Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про зняття заборони з майна. В обґрунтування позову зазначив, що йому на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . Право власності на вищезазначену квартиру належить також дружині позивача - [PERSON] , яка померла [INFO] . При зверненні позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті дружини було встановлено , що відповідно до відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 1256682 та 1256691, в якій зазначене обтяження, а саме арешт нерухомого майна. За таких обставин позивач дізнався про існування заборони на належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] , зареєстрованої 25.08.2004 року за № 1256682, реєстратором Новоукраїнською районною державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: постанова аа 984478 від 08.08.2004 року, власником майна зазначений [PERSON] та за № 1256691, реєстратором Новоукраїнською районною державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: постанова аа 984475 від 08.08.2004 року, власником майна зазначена [PERSON] . Заборона відчуження об`єктів нерухомого майна на спадкове майно було накладено помилково, так як боржником взагалі являється - [PERSON] , яка ніколи не була власником майна і не має до нього жодного відношення. Крім того, позивач [PERSON] не мав жодних заборгованостей і виконавчі провадження щодо нього відсутні, тому просить суд винести рішення яким зняти заборону на нерухоме майно, квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 13.03.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено до підготовчого розгляду на 01.04.2019 року. 01.04.2019 року ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 28.04.2019 року. 28.04.2019 року розгляд справи відкладено на 13.05.2019 року в зв`язку з неявкою сторін. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відділу ДВС Новоукраїнського РУЮв судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час розгляд справи. Державний нотаріус Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи у відсутність. Суд ухвалив розгляд справи провести у відсутність сторін. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, оцінивши досліджені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) , до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , являється власником квартири [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02.03.2009 року зареєстрованого в реєстрі за №1939, Відповідно до вказаного свідоцтва про право власності на житло - квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім`ї (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року [PERSON] померла (а.с. 8). Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 1256682, в якій зазначено обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 1256682, зареєстровано: 25.08.2004 реєстратором: Новоукраїнська районна державна нотаріальна контора. Підстава обтяження: постанова аа 984478, 08.08.2004, Новоукраїнський віддіо ДВС, об`єкт обтяження: квартира, адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] та за №1256691, в якій зазначено обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 1256691, зареєстровано: 25.08.2004 реєстратором: Новоукраїнська районна державна нотаріальна контора. Підстава обтяження: постанова аа 984475, 08.08.2004, Новоукраїнський віддіо ДВС, об`єкт обтяження: квартира, адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] (а.с.5). Як вбачається з відповіді Новоукраїнського РВ ДВС від 20.12.2018 року за № 27241, згідно «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» п.9.9. строки зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становлять 3 роки, після чого вони підлягають знищенню. Тому відсутня можливість надати уточнені відомості щодо накладеного арешту на майно [PERSON] . На даний час у відділі на виконанні відсутні виконавчі документи щодо стягнення боргів з [PERSON] (а.с.7 зв.сторона). Відповідно до частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з частиною статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За змістом частин 1 та 2 статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти стосовно свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до частини першої статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 41 Конституції України та п.2, ч. 1 ст. З, ст. 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. За змістом зазначених норм та положень ст. 16 ЦК України власник має право вимагати відновлення свого порушеного права, в даному випадку - звільнення з-під арешту майна, яке належить йому на праві власності. Згідно ч.1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідно до положень ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі: визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення; затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення; припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника; прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена; закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів; визнання боржника банкрутом; фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону; якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону; якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв`язку з цим перераховані до Державного бюджету України; якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки; погашення, списання згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірньою компанією "Газ України", Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), перед постачальниками електричної енергії за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням. Відповідно до ч,1, 2 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Згідно п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 грудня 2008 року № 2274/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Аналізуючи вищенаведені обставини в даний час дія арешту на нерухоме майно позивача порушує його права, як власника, оскільки відповідно до відомостей наданих Новоукраїнським районним відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області виконавчі документи щодо стягнення боргів з [PERSON] у відділі на виконанні відсутні. Також, реєстратором Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори було накладено арешт нерухомого майна на квартиру [ADDRESS] , згідно інформаційної довідки №148133364 від 05.12.2018 р в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна міститься запис від 25.08.2004 за №1256691 про накладення арешту на вищезазначену квартиру, власником якої є [PERSON] , яка на момент внесення запису належала позивачу. Суд вважає, що [PERSON] зазначена в реєстрі помилково, оскільки власником належної позивачу квартири ніколи не була і ніякого відношення до квартири та до членів сім`ї позивача не має, що підтверджується свіцдоцтвом про право власності на квартиру(а.с.6). Враховуючи встановлені обставини, оскільки будь-яке виконавче провадження відносно позивача в провадженні відділу державної виконавчої служби відсутнє, суд прийшов до висновку, що відповідно до встановлених обставин та закону арешт накладений на майно боржника знімається та скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, що не було здійснено державним виконавцем, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про відшкодування понесених судових витрат позивачем не ставилося, які підлягають віднесенню за рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved