Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

У квітні 2014 року державний виконавець відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Васильєв С.С. (далі - державний виконавець ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Васильєв С.С.) звернувся із поданням, погодженим начальником ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві, про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України. Подання обґрунтовано тим, що ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві здійснюється виконавче провадження №958/14 з примусового виконання виконавчого листа від 20.09.2002 року №2-3908/02, виданого Оболонським районним судом м. Києва щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 11.09.2002 року і до досягнення дитиною повноліття. Як зазначив суб'єкт подання, боржник ухиляється від добровільної сплати боргу. З цих підстав суб'єкт подання просив суд тимчасово обмежити [PERSON] у праві виїзду за межі України без вилучення у нього паспортного документа, який надає право на виїзд за межі України. У судовому засіданні державний виконавець ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Васильєв С.С. подання підтримав, просив суд його задовольнити. Боржник та представник стягувача у судове засідання не з'явилися, відповідно до ч.2 ст.377-1 ЦПК України суд розглядає подання державного виконавця про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України без виклику чи повідомлення боржника та стягувача. Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві здійснюється виконавче провадження №958/14 з примусового виконання виконавчого листа від 20.09.2002 року №2-3908/02, виданого Оболонським районним судом м. Києва щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 11.09.2002 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначене рішення суду набрало законної сили і на його виконання Оболонським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист №2-3908/02. Постановою державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Дмитраша В.В. від 23.10.2006 року було відкрито виконавче провадження №958/14 з примусового виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18.09.2002 року №2-3908/02. На даний час виконавче провадження з виконання вказаного судового рішення здійснюється державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Васильєвим С.С. Державний виконавець у судовому засіданні зазначив, що боржник [PERSON] не виконує рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18.09.2002 року №2-3908/02. Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України "Про виконавче провадження". За приписами п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням. Питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби (ст. 377-1 ЦПК України). З наведеного вбачається, що Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань. На переконання суду, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків. На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. У зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб. Державним виконавцем не надано жодних доказів, які б свідчили про вчинення боржником дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; ненадання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб; нез'явлення боржника за викликом державного виконавця за умови отримання такого виклику. Відтак, у суду відсутні достатні підстави вважати, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18.09.2002 року №2-3908/02, а тому суд дійшов до висновку про необхідність відмовити державному виконавцеві ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Васильєву С.С. у задоволенні його подання про тимчасове обмеження боржника [PERSON] у праві виїзду за межі України. Водночас, суд зазначає, що за наявності об'єктивних даних щодо ухилення боржника від виконання рішення суду державний виконавець не позбавлений права повторно звернутись до суду з відповідним поданням в порядку передбаченому законом. Таким чином, відповідно до ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" та,

Outcome: dismissed