Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Піщанського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, в якому просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , особою, що втратила право на проживання та реєстрацію в житловому будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , власником якого вона являється. В обгрунтування своїх вимог зазначає, що вона являється власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З 1980 року у вказаному будинку зареєстрована відповідач, проте більше 8 (восьми) років відповідач у вказаному домоволодінні фактично не проживає та місце її знаходження невідомо. Разом з тим, реєстрація відповідача у її домоволодінні порушує її майнові права як власника будинку. В зв`язку з тим, що відповідач не проживає та не користується належним їй житлом більше шести місяців позивач просить суд її позовні вимоги задовольнити.Однак, просить судові витрати з відповідача не стягувати та залишити за нею. Ухвалою суду від 16 жовтня 2020 року в даній справі було відкрито провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 15 грудня 2020 року в даній цивільній справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання 14 січня 2021 року позивач [PERSON] та її представник адвокат Гордаш Н. М. не з`явилися, проте на адресу суду від позивача надійшло клопотання, в якому вона просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Судові витрати просить з відповідача не стягувати. Згідно із ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленою про дату,час та місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання 14 січня 2021 року не з`явилася, про дату, час та місце судових засіданнь, призначених на 15 грудня 2020 року та на 14 січня 2021року була повідомлена належним чином, оскільки викликалася до суду шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційній сторінці Піщанського районного суду Вінницької області на веб-порталі "Судова влада України" в мережі "Інтернет". Відзиву на позовну заяву та будь- яких заяв та клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин неявки два рази, відзив на позовну заяву не подала, суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до положень ч. 1 ст. 280, ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 168870885 позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] . (а.с.5). З копії домової книги для прописки (реєстрації) громадян по [ADDRESS] , вбачається, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована для місця проживання за адресою : [ADDRESS] , з 1980 року (а.с.6-7). Відповідно до довідки виконавчого комітету Піщанської селищної ради Піщанського району Вінницької області № 907 від 20 серпня 2020 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована на території селищної ради в [ADDRESS] , з 1980 року і по даний час (а.с.8). Відповідно до ст. 47 Конституції України від 28 червня 1996 року, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Стаття 72 ЖК України зазначає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верхового суду України від 03 квітня 1987 року № 2 «Про практику застосування судами житлового законодавства», за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї житлове приміщення зберігається протягом шести місяців. Якщо людина відсутня в житловому приміщенні понад шість місяців без поважних причин, вона вважається такою, що втратила право на житлове приміщення. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верхового суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача приміщення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в тому числі на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. В ст. 9 ЖК України, передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 ст.405 ЦК України передбачено, що член власника сім"ї втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач не проживає в будинку, що належить на праві особистої власності позивачу, понад 8 (вісім) років, а своєю реєстрацією у житлі порушує права позивача як власника на користування та розпорядження майном, захист, якого передбачений ст. 391 ЦК України, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Що ж стосується вимоги позивача щодо визнання відповідача таким, що втратив право на реєстрацію у належному їй будинку, суд вважає її передчасною, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в тому числі на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу. В частині 1 ст. 141 ЦПК України зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до частини 2 зазначеної статті інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.Однак, позивач просить судові витрати з відповідача не стягувати та залишити за нею. На підставі викладеного,

Outcome: partial