Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

Представник АТ КБ "ПриватБанк" Гребенюк О.С., що діє на підставі довіреності №367-К-Н-О від 31 січня 2019 року, звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] про стягнення з відповідача на користь позивача 12081 грн 28 к. заборгованості за кредитним договором б/н від 01 листопада 2017 року та судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач звернувся до ПАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк") з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 01 листопада 2017 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що остання разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Це підтверджується підписом відповідача у заяві. Представник позивача вказує, що [PERSON] був ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання ним анкети-заяви, що підтверджується його підписом. Крім того, в анкеті-заяві наявні запевнення відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банку про їх затвердження (Витяг із Умов та правил надання банківських послуг, з якими ознайомлено відповідача, копія наказу банку щодо затвердження редакції Умов та правил надання банківських послуг на момент підписання заяви додаються до позову). В позовній заяві зазначено, що при укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, приєднання відповідача до угоди, дія договору підтверджуються фактом користування [PERSON] картковим рахунком, використання ним кредитних коштів. Крім того, представник позивача зауважує, що виконання відповідачем договору вбачається з виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, де зазначені операції з використання кредитного ліміту, операції щодо повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користуванн ними. АТ КБ "ПриватБанк" свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі: [PERSON] було надано можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, однак не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Так, станом на 18 серпня 2019 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором б/н від 01 листопада 2017 року з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості становила 12 081 грн 28 к., з яких: 6753 грн 19 к. - заборгованість за тілом кредиту, 3825 грн 88 к. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 450 грн 72 к. - заборгованість за нарахованими відсотками, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн штраф (фіксована частина), 551 грн 49 к. штраф (процентна складова). Враховуючи те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання взятих на себе зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, представник АТ КБ "ПриватБанк" просить позов задоволити, стягнути з [PERSON] на користь позивача 12 081 грн 28 к. заборгованості та судові витрати. Ухвалою від 25 листопада 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи наявне письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. У визначений судом строк відзив не подав. Заяв чи клопотань щодо розгляду даної справи від [PERSON] не надходило. З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши наступні факти і відповідні їм правовідносини, приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення. Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Виходячи з вимог статей 526; 527; 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Судом встановлено, що 01 листопада 2017 року відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с. 11) і отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. З долучених до матеріалів справи документів вбачається, що АТ КБ "ПриватБанк" є правонаступником ПАТ КБ "ПриватБанк". Зі змісту анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг вбачається, що вона не містить будь-яких даних про суму кредиту чи кредитного ліміту. При цьому в позовній заяві зазначено про отримання [PERSON] кредиту в розмірі 500 грн та право банку змінювати кредитний ліміт. Матеріалами справи підтверджується, що відповідач користувався картковим рахунком та кредитними коштами, сума заборгованості позичальника за тілом кредиту відображена у наданому банком розрахунку, відповідно до якого заборгованість за тілом кредиту становить 6753 грн 19 к., а за простроченим тілом кредиту - 3825 грн 88 к. (а.с.10). Враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ "ПриватБанк" не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, банк вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів - тіла кредиту (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17). Так як фактично кредитні кошти згідно зазначеного обсягу кредитних зобов`язань позичальником отримано, що свідчить про погодження ним дій банку щодо умов кредитування в цій частині, суд не вбачає підстав для відмови у стягненні суми заборгованості за тілом кредиту та за простроченим тілом кредиту в розмірі 10579 грн 07 к. (6753,19 + 3825,88). А тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог в іншій частині, то суд приходить до переконання, що вони не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що банк заявляє вимогу про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитними коштами в сумі 450 грн 72 к. та штрафів в розмірі 1051 грн 49 к. При цьому позивач, з посиланням на положення ч. 1 ст. 634 ЦК України, зазначає, що сторони керувалися при укладенні договору даною нормою, яка передбачає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Водночас з такою позицією позивача суд не погоджується. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року, справа №342/180/17, провадження № 14-131цс19, сформулювала правовий висновок, що може бути застосований у даній справі. Зокрема щодо неможливості застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ "ПриватБанк" з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Пересічний споживач банківських послуг, з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов і правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ "ПриватБанк" дотримав вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", в редакції, яка діяла на час укладення договору, щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. В разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). В анкеті-заяві позичальника від 01 листопада 2017 року процентна ставка не зазначена, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Також не можна вважати частиною цього кредитного договору Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" (а.с.12), в якому визначено процентну ставку та неустойку, оскільки на ньому відсутній підпис відповідача. За таких обставин відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Відтак слід відмовити в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача штрафів у розмірі 1051 грн 49 к., з яких 500 грн (фіксована частина) та 551 грн 49 к. (процентна складова), а також заборгованості за нарахованими відсотками - 450 грн. 72 к. у зв`язку з безпідставністю через відсутність передбаченого договором обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу. З огляду на викладене, позовні вимоги слід задоволити частково: стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ "ПриватБанк" 6753 грн 19 к. заборгованості за тілом кредиту, 3825 грн 88 к. заборгованості за простроченим тілом кредиту, а всього 10579 грн 07 к. заборгованості за кредитним договором б/н від 01 листопада 2017 року. В решті позовних вимог відмовити. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, суд дійшов висновку про стягнення на користь банку кредитної заборгованості в розмірі 10579 грн 07 к., задовольнивши тим самим 87,57% позовних вимог. Отже з [PERSON] на користь АТ КБ "ПриватБанк" слід стягнути сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1682 грн 22 к. (1921 грн х 87,57%). На підставі наведеного,

Outcome: approved