієнту картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі 10000 грн., який у подальшому було збільшено до 15000 грн., а потім зменшено до 13316 грн. 41 коп. та 0 грн. 00 коп. Банк взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав, надав Позичальникові можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором у межах встановленого кредитного ліміту. Проте відповідач своїх зобов`язань за вказаним договором, зокрема, щодо повернення щомісячними платежами витраченої ним частини кредитного ліміту, належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 15 квітня 2020 року [PERSON] має перед Банком заборгованість за кредитним договором на загальну суму 21573 грн. 22 коп., з яких: 20 грн. 00 коп. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 14439 грн. 19 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 4651 грн. 37 коп. - заборгованість за простроченими процентами, 959 грн. 17 коп. - заборгованість за процентами, нарахованими на прострочений кредит згідно із ст. 625 ЦК України, а також штрафи в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 1003 грн. 49 коп. (процентна складова). Представник позивача Гребенюк О.С. у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи за зареєстрованим місцем його проживання, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд він не повідомив, відзив на позов і заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. За змістом ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, не з`явився у судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки, не подав відзив на позов та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Судом встановлено, що 22 лютого 2018 року на підставі анкети-заяви Позичальника, Умов і правил надання банківських послуг і Тарифів банку позивач АТ КБ "ПриватБанк" і відповідач [PERSON] уклали кредитний договір № б/н. Відповідач [PERSON] у даній анкеті-заяві про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку підтвердив, що ця заява разом із Пам`яткою Клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, наданими в письмовій формі для ознайомлення, становить між ним і Банком договір про надання банківських послуг. За умовами цього договору Банк надав відповідачу кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою процентів за користування кредитом у визначеному сторонами розмірі та інших платежів, зокрема, пені та штрафу. Встановлений Банком Клієнту кредитний ліміт неодноразово змінювався, збільшувався від 10000 грн. до 15000 грн., у подальшому зменшувався. Станом на 21 січня 2019 року Банк встановив Позичальникові кредитний ліміт у розмірі 13316 грн. 41 коп., 19 грудня 2019 року зменшив його до 0 грн. 00 коп., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на ім`я відповідача [PERSON] . Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг Позичальник зобов`язувався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його користування, перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно із п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг Позичальник надав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, який має право у будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою та безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. У п. 1.1.7.11 Умов і правил надання банківських послуг встановлено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. За змістом п. 2.1.1.5.7 Умов і правил надання банківських послуг Клієнт зобов`язаний слідкувати за витратами коштів у межах платіжного ліміту з метою недопущення овердрафту. Відповідно до п. 1.1.1.63 Умов і правил надання банківських послуг овердрафт - це короткостроковий кредит, який надається Банком Позичальникові у випадку перевищення суми операції по платіжній картці над сумою залишку коштів на рахунку в розмірі ліміту кредитування. Згідно із п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг у разі порушення Клієнтом строків платежів за будь-яким грошовим зобов`язанням, передбаченим цим договором, більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф розмір якого встановлено тарифами договору, зокрема, 500 грн. (фіксована частина) + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, із урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій. Судом встановлено, що позивач АТ КБ "ПриватБанк" свої зобов`язання за кредитним договором № б/н від 22 лютого 2018 року виконало повністю, надало відповідачу [PERSON] кредит у визначеному договором розмірі, проте останній у порушення вимог закону та умов договору своїх зобов`язань за цим договором належним чином не виконує, заборгованість за кредитом, проценти за його користування та інші платежі Банку своєчасно він не сплачує. Із розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 15 квітня 2020 року внаслідок невиконання Клієнтом зобов`язань за кредитним договором № б/н від 22 лютого 2018 року, [PERSON] має перед АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за цим договором на загальну суму 21573 грн. 22 коп., з яких: 20 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 14439 грн. 19 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 4651 грн. 37 коп. - заборгованість за простроченими процентами, 959 грн. 17 коп. - заборгованість за процентами, нарахованими на прострочений кредит згідно із ст. 625 ЦК України, 1503 грн. 49 коп. - штрафи (500 грн. - фіксована частина та 1003 грн. 49 коп. - процентна складова). У ч. 