Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

28.12.2016 позивач [PERSON] звернулася з названим позовом в суд та просила стягувати з відповідача на свою користь на утримання повнолітньої дочки - [PERSON] [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно на період її навчання; стягувати з відповідача на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судовому позов підтримала та пояснила, що з вересня 2015 року дочка [PERSON] навчається на договірній (платній) основі в Черкаському державному технологічному університеті, а дочка [PERSON] є ученицею 11-го класу загальноосвітньої школи, а тому витрати на їх утримання зросли. Вона отримує мінімальну заробітну плату, якої недостатньо для достатнього забезпечення та виховання дітей, а тому просить про стягнення аліментів з батька дітей. Посилається на те, що відповідач, з яким вона перебувала у шлюбі та від якого має двох дітей, які перебувають на її утриманні, працює та має стабільну заробітну плату, однак не надає належної матеріальної допомоги дітям, проживає окремо, а тому вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти. Відповідач [PERSON] визнав позов частково, не заперечує стягненню з нього аліментів на утримання дочок на користь позивача в розмірі по 1/6 частини всіх видів його доходів, посилаючись на невеликий розмір своєї заробітної плати та на те, що він несе додаткові витрати по утриманню батьків пенсіонерів. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Подружжя перебували в зареєстрованому шлюбі з 19.07.1997 по 28.07.2014, що підтверджується копією рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28.07.2014 про розірвання шлюбу (а.с.7). Сторони визнали наступні обставини. Від шлюбу вони мають повнолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка тимчасово, у зв'язку з навчанням проживає в гуртожитку в м. Черкаси та неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO] яка є ученицею 11 класу Ташанської ЗАШ, Переяслав-Хмельницького району, яка у зв'язку з навчанням проживає в селі з бабою та дідом - батьками позивачки. Діти самостійних доходів не мають та перебувають на утриманні позивача. Відповідач інколи надає одноразову грошову допомогу позивачці для оплати навчання старшою дочкою. Повнолітня дочка [PERSON] навчається в Черкаському державному технологічному університеті на факультеті харчових технологій та сфери обслуговування, на умовах договору, термін навчання з 01.09.2015 по 30.06.2019. Дочка навчається на платній основі, вартість навчання - 8062 грн. в рік, які сплачує позивач. Вартість проживання в гуртожитку - 2868 грн. в рік. Вказані обставини визнаються відповідачем та підтверджуються квитанціями про оплату (а.с.11,1 16-18). Згідно довідки КЗ „Переяслав-Хмельницька центральна районна лікарня" №1506 від 23.12.2016 за станом здоров'я [PERSON] на „Д" обліку в КЗ Переяслав-Хмельницькій ЦРЛ не перебуває (а.с.14). Неповнолітня дочка [PERSON] навчається в 11 класі Ташанського навчально-виховного об'єднання „Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад" (а.с.12). Згідно довідки КЗ Переяслав-Хмельницької районної ради „Переяслав-Хмельницький центр первинної медико-санітарної допомоги" №797 від 23.12.2016 за станом здоров'я неповнолітня [PERSON] має задовільний стан здоров'я, перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: міопатія слабого ступеня обох очей (а.с.15). Позивач [PERSON] працює продавцем продовольчих товарів у ФОП „[PERSON].", її заробітна плата є мінімальною та у листопаді 2016 року становила 1500 грн., а з січня 2017 року становить 3200 грн., що визнала сама позивачка (а.с.13). Відповідач [PERSON] з 25.04.2016 працює оператором в ТОВ „АВАН ВК", його середньомісячна заробітна плата та за грудень 2016 року - січень 2017 року складає 3100 грн., що підтверджується довідкою ТОВ „АВАН ВК" №2 від 06.02.2017 (а.с.36). Сторони визнали, що і позивач і відповідач мають додатковий дохід від здачі земельних паїв в оренду. Враховуючи все вищевикладене суд дійшов висновку, що відповідач не приймає належної та постійної участі в утриманні дітей, хоч має таку можливість, виходячи з регулярності своїх доходів та стану здоров'я. Твердження відповідача про те, що на його утриманні перебувають хворі батьки не знайшло свого підтвердження, оскільки ним не надано жодного доказу понесених витрат відповідного цільового характеру. Окрім того, відповідач повідомив, що окрім нього батьки мають ще двох повнолітніх дітей, ведуть підсобне селянське господарство, отримують пенсію та плату за здачу в оренду своїх паїв, що додатково підтверджується довідками, поданими представником позивача. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За правилами ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення нею повноліття. В силу вимог ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. ст. 183 та 184 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на утримання дитини у частці від заробітку (доходу) платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Так, у ст.182 СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача; наявність в останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи все вищевикладене, а також індивідуальні потреби кожної дочки, одна з яких повнолітня та навчається в іншому населеному пункті на платній основі, а інша неповнолітня та проживає в сільській місцевості разом з батьками позивачки суд дійшов висновку присудити з [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), а на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] - у розмірі 1/6 частини його доходу, вважаючи цей розмір посильним для відповідача. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положенням ст.88 ЦПК України Законом України «Про судовий збір» №3674-УІ від 08.07.2011 року із змінами та доповненнями та присуджує їх з відповідача на користь держави, так як позивач відповідно до закону звільнена від сплати судового збору при подачі позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial