Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

В провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] до [PERSON], Медвеже-Вушківської сільської ради Вінницького району та області, Медвеже-Вушківського сільського комунального підприємства «Крон», за участю третіх осіб виконавчого комітету Медвеже-Вушківської сільської ради Вінницького району та області, Державного підприємства «Дослідне господарство Подільської дослідної станції садівництва Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України» про визнання права користування житловими приміщеннями квартири,вселення та зобов»язання не чинити перешкоди в користуванні житлом, забов»язання укласти договір житлового найму. В позовних вимогах позивачка [PERSON] зазначила, що на підставі рішення виконавчого комітету Медвеже-Вушківської сільської ради № 76 від 20.12.2005 року відповідачу [PERSON] було надано ордер № 15 від 23.12.2005 р. на право заняття жилого приміщення житловою площею 58.2 кв.м, з 2-х кімнат, за адресою [ADDRESS]. Житло було надано на склад сім"ї з трьох осіб, а саме: [PERSON], його дружини [PERSON], дочки [PERSON]. [PERSON] працював токарем на ДП ДГ Подільської дослідної станції інституту садівництва НААН та перебував на квартирному обліку на даному підприємстві. Оскільки вказана квартира знаходилася в приміщенні дитячого садочку, то позивач разом з чоловіком, своїми силами та за власні кошти, провели реконструкцію та ремонт приміщення і лише після цього мали змогу вселитися в житло. Під час проведення реконструкції та будівельних робіт проживали в приміщенні гуртожитку, яке займали до надання квартири - в [ADDRESS] ( кв.1). Сім"я заселилася в спірне житло в квартиру [ADDRESS], Вінницького рвйону лише в жовтні 2006 року. 25.11.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького районного управління юстиції Вінницької області було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] ( актовий запис № 210).В листопаді 2011 року відповідач виставив речі позивачки з квартири, забрав ключ від вхідних дверей та став чинити перешкоди в користуванні житлом. Відповідач заявив, що оскільки позивач йому вже не дружина, то може повертатися до гуртожитку. Спочатку відповідач залишив їх спільну доньку проживати в спірній квартирі, однак тепер вона проживає разом з позивачем. В даний час відповідач [PERSON] одружився вдруге, проживає зі своєю новою сім"єю в с.Бохоники. Однак, незважаючи на вказані обставини, він продовжує чинити позивачу та їх доньці перешкоди в користуванні квартирою та не допускає до житла. Також відповідач чинить їм перешкоди у проведенні реєстрації в [ADDRESS], оскільки він добровільно зніматися з реєстрації в гуртожитку не бажає. Компетентні органи виснули вимогу щодо звільнення гуртожитку та зняття з реєстрації всіх осіб - тобто 3-х осіб. Вказана процедура ускладнювалася ще й тим, що будинок раніше не знаходився на балансі Медвеже-Вушківської сільської ради, сільський голова рекомендувала позивачу по питанню реєстрації звертатися до адміністрації ДП ДГ Подільської дослідної станції інституту садівництва НААН. На протязі більше двох років позивач зверталася зі скаргами на неправомірну поведінку колишнього чоловіка до Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області, а також до сільської ради, ДП ДГ Подільської дослідної станції інституту садівництва НААН. Вказані звернення виявилися безрезультатними, тому позивач звернулася до суду. В подальшому, позивач збільшила та уточнила позовні вимоги, зазначивши, що нумерація будинку була змінена з номера 17 на номер 70 та просить суд визнати за нею та донькою право користування житловими приміщеннями квартири,вселити їх з донькою у спірну квартиру та забов»язати відповідача не чинити перешкоди в користуванні житлом, та забов»язати Медвеже-Вушківську сільську раду Вінницького району та Медвеже-Вушківське сільське комунальне підприємство «Крон» укласти договір житлового найму з нею на окремі житлові приміщення та сарай. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та суду пояснила, що у 2005р. її чоловікові було видано ордер на заселення у приміщення бувшого дитячого садочку на склад сім»ї в три особи, включаючи її та спільну доньку сторін. Оскільки, приміщення ще було слід переобладнати та відремонтувати, вони продовжували проживати у гуртожитку і на протязі кількох років проводили ремонт наданого їм приміщення. Ордер був виданий на зайняття двох кімнатної квартири. Зробивши ремонт, але не до кінця, вони у 2008р. заселилися у квартиру і прочали там проживати та продовжували робити ремонт. Однак, в подальшому їх стосунки погіршилися і вона з чоловіком розлучилися. Після розірвання шлюбу вони в певний період примирилися, в знову почали жити разом у 2010р., внаслідок чого вона з гуртожитку перебралася до відповідача у спірну квартиру. Коли стосунки знову погіршилися відповідач перестав допускати її до квартири і вона була змушена повернутися до гуртожитку, а донька залишилася проживати з відповідачем. Через деякий час вона дізналася, що відповідач живе у квартирі з іншою жінкою, з якою зараз зареєстрував шлюб, та періодично живе в с.Бохоники. Донька повернулася проживати до неї у гуртожиток, так як не могла проживати разом з батьком та його дружиною і дитиною іншої дружини відповідача. Ні вона, ні дитина не мають ключів від квартири, впускати у квартиру їх відповідач відмовляється, виключив світло, опалення, тому, позивач була змушена звернутися до суду та просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов не визнали. Відповідач суду показав, що дійсно отримав ордер в який були вписані він, позивач та їх спільна дитина, але житло отримав лише він. Після отримання квартири, він самостійно зробив ремонт квартири і всією сім»єю вони заселилися у квартиру лише у 2009 році. В подальшому позивачка сама виселилася з квартири, повернувшись до гуртожитку і у квартирі проживали лише він з донькою. Дитина проживала з ним на протязі 1 року, але після того, як він почав суворо відноситися до її виховання, вона добровільно пішла жити до матері і він замінив замки. Оскільки, на теперішній час він одружився вдруге і в них народилася з дружиною спільна дитина, він вважає, що позивач не може проживати з ним у одній квартирі, так як він створив іншу сім»ю, тому просить в задоволені позову відмовити. Виконкомом Медвеже-Вушківської сільської ради та Медвеже-Вушківською сільською радою Вінницького району та області подано заяву про слухання справи у їх відсутність. Державним підприємством «Дослідне господарство Подільської дослідної станції садівництва Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України» подано заяву про слухання справи у їх відсутність. Медвеже-Вушківське сільське комунальне підприємство «Крон» свого представника до суду не направив, неодноразово попереджався про необхідність явки до суду, тому суд за клопотанням сторін слухання справи провів у відсутність представника даного відповідача. Заслухавши пояснення сторін по справі, вивчивши докази, заслухавши свідків, суд встановив наступне: На підставі рішення виконавчого комітету Медвеже-Вушківської сільської ради № 76 від від 20.12.2005 року відповідачу [PERSON] було видано ордер № 15 від 23.12.2005 р. на право заняття жилого приміщення житловою площею 58.2 кв.м, з 2 кімнат, за адресою [ADDRESS] (а.с.4). Вказане рішення сільської ради було винесено на підставі протоколу №4 засідання адміністрації Подільської дослідної станції садівництва Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України від 03.02.2005р., за яким було вирішено виділити [PERSON] квартиру загальною площею 58,2 кв.м., по вул.Шевченко,17 (а.с.6). Дане житло було надано на склад сім"ї з трьох осіб, а саме: [PERSON], його дружини [PERSON], дочки [PERSON]. Дане житло було видано [PERSON] в зв»язку з тим, що відповідач працював токарем на ДП ДГ Подільської дослідної станції інституту садівництва НААН та перебував на квартирному обліку на даному підприємстві. На час отримання ордеру квартира потребувала ремонту, так як житлові приміщення були переобладнанні з приміщень не житлового типу, так як попередньо дана будівля була передбачена для влаштування дитячого садочку. Дану обставу підтверджує оглянута у судовому засіданні інвентарна справа на будинок №17 за адресою с.Медвеже Вушко, вул.Шевченка (а.с.120-134). На тепер нумерація будинку є зміненою з №17 на №70. Нумерація квартири також є зміненою з № 3 на № 4. Квартира № 4 складається згідно даних інвентарної справи з приміщень житлових кімнат: № 2 площею 25,1 кв.м., № 3 площею 11,9 кв.м., кухні № 4 площею 9,7 кв.м., ванної кімнати № 5 площею 5,4 кв.м., та коридору № 1 площею 6,6 кв.м.. Сарай під літерою «В» розміром 6,37 на 5,975 кв.м. у ордер не входить, інвентарних даний про входження у склад даної квартири сараю не має. Під час проведення реконструкції та будівельних робіт позивач та відповідач [PERSON], разом зі спільною дитиною сторін проживали в приміщенні гуртожитку, який займали до надання квартири - в [ADDRESS] ( кв.1), що визнано [PERSON] та [PERSON] 25.11.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького районного управління юстиції Вінницької області було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] про що вчинено актовий запис № 210 (а.с.7). За поясненням сторін, після розірвання шлюбу сторони на певний час відновили спільне проживання, але у 2011р. у відповідача виникли стосунки з іншою жінкою і в подальшому ним було зареєстровано шлюб з [PERSON] (а.с.201). Від шлюбу у подружжя народилася спільна дитина - [PERSON], 07.07.2013р.н. (а.с.202). На тепер у спірній квартирі проживають [PERSON], [PERSON], спільна дитина сторін [PERSON] та дитина [PERSON] від іншого шлюбу. У відповідності до довідки Медвеже-Вушківської сільської ради Вінницького району та області №133 від 14.03.2012р. [PERSON], [PERSON], [PERSON], є зареєстрованими за адресою : [INFO] (а.с.17). По адресі знаходження наданого за ордером №17 житла зареєстрованих осіб не має, договір найму житлового приміщення не укладався, що підтверджує наданий суду лист Медвеже-Вушківської сільської ради № 215 від 13.10.2014р. (а.с.61). Визначаючись щодо права позивача та її доньки на визнання за нею права на користування спірним житлом та заселення, суд виходить з того, що у відповідності до ст.58 ЖК України, заселення у житлове приміщення проводиться на підставі відповідного рішення виконкому міської, районної у місті, селищної, сільської ради про надання жилого приміщення в будинку та надання ордеру, який є єдиною підставою для вселення. Тобто, право на заселення мають саме особи, які внесені до ордеру. Як, встановлено по справі, сторонами було реалізовано своє право на заселення у квартиру за виданим ордером. Так, як вбачається з пояснень як позивача так і відповідача, вказані сторони, після отримання ордеру розпочали проведення ремонтних робіт і після їх закінчення до стану придатності для проживання, сім»я [PERSON] повним складом заселилася до квартири та продовжували проводити ремонтні роботи. Таким чином, суд вважає доведеною вимогу позивача на право на вселення у спірне житлове приміщення саме за [PERSON], [PERSON] та їх дитиною [PERSON] Враховуючи, що у позивача та її доньки не має можливості щодо вільного, безперешкодного користування житлом за відсутністю ключів та відсутності згоди відповідача [PERSON] на їх проживання, суд вважає за необхідне відновити порушенне право позивача та її доньки на проживання у наданому їм житлі, шляхом їх вселення у житло. В зв»язку з перешкоджанням відповідача [PERSON] щодо проживання позивача та її доньки у спірному житловому приміщенні, суд вважає за необхідне зобов»язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] та [PERSON] в користуванні квартирою №4( по ордеру №3) в будинку №70 ( відповідно до ордеру №17) по вул.Шевченко в с.Медвеже Вушко, Вінницького району та області. Щодо укладення окремого договору найму, суд враховує, що у відповідності до ст.61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках відповідного житлового фонду здійснюється на підставі договору найму житлового приміщення. Статтею 64 ЖК України передбачено, що члени сім"ї наймача користуються нарівні з наймачем усіма правами, що випливають з договору найму жилого приміщення, в т.ч. й колишні члени сім"ї. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщеням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом ( ч.3 ст. 9 ЖК України ). Враховуючи, що подружжя [PERSON] розірвало шлюб і позивач бажає проживати з донькою та укласти окремий договір найму житлового приміщення, суд виходячи, з того, що право на проживання у спірному житлі мають особи включені до ордеру, а це [PERSON] та [PERSON] з [PERSON] вважає за необхідне забов»язати Медвеже-Вушківську сільську раду Вінницького району та області в особі Медвеже-Вушківського сільського комунального підприємства «Крон» укласти з [PERSON] договір найму житлового приміщення на житлову кімнату №2 площею 25,1 кв.м., що розташована в квартирі №4( по ордеру №3) в будинку №70 ( відповідно до ордеру №17) по вул.Шевченко в с.Медвеже Вушко, Вінницького району та області включивши до складу її сім»ї неповнолітню доньку [PERSON],09.11.1997р.н. Кухню №4, площею 9,7 кв.м., санвузол №5, площею 5,4 кв.м. та коридор №1, площею 6,6 кв.м. слід залишити у спільному користуванні сторін. Щодо включення в договір найму сараю під літерою «В», суд враховує, що позивач просить укласти з нею договір найму у відповідності до положень ордеру №17, однак у даний ордер сарай «В» не внесений. Доказ того, що вказаний сарай приймався до експлуатації та приєднувався до приміщень, що закріплені за квартирою №4 ( по ордеру №3) не має, тому в задоволенні даної вимоги слід відмовити. Визначаючись, щодо вимоги про укладення договору найму з [PERSON] суд враховує, що позивач не має права заявляти вимогу в інтересах відповідача, виходячи з його прав та законних інтересів. Самим [PERSON] позовні вимоги не заявляються, тому в задоволенні даної частини позову слід відмовити. В зв»язку з частковим задоволенням позовних вимог, суд вважає, що судові витрати понесені позивачем слід стягнути саме з відповідача [PERSON] в частковому розмірі. До судових витрат суд відносить підтверджені доказами судовий збір в сумі 243,60 грн. та 121,80 грн. Всього 365,40 грн. Виходчи з частково задоволених позовних вимог ( 4 вимоги з 5-ти) в пропорційній частці, до стягнення підлягає 292,32 грн. ( 365,40:5= 73,08 грн. 365,40- 73,08 =292,32) В решті стягнення судових витрат у вигляді судового зборуслід відмовити.

Outcome: approved