Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

В серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом відповідно до якого просить суд змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на її користь, на утримання малолітнього сина [PERSON] , 2012 р.н., за рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12.04.2017 року з 1000,00 грн., щомісячно на 2500,00 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21.08.2010 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу в них народився син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12.04.2017 року було частково задоволено її позов та стягнуто з відповідача на її користь аліменти, на утримання сина, в твердій грошовій сумі 1000,00 грн., щомісячно і до повноліття дитини. Відповідач окрім сплати аліментів в розмірі 1000,00 грн. жодного разу ні фінансово, ні фізично не допоміг дитині, спілкується з ним лише зрідка в телефонному режимі, не займається розвитком дитини. На даний час відповідач офіційно працевлаштований, інших утриманців у нього немає, він є працездатним чоловіком, має задовільний стан здоров"я, тому має можливість для того, щоб забезпечити гідний рівень життя своєму синові. В судове засідання сторони не з"явилися. Від позивачки надійшло письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, просить суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з"явився, причину неявки суду не повідомив. Відзиву на позовну заяву не подавав. У з"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] ( а.с.9). Відповідно до рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27.01.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 21.08.2010 року було розірвано ( а.с. 6). Згідно рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12.04.2017 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , (РНПП [NUMBER] ), уродженця м.Бердичева, на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 03.03.2017 і до досягнення дитиною повноліття ( а.с. 7-8) Як вбачається з довідки, виданої Бердичівським міським центром зайнятості від 11.07.2019 року, [PERSON] зареєстрована як безробітна в Бердичівському МЦЗ з 05.11.2018 року, розмір допомоги по безробіттю за період з 01.01.2019 року по 30.06.2019 року становив 11024 грн. 38 коп ( а.с.13). Згідно довідки, виданої ФОП [PERSON] , [PERSON] дійсно працює на постійній основі з 14.08.2019 року у ФОП [PERSON] на посаді інженера з підготовки виробництва . Дохід за період з серпня 2019 року по жовтень 2019 року склав 10928,57 грн. ( а.с.32). Відповідно до довідки про доходи [PERSON] , який працює на посаді електрослюсаря з ремонту устаткування РП 3 розряду в ПрАТ " Львівобленерго", його дохід за період з червня 2019 року по листопада 2019 року становив 41410 грн. 25 коп. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки , сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів виплати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмірі аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно Закону України " Про державний бюджет України на 2020 рік" зріс розмір прожиткового мінімуму , а саме для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня він становить 2218 грн., з 1 липня - 2318 грн., а з 1 грудня - 2395 грн. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В порушення вимог ст. ст. 12,13,81 ЦПК України відповідачем суду не надано жодного належного доказу про те, що він не спроможній сплачувати аліменти в розмірі по 2500,00 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітнього сина [PERSON] , 2012 р.н. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище сторін, враховуючи встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, те, що інших утриманців відповідач не має, рівність батьків в понесені витрат на утримання дитини, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та збільшити розмір які стягуються з відповідача на утримання сина - [PERSON] , 2012 р.н., і стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі по 2000,00 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, при визначенні початку строку стягнення аліментів, слід враховувати , що згідно роз`яснень, даних в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 " Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України на відповідача покладаються судові витрати, які стягуються на користь держави відповідно до вимог Закону України " Про судовий збір". На підставі наведеного,

Outcome: partial