Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, згідно якої просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість по сплаті аліментів, які стягувалися на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] за виконавчим листом № 2-472/2000 року, у розмірі 35056 грн. 66 коп. На обґрунтування позову зазначила, що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 12.04.2000 року з [PERSON] на її користь стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 30.03.2000 року і до повноліття дитини. Зазначила, що на підставі зазначеного рішення по виконавчому листу № 2-472/2000 року аліменти стягувалися з ФОП [PERSON], з якою відповідач мав трудові відносини. Станом на 30.06.2013 року відповідач допустив заборгованість по аліментам у розмірі 35056 грн. 66 коп. У 2013 році вона звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04.02.2014 року з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі ? частини з усіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення донькою повноліття . На підставі даного рішення був виданий виконавчий лист, який вона пред»явила до виконання до Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ. Згідно повідомлення з Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ після отримання службою виконавчого листа № 537/5701/13-ц по рішенню суду від 18.03.2014 року , виконавче провадження за виконавчим листом № 2-472/2000 року було завершено 24.03.2014 року на підставі п.9 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» та передано до архіву суду . Зазначила, що заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом № 2-472/2000 року в розмірі 35056 грн. 66 коп. залишилась так і не стягнутою. З урахуванням викладеного, просить ухвалити рішення яким стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість по сплаті аліментів, які стягувалися на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] за виконавчим листом № 2-472/2000 року, у розмірі 35056 грн. 66 коп. Позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, прохали їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові, надавши суду пояснення аналогічні викладеним. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, в судове засіданні не зявився, надавши до суду заперечення відповідно до змісту яких в задоволені позову прохав відмовити з підстав недоведеності. Представник відповідача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що відразу після народження доньки за заявою позивачки рішенням суду з 30.03.2000 року нього були стягнуті аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку . В подальшому, незважаючи на рішення суду, позивач знову звернулася до суду з позовом про стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сум 650 грн. щомісячно. Рішенням суду від 04.02.2014 року з нього були стягнуті аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі ? частини заробітку. На даний час він сплачує аліменти, заборгованості по аліментам він не має. Зазначив, що позивач не надала будь-яких доказів розрахунків державного виконавця про заборгованість по аліментам. Представник третьої особи Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ державний виконавець Грбульов А.В в судовому засіданні заперечував проти твердження позивача в частині наявності у [PERSON] боргу в розмірі 35056,66 грн., оскільки факт погашення боржником останнього, підтверджується наявною в матеріалах виконавчого провадження довідкою ФОП «Гірман» від 23 червня 2015 року; при вирішення спору останній покладається на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення сторін, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності приходить до наступних висновків. Статтею 6 Конституції України визначено, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. В статті 124 Конституції України встановлено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Судом встановлено, що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12.04.2000 року з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 30.03.2000 року і до повноліття дитини ( справа № 2-472/2000). На підставі вищезазначеного рішення позивачці був виданий виконавчий лист, який був пред»явлений нею для виконання до Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ. Як вбачається з досліджених в судовому засіданні матеріалів виконавчого провадження №2 - 472/2000, станом на 6 грудня 2012 року боржник мав заборгованість по аліментам в розмірі 37350,47 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком від 4 січня 2013 року (а.с.46). Зазначений позивачкою факт наявності заборгованості, також підтверджується постановою про звернення стягнення на доходи боржника, винесеної державним виконавцем Крюківського відділу ДВС Кременчуцького МУЮ [PERSON] 7 серпня 2012 року за змістом якої вбачається, що стягнення за зазначеним вище виконавчим листом проводиться з урахуванням боргу в розмірі 35\~767,11 грн.(а.с.91) В подальшому позивач звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів, згідно якого просила стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 650 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04.02.2014 року уточнені позовні вимоги позивачки були задоволені та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] до її повноліття в розмірі ? з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття ( справа № 537/5701/13-ц). На підставі вищезазначеного рішення позивачці був виданий виконавчий лист, який був пред»явлений нею для виконання до Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ. 24 березня 2014 року виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-472/2000 року щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки в розмірі ? частини з усіх видів доходів на підставі п.9 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» та у відповідності до «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» було завершено та передано до архіву Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ, що підтверджується відповідною постановою державного виконавця(а.с.78) 14 квітня 2014 року державним виконавцем Чайкою І.О. при вчинення виконавчих дій за виконавчим листом № 537/5701 щодо виконання рішення Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 4 лютого 2014 року, було винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника, зі змісту якої вбачається, що станом на квітень 2014 року заборгованість в розмірі 35\~767,11 грн. боржником погашена не була і стягнення за цим виконавчим листом проводилось із врахуванням зазначеного вище боргу (а.с.172). Відповідно до повідомлення з Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ № 1598 від 21.01.2016 року станом на 20.01.2016 року заборгованість по сплаті аліментів по виконавчому листу № 537/5701/13-ц [PERSON] погашена. Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі рішення). Зі змісту ст.2 Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що примусове виконання судових рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці. З наведених вимог законодавства вбачається, що суди наділені повноваженнями здійснювати правосуддя, проте не наділені повноваженнями виконувати судові рішення. Виконання судових рішень покладено на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження лише у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України Оскільки виконання судових рішень не віднесено Законом до компетенції судів, тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення боргу в порядку виконання рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 14 квітня 2000 року. Окрім того, суд вважає за необхідне розяснити позивачу, її право на звернення до суду в порядку, передбаченому ст.55 Конституції України, ст.383 ЦПК України, ст.82 Закону України "Про виконавче провадження" з позовною заявою щодо оскарження рішення, дію, бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, під час виконання судового рішення, якщо вважає, що цим рішенням порушено її права.

Outcome: dismissed