Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Лохвицького районного суду з позовними вимогами до [PERSON] про визнання в порядку спадкування прав засновника селянського (фермерського) господарства і в обгрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , про що було зроблено відповідний актовий запис № 27 виконкомом Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області. Від імені спадкодавця секретарем Виконавчого комітету Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області 10.02.2015 року за реєстровим № 13 посвідчено заповіт, яким [PERSON] належну йому на праві постійного користування земельну ділянку площею 51,0000 га, цільове призначення : для ведення селянського (фермерського) господарства заповів [PERSON] . Позивач належним чином прийняла спадщину, відповідно до ст. 1270 ЦК України, подавши заяву про прийняття спадщини до Другої лохвицької державної нотаріальної контори. Заяву про прийняття спадщини також подала мати позивача та дружина спадкодавця - [PERSON] . Спадкова справа заведена за № 12/2017. 18.07.2019 року Лохвицьким районним судом було винесено рішення, яким визнано за позивачем в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] право власності на спадкове майно- селянське (фермерське) господарство " [PERSON] " як цілісний майновий комплекс та визнано в порядку емфітевзису право постійного користування земельною ділянкою площею 51.00 гектар, яка була надана для ведення селянського (фермерського) господарства [PERSON] на підставі рішення 14 сесії 23 скликання Лохвицької районної ради народних депутатів Лохвицького району Полтавської області від 29.08.2000 року на території Бодаквянської сільської ради та був виданий Державний акт на право постійного користування землею І-ПЛ № 009218, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею № 78, кадастровий номер земельної ділянки: 5322681100:00:007:0949. На даний час позивач не набула прав засновника селянського (фермерського) господарства та не має можливості внести зміни до Статуту Фермерського господарства " [PERSON] " та подати інформацію про кінцевого бенефіціара, як цього вимагає діюче законодавство. У вересні 2021 року позивач звернулася до Другої лохвицької державної нотаріальної контори з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку в статутному капіталі фермерського господарства " [PERSON] ". З такою ж заявою звернулася [PERSON] . Спадкоємцям було відмовлено, оскільки у статутному фонді юридичної особи відсутнє будь-яке майно, передане засновником та його членами. \~ \~ \~ \~ \~ Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] права засновника селянського (фермерського) господарства " [PERSON] " у визначеному Статутом господарства обсязі, державну реєстацію якого проведено 27.10.2000 року, номер запису 15701200001000639, ідентифікаційний код юридичної особи 31210803, юридична адреса фермерського господарства: 37260, с. Бодаква Миргородського (колишнього Лохвицького) району Полтавської області. В судове засідання позивач не з"явилася, направивши заяву про розгляд справи без її участі, вимоги позову підтримує в повному обсязі. Відповідач по справі в судове засідання не з`явилася, направивши до суду заяву, в якій щодо вимог позову не заперечує та просить справу розглядати без її участі. \~ \~ \~ Третя особа в судове засідання не з`явилася, направивши до суду заяву, в якій щодо вимог позову не заперечує та просить справу розглядати без її участі. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~ \~ \~ \~Ознайомившись з матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд приходить до наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. \~ \~ \~ \~Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. \~ \~ \~ \~Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Як вбачається з письмових матеріалів справи, [INFO] помер батько позивача по справі [PERSON] , про що було зроблено відповідний актовий запис № 27 виконкомом Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області. Від імені спадкодавця секретарем Виконавчого комітету Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області 10.02.2015 року за реєстровим № 13 посвідчено заповіт, яким [PERSON] належну йому на праві постійного користування земельну ділянку площею 51,00 га, цільове призначення : для ведення селянського (фермерського) господарства заповів [PERSON] . Позивач належним чином прийняла спадщину, відповідно до ст. 1270 ЦК України, подавши заяву про прийняття спадщини до Другої лохвицької державної нотаріальної контори. Заяву про прийняття спадщини також подала мати позивача та дружина спадкодавця - [PERSON] . Спадкова справа заведена за № 12/2017. 18.07.2019 року Лохвицьким районним судом було винесено рішення, яким визнано за позивачем в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] право власності на спадкове майно- селянське (фермерське) господарство " [PERSON] " як цілісний майновий комплекс та визнано в порядку емфітевзису право постійного користування земельною ділянкою площею 51.0000 гектар, яка була надана для ведення селянського (фермерського) господарства [PERSON] на підставі рішення 14 сесії 23 скликання Лохвицької районної ради народних депутатів Лохвицького району Полтавської області від 29.08.2000 року на території Бодаквянської сільської ради та був виданий Державний акт на право постійного користування землею І-ПЛ № 009218, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею № 78, кадастровий номер земельної ділянки: 5322681100:00:007:0949. На даний час позивач не набула прав засновника селянського (фермерського) господарства та не має можливості внести зміни до Статуту Фермерського господарства " [PERSON] " та подати інформацію про кінцевого бенефіціара, як цього вимагає діюче законодавство. У вересні 2021 року позивач звернулася до Другої лохвицької державної нотаріальної контори з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку в статутному капіталі фермерського господарства " [PERSON] ". З такою ж заявою звернулася [PERSON] . Спадкоємцям було відмовлено, оскільки у статутному фонді юридичної особи відсутнє будь-яке майно, передане засновником та його членами. Спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Перелік прав та обов"язків особи,які не входять до складу спадщини визначений у ст. 1219 ЦК України. За змістом вказаного переліку право постійного користування земельною ділянкою, яке належало спадкодавцю, не є тим правом, яке не можна успадкувати. А тому таке право за загальним правилом входить до складу спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2007 року "Про судову практику у справах про спадкування" закріплено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб. Постановою від 21.01.2020 року у справі 908/2606/18 Велика Палата Верховного Суду роз"яснила про можливість застосування до правовідносин, які виникають у зв"язку з діяльністю фермерських господарств, приписів законодавства, що регулюють діяльність товариств з обмеженою відповідальністю, у випадку, якщо спірні правовідносини не врегульовані статутом або Законом № 973-ІV. На час виникнення спірних правовідносин діяв Закон України "Про господарські товариства", який у ст. 55 передбачав, що у зв"язку зі смертю громадянина - учасника товариства, спадкоємці мали переважне право вступу до цього товариства. У разі відмови спадкоємця від вступу до товариства з обмеженою відповідальністю або відмови товариства у прийнятті до нього спадкоємця йому видавалася у грошовій або натуральній формі частка у майні, яка належала спадкодавцю і вартість якої визначалася на день смерті учасника. Велика Палата Верховного Суду також звертає увагу на те, що 17 червня 2018 року набрав чинності Закон України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" від 06.02.2018 року. Згідно з ст. 23 цього Закону у разі смерті учасника товариства його частка переходить до спадкоємця без згоди учасників товариства. Отже, за наявності у фермерського господарства статутного (складеного) капіталу з розподілом часток між його членами спадкоємці засновника (члена) фермерського господарства спадкують відповідні права засновника (члена), якому належала відповідна частку у статутному (складеному) капіталі. Додатково дана позиція підтверджена Постановою Верховного Суду України від 23 червня 2020 року по справі №179/1043/16-ц. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Оскільки позивач була членом СФГ " [PERSON] ", в якого немає сформованого статутного капіталу, не відмовлялася від вступу до цього господарства,як і позивачу не відмовляло у цьому останнє, позивачем набуте право постійного користування земельною ділянкою площею 51.0000 гектар, яка була надана для ведення селянського (фермерського) господарства [PERSON] , то визнання за позивачем в порядку спадкування після смерті батька прав засновника СФГ " [PERSON] " є ефективним способом захисту прав позивача як спадкоємиці засновника. \~ \~ \~ \~Суд визнає, що позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved