Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

07.04.2021 року до Рівненського міського суду надійшла на розгляд позовна заява [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням . В обґрунтування позовних вимог вказує, що він визнаний потерпілим у кримінальному провадженні № 12018180010000619 від 28 січня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 18 лютого 2021 року у справі №569/7991/18 вказане кримінальне провадження закрито, а [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КПК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Позивач вказує, що внаслідок вчинення відповідачкою кримінального правопорушення йому було завдано матеріальну шкоду в розмірі 8 216 грн 10 коп. гривень, яку на сьогоднішній день не відшкодовано, тому він змушений звернутися до суду. Ухвалою суду від 19.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено справу до розгляду у судовому засіданні. Позивач в судове засідання не з`явився, хоч про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В судове засідання відповідач неодноразово не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток та опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Судові повістки направлені за адресою відповідача, зазначеною останньою у заяві від 01.07.2021, повернуті до суду з відміткою пошти про причини невручення: адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Частиною 1 статті 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відтак, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідачки в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що на розгляді Рівненського міського суду Рівненської області перебувало кримінальне провадження № 12018180010000619 від 28 січня 2018 року за ч.1 ст. 185 КК України відносно [PERSON] . Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 18 лютого 2021 року у справі №569/7991/18 вказане кримінальне провадження закрито, у зв`язку із закінченням строків давності та звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності. Цивільний позов потерпілого залишено без розгляду. Вказаною ухвалою суду встановлено, що 27.01.2018, біля 23 год 00 хв, [PERSON] ,перебуваючи по вул. Міцкевича,9 в м. Рівне, біля супермаркету "Наш край", під час стички між її знайомими [PERSON] та [PERSON] , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю спостереження за нею збоку сторонніх осіб, [PERSON] та [PERSON] , таємно викрала мобільний телефон марки " Huawei Mate 10 Lite" вартістю 8216 грн 10 коп, який випав з кишені куртки [PERSON] та належить останньому, яким в подальшому розпорядилася та, за допомогою малознайомого [PERSON] , який не знав про те, що мобільний телефон крадений, здав його до ломбардного відділення ПТ "Ломбард Донкредит ТОВ "Інтер-Ріелті і Компанія", що по вул. Грушевського, 1 у м. Рівне, чим завдала потерпілому позовом [PERSON] майнової шкоди у вказаному розмірі. Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), [PERSON] вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України. Вирішення питання щодо розгляду цивільного позову за умов закриття кримінального провадження з наведених вище підстав не передбачено ст.129 КПК України. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» від 31 березня 1989 року №3 (зі змінами, внесеними постановами від 25 грудня 1992 року №13 та 3 грудня 1997 року №12), у разі закриття кримінальної справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства. В силу з ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6, судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно положень ст. 44 КК України, звільнення від кримінальної відповідальності це врегульована кримінальним і кримінальним процесуальним законодавством відмова держави від засудження особи, яка вчинила злочин, і від застосування щодо неї примусу у формі покарання. Звільнення особи від кримінальної відповідальності не свідчить про виправдання особи, про визнання її невинуватою у вчиненні злочину. У цьому випадку КК виходить зі встановлення факту вчинення особою кримінально караного діяння, а тому передбачені КК підстави для звільнення від кримінальної відповідальності відповідно до положень ст.49 КК України не є реабілітуючими. Зважаючи на те, що відповідач на продовженні кримінального провадження та ухваленні виправдувального вироку не наполягав, кримінальне провадження в справі закрито саме за його клопотанням, підстава закриття кримінального провадження не є реабілітуючою, тому суд вважає, що між протиправними діями відповідача, виною відповідача у вчиненні кримінального правопорушення та наслідками у виді заподіяння позивачу, як потерпілому у вказаному кримінальному правопорушенні матеріальної шкоди є причинно-наслідковий зв`язок. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача шкоду, завдану позивачу кримінальним правопорушенням в сумі 8 216 грн 10 коп.

Outcome: approved