Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

24 квітня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить суд скасувати рішення Київського районного суду м.Донецька від 19.10.1995 року про визнання [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Імера, Цалковського району Грузинської ССР, безвісно відсутнім. В обґрунтування заяви зазначає, що від шлюбу [PERSON] та [PERSON] народився [PERSON] - заявник у даній справі. Вказаній шлюб було розірвано 29.09.1992 року, а з листопада 1992 року [PERSON] зник, його місце знаходження було невідоме. [PERSON] вдруге зареєструвала шлюб, та у зв`язку з тим, що інший чоловік гарно ставився до заявника та мав намір усиновити його, а місце знаходження [PERSON] залишалось невідомим [PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання [PERSON] безвісно відсутнім. Відповідно до рішенням Київського районного суду м.Донецька від 19.10.1995 року заяву [PERSON] було задоволено та [PERSON] було визнано безвісно відсутнім У судове засідання заявник та представник заявника не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надіслали суду заяву про розгляд заяви за їх відсутності, просили задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, надіслав до суду письмову заяву, якій зазначив, що не заперечує проти скасування рішення про визнання його безвісти відсутнім та просить справу розглянути за його відсутності. Заява надійшла до суду поштовим листом від [PERSON] з [ADDRESS] . Адреса адресанта співпадає з адресою реєстрації місця проживання, яка зазначена у паспорті громадянина Російської Федерації [PERSON] . Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 45 ЦК України, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Згідно з п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою. Згідно довідки про укладення шлюбу № 264 від 21.03.2008 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану управління реєстрації актів цивільного стану Ставропільського краю по місту Єсентуки, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 11 листопада 1989 року народження, актовий запис № 785. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.03.1996 року, виданої Київським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Донецька, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблений актовий запис № 656 від 03.07.1990 року. Батьками [PERSON] зазначені - [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки про внесення змін від 04.12.2019 року № 1514/04.4-112 виданої Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецька міського управління юстиції Донецької народної республіки, актовий запис цивільного стану № 656 від 03.07.1990 року про народження на ім`я [PERSON] , яка складена відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьк на підставі рішення про усиновлення № 86/2 від 13.03.1996 року Київського районного виконавчого комітету міста Донецьк зроблені наступні зміни у гр.1, 3, 11, 12, 13, 14, 15, 22. 21 березня 1996 року внесені наступні зміни: прізвище дитини з " [PERSON] " змінено на " [PERSON] ", по батькові дитини з " [PERSON] " змінено на " [PERSON] ", прізвище батька дитини з " [PERSON] " змінено на " [PERSON] ", ім`я батька дитини з " [PERSON] " змінено на " [PERSON] ", по батькові батька дитини з " [PERSON] " змінено на " [PERSON] ", дата народження батька дитини з " [INFO] " змінена на "[INFO]", національність батька дитини з " грек " змінена на "українець". Актовий запис про шлюб № 762 від 10.09.1993 року по Київському відділу РАЦС міста Донецька. 21.03.1996 року зроблені наступні зміни: прізвище матері дитини з " [PERSON] " змінено на " [PERSON] ". Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Європейський суд з прав людини у справі «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим ЄСПЛ. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92). Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про реєстрацію актів цивільного стану, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки можливості збору доказів на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, сімейного життя тощо. Таким чином, на підставі зазначених доказів суд приходить до висновку що [PERSON] є сином [PERSON] , тобто, особа яка заінтересована у поновленні правового статусу громадянина Музенітова [PERSON] . Рішенням Київського районного суду міста Донецька від 19 жовтня 1995 року [PERSON] , 1968 року народження, уродженця міста Донецька, визнано безвісно відсутнім. На час ухвалення судового рішення від 19 жовтня 1995 року, судом встановлено, що [PERSON] за місцем свого постійного проживання відсутній з 1992 року та його місце перебування заявниці невідоме. Однак наразі [PERSON] стало відомо, що його усиновив [PERSON] . Останній є колишнім чоловіком [PERSON] - матері [PERSON] , що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану № 00010579267 від 05.06.2012 року. За таких обставин суд, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувавши обставини справи та надавши їм належну оцінку, з врахуванням того, що в матеріалах справи достатньо відомостей, що ідентифікують [PERSON] , [INFO] , та відомостей, що свідчать про його місце перебування, дійшов висновку щодо наявності правових підстав для скасування рішення Київського районного суду міста Донецька від 19 жовтня 1995 року.

Outcome: approved