Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 01 березня 2013 року . Від подружнього життя мають дочку [PERSON], [INFO] У зв"язку з напруженими стосунками,вратили почуття любові та взаєморозуміння, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Просить шлюб розірвати, так як примирення неможливе та стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дочки: [PERSON], [INFO] в розмірі 3000,00 грн., щомісячно, з 11.09.2015 року і до повноліття дитини, так як відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримала просить шлюб розірвати, оскільки, примирення не можливе та стягувати аліменти на утримання дочки.НЕ заперечила щодо стягнення аліментів в розмірі 1000грн.,враховуючи матеріальне становище відповідача. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, просить шлюб розірвати, згідний сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі 1000,00 грн., оскільки, він офіційно не працює та немає постійного заробітку.Крім того,зазначив,що старався і надалі старається забезпечувати свою дитину всім необхідним,неодноразово перераховував кошти на рахунок позивачки,сплатив благодійний внесок за садок,який відвідує його дочка. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 01.03.2013 року у Франківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. Від подружнього життя мають дочку: [PERSON], [INFO] У свідоцтві про народження дитини ( серія [NUMBER], виданому 03 вересня 2013 року Франківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, батьками [PERSON] записані: [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що неповнолітня дочка сторін, зареєстрована та проживає разом з матір"ю-позивачкою по справі. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Згідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено,що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Оскільки, в судовому засіданні встановлено, що сторони, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально, збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини, його слід розірвати. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.8,12 Закону України "Про охорону дитинства" ,кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, на кожного з батьків покладається одинакова відповідальність за виховання,навчання і розвиток дитини. Вказане вбачається також із ст.150-157 СК України. Принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини передбачений Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1991 р. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, відсутність у нього інших утриманців. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підставні та підлягають до часткового задоволення та стягнення в користь позивачки аліментів на утримання дитини в розмірі 1000грн.щомісячно,що погоджено сторонами в судовому засіданні.

Outcome: approved