Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи: виконавчий комітет Супоївської сільської ради Яготинського району Київської області, як орган опіки та піклування, служба у справах дітей та сім'ї Яготинської РДА про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, в котрому зазначено, що її донька [PERSON] має малолітнього сина [PERSON], [INFO] Батько дитини [PERSON] записаний відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Починаючи з народження дитини, її донька перестала піклуватися про свого сина. З того часу її онук проживає разом з нею та її сином [PERSON] [PERSON] коштів на утримання сина не надає, не приходить провідувати сина та не спілкується з нею, в той час як вона забезпечує онука всіх необхідним. За час відвідування її онуком дитячого садка матір дитини жодного разу не цікавилася життям та здоров"ям свого сина, не приходила у дитячий садок, не приділяла уваги підготовці дитини до школи. При цьому, перешкод для спілкування матері із сином у приміщенні Супоївського НВК 1-3 ступені -ДНЗ (ясла-садок) з боку адміністрації, вихователів чи вчителя ніхто не чинив. Вона створила всі необхідні умови для нормального проживання свого онука. [PERSON] неодноразово викликалася на співбесіду, але ніяких позитивних результатів це не дало. Просила позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] та стягнути з неї аліменти на її користь на утримання малолітнього онука у розмірі 1/4 частини її доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 вересня 2017 року і до досягнення повноліття. В судовому засіданні позивачка збільшила позовні вимоги та просила призначити її опікуном над малолітним онуком [PERSON] Відповідачка в судове засідання не з"явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Представники третіх осіб позовні вимоги підтримали, а також представник третьої особи Супоївської сільської ради Яготинського району Київської області пояснив, що всі обов"язки матері по догляду за малолітнім [PERSON] виконує позивачка. Вона приводить хлопчика до школи, купує йому одяг, годує його. Відповідачку викликали на засідання комісії, але вона не з"являлася, з нею проводили профілактичні бесіди, але ніяких результатів це не дало. [PERSON] виховує та утримує лише молодшого сина, а старшим сином взагалі не цікавиться. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, покази свідка, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. З показів свідка [PERSON] даних в судовому засіданні вбачається, що вона працює вихователькою у дитячому садку та проживає по сусідству з позивачкою. [PERSON] доглядає за своїм онуком, дитина завжди охайно одягнена, в будинку позивачки чисто, прибрано. За весь період перебування малолітнього [PERSON] в дитячому садку його матір жодного разу не приходила до сина, не спілкувалася з ним, не цікавилася його життям. Відповідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайніми заходом впливу, у разі ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, коли має місце, що вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідного для її нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти… В силу ст. 150 СК України батьки зобов"язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім"ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов"язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов"язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов"язані поважати дитину. Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров"я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини; 3) є хронічними алкоголіками або наркоманами. Згідно ст. 165 Сімейного кодексу право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина... У відповідності з ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У зв'язку з цим зазначений орган необхідно залучити до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право нa рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно із ч. 2 ст. 166 СК України особа, яка позбавлена батьківських прав не звільняється від сплати аліментів. Нормами ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення повноліття. Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Відповідно до ч. 2 ст. 247 СК України встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на аліменти... З узагальнення практики Верховного Суду України розгляду судами справ, пов'язаних із позбавленням батьківських прав, поновленням батьківських прав, усиновленням, установленням опіки та піклування над дітьми від 11.12.2008 року вбачається, що «… якщо згідно з положеннями частин 3 і 4 ст. 60 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) судом над дитиною встановлюється опіка чи піклування і опікуном призначається особа інша, ніж державний дитячий заклад, то аліменти необхідно стягувати на користь особи, що призначається опікуном або піклувальником.» В судовому засіданні встановлено, що донька позивачки [PERSON] має малолітнього сина [PERSON], [INFO] Відомості про батька дитини до актового запису про народження [PERSON] внесені на підставі ч.1 ст. 135 СК України, (копія свідоцтва про народження, а.с. 8). Починаючи з народження малолітнього [PERSON] та по даний час його матір не піклується про сина, не надає матеріальної допомоги на його утримання, не дбає про його духовний та фізичний розвиток, по місцю проживання характеризується посередньо, як особа, схильна до конфліктів та дрібних правопорушень (довідка-характеристика, а.с. 55). Малолітній [PERSON] проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, (акт обстеження матеріально-побутових умов сім"ї, а.с. 12, довідка про склад сім"ї, а.с. 15, характеристика, а.с.16), він навчається у першому класі Супоївського НВК ЗОШ I -III ступенів, (а.с.54), має нормальний стан здоров"я, (висновок про стан здоров"я, фізичний та розумовий розвиток дитини, а.с. 9). Позивачка проживає у власному будинку разом із сином [PERSON], працює у Супоївському НВК "ЗОШ I -III" ступенів -ДНЗ (ясла-садок) на посаді робітника з комп. обслуговування й ремонту будівель та її заробітна плата за період з лютого 2017 року по липень 2017 року склала 19 560, 16 грн., позитивно характеризується по місцю роботи, (а.с. 5, 11). Син позивачки [PERSON] не заперечує щодо проживання разом з ними його малолітнього племінника [PERSON] (заява від 27.04.2017 року, а.с.14). Сім"я позивачки утримує господарство, має присадибну ділянку. В будинку створені всі умови для проживання дитини, (акт обстеження житлово-побутових умов від 27.04.2017 року, та від 15.01.2018 року, а.с. 54). Пункт 1 ст. 3 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п.2- дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов"язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Пунктом 2 ст. 27 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З висновку Супоївської сільської ради Яготинського району Київської області від 11.10.2017 р. № 222 (а.с. 40) та висновку служби у справах дітей та сім"ї Яготинської РДА від 18.01.2018 року (а.с. 56) вбачається, що [PERSON] проживає окремо від свого сина, не займається його вихованням та утриманням. Позивачка опікується малолітнім онуком, обізнана із правовими наслідками встановлення опіки, медичних протипоказань не має, до кримінальної відповідальності не притягувалась, проживає у власному будинку. Вважають за доцільне призначити [PERSON] опікуном малолітнього [PERSON], а його матір [PERSON] позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] Враховуючи інтереси дитини, а також те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх материнських обов"язків по вихованню сина, суд вважає, що є всі підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав та призначення опікуном малолітнього [PERSON]- [PERSON]. Приймаючи до уваги ті обставини, що відповідачка є особою працездатною, здатна надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, а також те, що розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року становить 1860 гривень, то суд вважає, що з відповідачки на утримання малолітнього сина [PERSON] необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини щомісячного заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Outcome: approved