Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Позиція сторін у справі У березні 2021 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання інформації недостовірною та її спростування, та відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що позивач є лікарем, зареєстрована як фізична особа-підприємець, та здійснює господарську діяльність з медичної практики у своєму медичному кабінеті. [INFO] за посиланням [INFO]„ від імені користувача з ім`ям [PERSON] опубліковано відгук про діяльність суб`єкта господарювання Клиника косметологии Dr. Dudikova було опубліковано текстовий відгук наступного змісту: «Работала в этой клинике пиар-менеджером, уволилась в декабре 2020-го. Накануне моего увольнения на моих глазах доктор [PERSON] велела двум своим косметологам, больным коронавирусом, принимать пациентов. Это был ноябрь и начало декабря. То есть ее не волновало, что могут заразиться пациенты, ее больше заботила проблема потери денег, если запись этих пациентов отменить. Искренне надеюсь, что ни один пациент или его близкие не заболели из-за такой халатности ДОКТОРА, который в своем Инстаграме лицемерно убеждает, что "самое главное - это наши пациенты". Мне очень жаль, что я раньше не увидела гнилую сущность этой "докторши", и занималась популяризацией ее непорядочного бизнеса. Знаю еще очень много нарушений закона и общечеловеческих принципов с ее стороны, именно поэтому я и уволилась, именно поэтому она меня вдогонку пытается оклеветать. Просто смешно, правда ведь рано или поздно станет известна, доктор [PERSON], вы осознаете это?». Внаслідок таких дій відповідача, вказана вище інформація поширена в мережі Інтернет та стала доступною невизначеному колу осіб, в числі яких знаходяться пацієнти медичного кабінету, що негативно впливає на сприйняття пацієнтами діяльності позивача у професійній сфері. [PERSON] є належним відповідачем по цій справі з огляду на наступне: - оспорювана інформація поширена користувачем з ім`ям [PERSON]. [PERSON] є загальновживаним скороченням імені [PERSON] , a [PERSON] - безпосередньо транслітерація прізвища відповідача з української мови літерами латинського алфавіту; - з тексту поширеної інформації її автор чітко зазначає, що працювала піар- менеджером. Вказане узгоджується з тим, що згідно з трудовим договором від 15.07.2020 [PERSON] працювала у Позивача на посаді менеджера; - автор поширеної інформації в її тексті зазначає про своє звільнення у грудні 2020 року. Відповідач звільнена з посади менеджера, яку займала у Позивача, на підставі Наказу від 11.12.2020 № 22. Інформація, яку містить вказаний текстовий коментар, є недостовірною та нічим не підтвердженою. У тексті коментаря його автор зазначає: «Напередодні мого звільнення на моїх очах доктор [PERSON] веліла двом своїм косметологам, хворим коронавірусом, приймати пацієнтів. Це був листопад і початок грудня». Також у тексті коментаря його автор зазначає: «Знаю ще дуже багато порушень закону і загальнолюдських принципів з її боку, саме тому я і звільнилася, саме тому вона мене навздогін намагається обмовити». З тексту зрозуміло, що перше твердження стосується саме позивача, оскільки чітко вказано прізвище, в другому твердженні під займенником «її» мається на увазі саме позивач, що логічно випливає з першого твердження. Вказана вище недостовірна інформація порочить ділову репутацію позивача та формує у споживача оманливе і негативне враження про послуги, які надаються позивачем. Вказана поширена інформація принижує честь та гідність позивача, тобто порушує немайнові права, завдає позивачу моральних страждань, оскільки містить принизливі вислови про позивача як людину, та про її професійні якості як лікаря. Відповідач подала відзив на позов, в якому зазначила, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, адже відповідно п. 12. Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 року № 1 встановлює, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (пункт 2 частини другої статті 119 ЦПК). Позивач зазначає, що «згідно з трудовим договором від 15.07.2020 [PERSON] працювала у позивача на посаді «менеджера». Тобто посада, на якій відповідач працювала та посада, яка вказана в дописі, є різними. Більше того, вказане аж ніяк не може бути доказом того, що відповідач є особою, яка здійснила цей допис. Позивачем зроблено «скріншот» сторінки, який жодним чином не завірено та не надано жодних підтверджень того, що такий допис взагалі існує. А якщо й існує, то дійсно зроблений автором за підписом «[PERSON]», що також свідчить про небажання позивача встановити належного відповідача. Крім цього, за посиланням, що наведене в позовній заяві, відгуки про діяльність суб`єкта господарювання «Клиника косметологии Dr. Dudikova» від користувача з ім`ям « [PERSON] » відсутні. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала та просила відмовити у його задоволенні. Процесуальні дії Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11 червня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Фактичні обставини справи Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як зазначає позивач, [INFO] за посиланням [INFO]„ від імені користувача з ім`ям [PERSON] опубліковано відгук про діяльність суб`єкта господарювання Клиника косметологии Dr. Dudikova було опубліковано текстовий відгук наступного змісту: «Работала в этой клинике пиар-менеджером, уволилась в декабре 2020-го. Накануне моего увольнения на моих глазах доктор [PERSON] велела двум своим косметологам, больным коронавирусом, принимать пациентов. Это был ноябрь и начало декабря. То есть ее не волновало, что могут заразиться пациенты, ее больше заботила проблема потери денег, если запись этих пациентов отменить. Искренне надеюсь, что ни один пациент или его близкие не заболели из-за такой халатности ДОКТОРА, который в своем Инстаграме лицемерно убеждает, что «самое главное - это наши пациенты». Мне очень жаль, что я раньше не увидела гнилую сущность этой "докторши", и занималась популяризацией ее непорядочного бизнеса. Знаю еще очень много нарушений закона и общечеловеческих принципов с ее стороны, именно поэтому я и уволилась, именно поэтому она меня вдогонку пытается оклеветать. Просто смешно, правда ведь рано или поздно станет известна, доктор [PERSON], вы осознаете это?». Позиція суду та оцінка аргументів сторін Факт поширення вказаної інформації стороною відповідача не оспорюється. Згідно ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. У відповідності до ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Згідно ст.ст. 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації. Відповідно ч.ч.1,3 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Під час розгляду справи, суду не доведено, що спірна інформація поширювалась саме відповідачем, а також не надано належних та допустимих доказів того, що взагалі такий відгук існував. Судом встановлено, що за посиланням, що наведене в позовній заяві, відгуки про діяльність суб`єкта господарювання «Клиника косметологии Dr. Dudikova» від користувача з ім`ям « [PERSON] » відсутні. Обставини, на які позивач посилається в обґрунтування того, що автором допису за підписом «[PERSON]» була саме [PERSON] ґрунтуються на припущеннях, що суперечить правилам частини шостої статті 81 ЦПК України. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позову.

Outcome: dismissed