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Суд вважає, що оскільки відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної сплати заборгованості за тілом кредиту не виконує, позовні вимоги Банку в частині стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ "ПриватБанк" сум заборгованості за тілом кредиту в розмірі 14459 грн. 19 коп. і простроченими процентами в розмірі 4651 грн. 37 коп., всього заборгованості в розмірі 19110 грн. 56 коп., підлягають задоволенню, оскільки ґрунтуються на нормах чинного законодавства та умовах кредитного договору № б/н від 22 лютого 2018 року. Що стосується вимог АТ КБ "ПриватБанк" про стягнення з [PERSON] заборгованості за процентами, нарахованими на прострочений кредит згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Приписами ст. 625 ЦК України встановлена відповідальність за порушення грошового зобов`язання. За змістом положень ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Для застосування судом даної норми закону про стягнення процентів від простроченої суми, грошове зобов`язання має бути простроченим. Для того, щоб визначити розмір і період прострочення грошового зобов`язання, необхідно встановити чіткий строк його невиконання згідно із умовами договору та конкретно визначити розмір простроченого зобов`язання. Без встановлення цих конкретних обставин неможливо здійснити правильний розрахунок трьох процентів річних, так як вони мають нараховуватись саме на суму простроченого зобов`язання та лише за період його прострочення. Будь-якого обґрунтування вимоги про стягнення з [PERSON] вказаної заборгованості за прострочення виконання зобов`язань згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України в розмірі 959 грн. 17 коп., зокрема, періоду прострочення, позовна заява АТ КБ "ПриватБанк" не містить. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором видно, що проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України за прострочений кредит нараховані Банком, виходячи із процентної ставки в розмірі 84 % річних. При цьому із даного розрахунку не вбачається, за який період та виходячи з якої саме суми простроченого кредиту нарахована зазначена вище сума заборгованості за порушення Клієнтом грошового зобов`язання. Документи на підставі яких сторонами 22 лютого 2018 року був укладений кредитний договір № б/н, зокрема, заява Позичальника, яка підписана відповідачем, не містять інформації щодо погодження Клієнтом застосування за порушення ним грошового зобов`язання іншої процентної ставки в розмірі 84 % річних. Будь-яких доказів того, що сторони кредитного договору № б/н від 22 лютого 2018 року погодили застосування вказаного розміру процентів (84 % річних) за прострочення виконання Позичальником своїх грошових зобов`язань за даним кредитним договором, Банком суду теж не надано. Посилання АТ КБ "ПриватБанк" у позовній заяві на те, що п. 2.1.1.2.12 Умов і правил надання банківських послуг, у редакції, що почала діяти з 01 березня 2019 року, сторони дійшли згоди, що у разі починаючи з 181 дня порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 86,4 % - для картки "Універсальна", 84,0 % - для картки "Універсальна Gold", жодним чином не підтверджують погодження відповідачем [PERSON] зазначеного розміру процентів за прострочення ним виконання грошового зобов`язання. Надані суду на підтвердження заявлених АТ КБ "ПриватБанк" позовних вимог Умови і правила надання банківських послуг таких положень взагалі не містять. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. ст. 77, 79, 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов АТ КБ "ПриватБанк" у частині стягнення з [PERSON] суми заборгованості за процентами, нарахованими на прострочений кредит згідно із ст. 625 ЦК України, є необґрунтованим, не доведеним та задоволенню не підлягає. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). За змістом положень укладеного сторонами кредитного договору № б/н від 22 лютого 2018 року, зокрема, п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг, при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, Клієнт зобов`язаний сплатити Банку штраф розмір якого встановлено тарифами договору, зокрема, 500 грн. (фіксована частина) + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, із урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій. Суд вважає, що із Клієнта на користь Банку за порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором № б/н від 22 лютого 2018 року стягненню підлягає штраф у розмірі 1455 грн. 53 коп., з яких: 500 грн. (фіксована частина) та 955 грн. 53 коп. (процентна складова) - 5 % від суми заборгованості за тілом кредиту та простроченими процентами в загальному розмірі 19110 грн. 56 коп. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що [PERSON] не виконує належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором № б/н від 22 лютого 2018 року, суд дійшов висновку, що позов АТ КБ "ПриватБанк" є обґрунтованим лише частково, тому із відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором у загальному розмірі 20566 грн. 09 коп. у межах заявлених вимог і наданих позивачем доказів. Також відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений Банком при подачі до суду цього позову судовий збір у розмірі 2102 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial