Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

в жовтні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом зняття арешту та заборони на його відчуження. В обгрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 28.04.2001 року МРЕВ-6 м. Києва, позивач є власником автомобіля марки NISSAN MAXIMA 3.0 V6, легковий седан-В, 1993 року випуску, кузов (коляска) № [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], зареєстрованого МРЕВ-6 м. Києва 28.04.2001 року. З метою проведення перереєстрації транспортного засобу, він звернувся до підрозділу Державтоінспекції за поточним місцем реєстрації автомобіля. Однак, перереєстрацію транспортного засобу, проведено не було, оскільки за наявною в базі даних АІС "Арешт", інформацією, постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного юстиції у місті Києві Проц B.C. від 03.01.2003 року № 303/4, на автомобіль накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження. При цьому, станом на день подачі позову до суду будь-які не виконані виконавчі документи за якими боржником міг бути позивач, на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби України відсутні. 17 вересня 2015 року позивач звернувся до ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві із заявою про надання інформації та видачу додаткової копії постанови про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до органу, який його видав для пред'явлення до органу, що здійснює реєстрацію транспортних засобів для знаття арешту, накладеного на майно. Згідно листа-відповіді ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві від 21.10.2015 року, за вих. №20755 перевіркою Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень встановлено, що даних стосовно накладеного арешту постановою ВДВС Голосіївського районного місті Києві від 03.01.2003 року № 303/4 на майно позивача, в тому числі автомобіля знайдено. Проте з наявної в базі даних підрозділу Державтоінспекції за поточним місцем реєстрації автомобіля АІС "Арешт" інформації та листа-відповіді вбачається, що арешт знятий не був і транспортний засіб марки NISSAN, державний номерний знак [NUMBER], перебуває під забороною. У судове засідання позивач не з»явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 28.04.2001 року МРЕВ-6 м. Києва, [PERSON] є власником автомобіля марки NISSAN MAXIMA 3.0 V6, легковий седан-В, 1993 року випуску, кузов (коляска) № [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], зареєстрованого МРЕВ-6 м. Києва 28.04.2001 року. З метою проведення перереєстрації транспортного засобу [PERSON] звернувся у визначеному, постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388, порядку до підрозділу Державтоінспекції за поточним місцем реєстрації автомобіля - МРЕВ-6 м. Києва. Однак, в перереєстрації транспортного засобу [PERSON] відмовили, оскільки за наявною в базі даних АІС "Арешт" інформацією, вбачається, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного юстиції у місті Києві Проц B.C. від 03.01.2003 року № 303/4 на автомобіль марки NISSAN, державний номерний знак [NUMBER], накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження. 17.09.2015 року, [PERSON] звернувся до відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві із заявою про надання інформації та видачу додаткової копії постанови про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до органу (посадовій особі), який його видав для пред'явлення до органу, що здійснює реєстрацію транспортних засобів для знаття арешту, накладеного на його майно. Згідно листа-відповіді відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві від 21 жовтня 2015 року за вих. № 20755 перевіркою Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень встановлено, що даних стосовно накладеного арешту постановою ВДВС Голосіївського районного місті Києві від 03.01.2003 року № 303/4 на майно [PERSON], в тому числі автомобіля марки NISSAN, державний номерний знак [NUMBER], не знайдено. Проте з наявної в базі даних підрозділу Державтоінспекції за місцем реєстрації автомобіля - МРЕВ-6 м. Києва, інформації АІС "Арешт" та листа-відповіді з ВДВС Голосіївського районного місті Києві, вбачається, що арешт знятий не був і транспортний засіб власника [PERSON], перебуває під забороною. Відповідно до ч. 1,2 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ч.1 ст.6, п.1 ч.2 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим законом. Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов»язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також проводяться інші дії, необхідні у зв»язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим законом. Наявна в базі даних АІС "Арешт" інформація, про арешт автомобіля та заборону на його відчуження, накладеного постановою державного виконавця від 03.01.2003 року № 303/4, обмежує право [PERSON] як власника, належним чином та в повному обсязі використовувати своє право на автомобіль марки NISSAN MAXIMA 3.0 V6, ЛЕГКОВИЙ СЕДАН-В, 1993 року випуску, кузов коляска [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], в зв'язку з цим, заявлені [PERSON] вимоги про скасування арешту та заборони на відчуження вказаного автомобіля, підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved