Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

21 січня 2020 року позивач [PERSON] , представник позивача - адвокат Ващенко Ірина Володимирівна, звернулися до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради, про позбавлення батьківських прав. 03 березня 2020 року зазначена справа на підставі ухвали Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 лютого 2020 року (а.с. 24) надійшла в провадження Краснолиманського міського суду Донецької області. Ухвалою судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 16 березня 2020 року провадження у справі відкрито, справу призначено до підготовчого засідання (а.с. 34-35). Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 30 квітня 2020 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с. 62-63). Ухвалою суду від 29 травня 2020 року третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Службу у справах дітей Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради замінено на Орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради (а.с. 82-84). Позивач мотивує свої вимоги тим, що 22 грудня 1998 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . В липні місяці 2014 року у зв"язку з початком проведення АТО на території Донецької області, у тому числі м. Макіївка, позивач з дитиною виїхали до м. Маріуполь Донецької області для забезпечення безпеки доньки. Відповідач виїжджати категорично відмовився. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 жовтня 2016 року шлюб між ними розірвано. Спору щодо місця проживання дитини між ними не виникало. З відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання його дитини. Однак, відповідач аліменти на дитину не сплачує. Дитина знаходиться на утриманні позивача. З липня 2014 року відповідач із донькою не спілкується, не цікавиться станом її здоров"я, матеріальної допомоги не надє та взагалі на зв"язок не виходить. [PERSON] усунувся від виконання батьківських обов"язків. Всі питання щодо виховання дитини позивач вирішує самостійно. Тому просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його доньки - [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Ващенко І.В., належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 87, 88), в судове засідання не прибули, просили справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю, не заперчують проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача, про що суду надали відповідну заяву (а.с. 98). Заінтересовану особу - орган опіки та піклування виконавчого комітету виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи судом; заінтересованою особою не направлено свого представника для участі в судовому засіданні, надано заяву про розгляд справи без участі представника (а.с. 94), заперечень проти задоволення заяви заінтересованою особою висловлено не було. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Краснолиманського міського суду Донецької області (а.с.86), в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі та відзиву на позовну заяву суду не надав. Ухвалою суду від 13 липня 2020 року прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25 лютого 2010 року Червоногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). [PERSON] та [PERSON] з 22 грудня 1998 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 5 зворот). Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 жовтня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний (а.с. 5). Згідно відмітки у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого Червоногвардійським РВ Макіївського УМВС України в Донецькій області 17 червня 1999 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 3). Відповідно до Розпорядження КМУ від 07.11.2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Макіївка Донецької області є населеним пунктом, на території якого органи державної влади не здійснюють свої повноваження. У зв"язку з проведенням на території м. Макіївка Донецької області антитерористичної операції, позивач [PERSON] разом із донькою виїхали до м. Маріуполь Донецької області та на даний час проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується наданими позивачкою копіями довідок від 08 серпня 2018 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № [NUMBER] та № [NUMBER] (а.с. 7), та довідкою про склад сім"ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 461 від 24 грудня 2019 року, виданою комітетом самоорганізації населення "Жемчужний" (а.с.8 зворот). Позивач [PERSON] на даний час не працює, перебуває на обліку як безробітна в Маріупольському МЦЗ (а.с. 10 зворот.), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.с. 11 зворот). Згідно довідки № 471 від 21 грудня 2019 року, виданої КЗ "Маріупольський навчально-виховний комплекс "Ліцей-школа № 48" Маріупольської міської ради Донецької області", малолітня [PERSON] , [INFO] навчається у 4-А класі Маріупольського НВК "Ліцей-школа № 48". За час навчання у школі дитину до учбового закладу приводили та забирали мама та бабуся. З вересня 2018 року батько жодного разу не приходив до школи, не цікавився успіхами та поведінкою доньки, жодного разу не відвідував батьківських зборів (а.с. 9). Малолітня [PERSON] , [INFO] , у приватній школі танцю "DSF" з вересня 2017 року. За час навчання дитини у школі танцю батько жодного разу не відвідував заняття, на звітних концертах присутнім не був, що підтверджується довідкою № 12-1 від 27 грудня 2019 року, виданою ФОП директором школи спортивних танців Ареп" євим Д.В. (а.с. 9 зворот). Крім того, [PERSON] , [INFO] , відвідує заняття гуртка образотворчого мистецтва "Фантазія" в КЗ "Лівобережний районний Будинок дитячої та юнацької творчості" департаменту освіти Маріупольської міської ради. За період занять дитини у гуртку, батько дитину ніколи не приводив та не забирав із занять, результатми творчої роботи та проведенням дозвілля в ЛБДЮТ не цікавився, про що свідчить довідка № 246 від 21 грудня 2019 року, видана директором КЗ "Лівобережний будинок дитячої та юнацької творчості" (а.с. 10). З наданих довідок вбачається, що батько дитини - [PERSON] , участі у житті та вхованні малолітньої [PERSON] , [INFO] , не приймає. Відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4). Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Донецькій області від 16 березня 2020 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрованим чи знятим з реєстрації не значиться (а.с. 38). Згідно інформації, наданої начальником Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради від 06 березня 2020 року, за даними Сегменту "Облік ВПО " [PERSON] , [INFO] , з 22 січня 2019 року по теперішній час перебуває на обліку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 32). 13 липня 2020 року виконавчим комітетом Маріупольської міської ради суду був наданий висновок, в якому зазначено, що малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір"ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Мати здійснює належний догляд за дитиною, займається її вихованням. Батько дитини - [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] не виявляє інтересу до життя дитини, не приймає участі у її вихованні, матеріальної допомоги не надає, має заборгованість зі сплати аліментів на дитину. [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов"язків з виховання, навчання та утримання малолітньої доньки - [PERSON] , 2010 року народження. У зв"язку з відсутністю даних та інформації про батька дитини неможливе повне, всебічне та об"єктивне з"ясування обставин справи щодо розв"язання спору про позбавлення батьківських прав. У зв"язку з чим орган опіки та піклування Макіївської міської ради залишає на розсуд суду питання щодо розв"язання спору про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 96-97). Згідно довідки Червоногвардійського відділу державної виконавчої служби міста Макіївка Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 30 вересня 2019 року № 56249800 позивач [PERSON] аліменти від [PERSON] за виконавчим листом від 05 квітня 2018 року за № 236/601/18, виданим Жовтневим районним судом міста Маріуполя на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , не отримувала (а.с. 13). Заборгованість [PERSON] за виконавчим листом від 05 квітня 2018 року за № 236/601/18, виданим Жовтневим районним судом міста Маріуполя, станом на 31 січня 2019 року склала 24838,70 гривень, що підтверджується довідко. № 56249800 від 13 лютого 2019 року, виданою Червоногвардійським відділом державної виконавчої служби міста Макіївка Головного територіального управління юстиції у Донецькій (а.с. 14). В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач [PERSON] усунувся від виховання доньки, не піклується про стан її здоров"я, не цікавиться її успіхами, не приймає участі у її вихованні, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Стаття 150 Сімейного Кодексу України встановлює обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини та передбачає, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя. Згідно пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя (не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти). Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Разом з тим, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов`язки, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Отже, приймаючи до уваги той факт, що відповідач фактично не приймає участі у вихованні дитини, не надає допомоги на її утримання, суд приходить до висновку про його ухилення від виконання батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення батьківських прав. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Отже, позовні вимоги [PERSON] щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову, покладається на відповідача. Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 29 травня 2020 року позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору (а.с. 82-84). Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру судовий збір сплачується в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що згідно із Законом України "Про державний бюджет на 2020 рік" складає 840,80 гривень. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved