Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

17.11.2020р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява Громадської організації «Інвалідів «КАРІТАС» до ПрАТ «СК «Інгосстрах», ТДВ «СК «Кредо», АТ КБ «ПриватБанк» про визнання дій протиправними та відновлення становища, яке існувало до прийняття рішень, оформлених у вигляді Протоколу № 14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки від 16.10.2020р. АТ КБ «ПриватБанк» та іншим вимогам. Ухвалою судді Федоріщева С.С. від 18.11.2020р. було відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи за загальними правилами позовного провадження в підготовче засідання (а.с.№42 т. № 1). Ухвалою судді Федоріщева С.С. від 19.11.2020р. № 201/10958/20 (провадження № 2-з/201/211/2020) було вжито заходи забезпечення позову (а.с. № 58-64 т. № 1). Ухвалою суду від 20.01.2021р. (під головуванням судді Федоріщева С.С.) в задоволенні клопотання АТ КБ «ПриватБанк» від 16.12.2020р. про скасування заходів забезпечення позовних вимог, вжитих ухвалою судді Федоріщева С.С. від 19.11.2020р., було відмовлено (а.с.№145-149 т. № 1). Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26.03.2021р. ухвала суду від 20.01.2021р. (під головуванням судді Федоріщева С.С.), якою було відмовлено у скасуванні заходів забезпечення позову, була скасована (а.с. № 110-115 виділених матеріалів). 10.02.2021р. ухвалою суду (під головуванням судді Федоріщева С.С.). було витребувано докази у АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.№159-160 т. № 1). На виконання ухвали суду від 10.02.2021р. представником АТ КБ «ПриватБанк» Сокуренком Є.С. 22.03.2021р. підготована письмова відповідь (а.с. № 1-2 т. № 2). 10.02.2021р. до канцелярії суду надійшла уточнена позовна заява (а.с.№161-173 т. № 1). В обґрунтування позовних вимог в уточненій редакції керівник ГО «Інвалідів «КАРІТАС» Дорошенко С. зазначав про те, що до ГО «Інвалідів «КАРІТАС» звернулись громадяни [PERSON] та [PERSON] , які повідомили про порушення їх прав споживачів, які були допущені з боку страхових компаній ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах», ТДВ «Страхова компанія «Кредо» та АТ КБ «ПриватБанк». Так, позивачу стало відомо, що споживачем [PERSON] було укладено Договір (поліс) добровільного страхування від нещасних випадків № DNH0NS-167D26M 0-800-500-206 від 13.08.2016р. з ТДВ «Страхова компанія «Кредо», а споживачем [PERSON] було укладено Договір комплексного страхування № LVH1NBR-15AC0E0 0-800-500-801 від 12.11.2015р. з ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах». Обидва договори були укладені даними фізичними особами через страхового агента - АТ КБ «ПриватБанк» (про що є відомості у вищезазначених договорах страхування). Споживачі повідомили позивача про порушення їх прав як споживачів, з огляду на те, що АТ КБ «ПриватБанк» систематично звертається до них з вимогами переукласти раніше укладені страхові договори, що були укладені за участі АТ КБ «ПриватБанк», як страховим агентом, від імені ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» і ТДВ «Страхова компанія «Кредо» на нових партнерів банку АТ КБ «ПриватБанк», а також заявляли про потребу негайного припинення нині діючих договорів страхування, оскільки між вказаними страховими компаніями та банком, як страховим агентом, припинені партнерські відносини, що зумовлює наслідки для застрахованих осіб у вигляді дострокового припинення договорів страхування. З пояснень споживачів вбачається, що договори страхування укладались ними під час отримання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» (одночасно, оскільки це було однією із умов отримання банківської послуги), оскільки АТ КБ «ПриватБанк» діяв як страховий агент страхових компаній ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» і ТДВ «Страхова компанія «Кредо», то з`ясувати визначене коло осіб споживачів чиї права можуть бути порушені рішенням відповідачів про припинення партнерських відносин неможливо. Крім того, споживачі звертались до працівників АТ КБ «ПриватБанк» з проханням внести зміни до діючих договорів страхування, на що АТ КБ «ПриватБанк» було повідомлено про те, що ним заблоковано всі можливі канали щодо переукладання договорів страхування за участі АТ КБ «ПриватБанк», як страховим агентом від імені ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» і ТДВ «Страхова компанія «Кредо». Також, АТ КБ «ПриватБанк» заблоковано у всіх банківських каналах можливість укладання договорів страхування на нових умовах або внесення змін в них за участі АТ КБ «ПриватБанк», як страховим агентом, від імені ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» і ТДВ «Страхова компанія «Кредо». В подальшому, від споживачів стало відомо про наявність Протоколу № 14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки АТ КБ «ПриватБанк» від 16.10.2020р., де було оформлено наступні рішення АТ КБ «ПриватБанк»: 1. Припинити ділові відносини з ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» (код за ЄДРПОУ - 33248430) та ТДВ «Страхова компанія «Кредо» (код за ЄДРПОУ - 13622789) з продажу їх страхових продуктів; 2. Розпочати комунікації з клієнтами ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» (код за ЄДРПОУ - 33248430) та ТДВ «Страхова компанія «Кредо» (код за ЄДРПОУ - 13622789) щодо вибору інших акредитованих компаній або необхідності змінити технологію сплати щомісячних страхових платежів шляхом самостійного формування платежу (замість використання послуги «регулярний платіж»); Крім того, у Протоколі № 14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки від 16.10.2020р. АТ КБ «ПриватБанк» було зафіксовано вже фактично здійснені дії АТ КБ «ПриватБанк» щодо порушень умов Договорів доручення з ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» та умов Договорів доручення ТДВ «Страхова компанія «Кредо»: 1. АТ КБ «ПриватБанк», як страховим агентом, від імені ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» і ТДВ «Страхова компанія «Кредо» припинено укладення нових договорів страхування. 2. АТ КБ «ПриватБанк» заблоковано списання страхових платежів з овердрафт з рахунків клієнтів за укладеними клієнтами договорами страхування, що укладені АТ КБ «ПриватБанк», як страховим агентом, від імені ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» і ТДВ «Страхова компанія «Кредо». 3. АТ КБ «ПриватБанк» заблоковано всі можливі канали АТ КБ «ПриватБанк» щодо переукладання договорів страхування за участі АТ КБ «ПриватБанк», як страховим агентом, від імені ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» і ТДВ «Страхова компанія «Кредо». 4. АТ КБ «ПриватБанк» заблоковано у всіх банківських каналах можливість укладання договорів страхування на нових умовах або внесення змін в них за участі АТ КБ «ПриватБанк» як страховим агентом від імені ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» і ТДВ «Страхова компанія «Кредо». 5. Працівниками АТ КБ «ПриватБанк» клієнтам страхових компаній ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» та ТДВ «Страхова компанія «Кредо» пропонується укладати нові договори або переукладати раніше укладені страхові договори, що були укладені за участі АТ КБ «ПриватБанк», як страховим агентом, від імені ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» і ТДВ «Страхова компанія «Кредо» на нових партнерів банку. Крім того, АТ КБ «ПриватБанк», як фінансова установа, що відповідає за прийняття та здійснення платежів своїм рішенням, що оформлене Протоколом № 14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки від 16.10.2020р. АТ КБ «Приватбанк» зафіксував рішення про обмеження в прийнятті страхових платежів від клієнтів споживачів послуг страхування, а саме: початок комунікації з клієнтами ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» (код за ЄДРПОУ - 33248430) та ТДВ «Страхова компанія «Кредо» (код за ЄДРПОУ - 13622789) щодо необхідності змінити технологію сплати щомісячних страхових платежів шляхом самостійного формування платежу (замість використання послуги «регулярний платіж»). Отже, керівник ГО «Інвалідів «КАРІТАС» Дорошенко С. вважав, що АТ КБ «ПриватБанк» було порушено п.2 ч.1, абз.12 ч.2 ст.19 ЗУ "Про захист прав споживачів". В уточненій редакції позовних вимог від 10.02.2021р. представник позивача просив: 1. Визнати протиправними дії АТ КБ «ПриватБанк» стосовно прийняття рішень та визнати незаконними рішення оформлені у вигляді Протоколу № 14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки від 16.10.2020р. АТ КБ «ПриватБанк». 2. Визнати протиправними дії АТ КБ «ПриватБанк», ТДВ «Страхова компанія «Кредо», ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» щодо порушення прав невизначеного кола споживачів, що є клієнтами ТДВ «Страхова компанія «Кредо» та ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» щодо надання страхувальникам послуг страхування з порушеннями ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів». 3. Відновити становище, яке існувало до прийняття рішень, оформлених у вигляді Протоколу № 14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки 16.10.2020р. АТ КБ «ПриватБанк» наступним шляхом: -Відновити укладання нових договорів страхування між страхувальниками (невизначеним колом споживачів) та страховими компаніями та ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах»; -Розблокувати списання страхових платежів з овердрафт з рахунків страхувальників (невизначеного кола споживачів) за укладеними ними договорами страхування, що укладені АТ КБ «ПриватБанк», як страховим агентом від імені ТДВ «Страхова компанія «Кредо» та ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах»; -Розблокувати всі можливі канали комунікацій АТ КБ «ПриватБанк» щодо переукладання договорів страхування за участі АТ КБ «ПриватБанк» як страховим агентом від імені ТДВ «Страхова компанія «Кредо» та ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» та страхувальниками (невизначеним колом споживачів); -Розблокувати у всіх каналах комунікацій АТ КБ «ПриватБанк» можливість укладання договорів страхування на нових умовах або внесення змін в них за участі АТ КБ «ПриватБанк» як страховим агентом від імені ТДВ «Страхова компанія «Кредо» та ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» та страхувальниками (невизначеним колом споживачів); -Припинити порушення АТ КБ «ПриватБанк» ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме будь-яким чином впливати на вибір страхувальниками (необмеженим колом споживачів) страхових послуг та страхових компаній, які ці послуги надають, обмежувати коло страхових компаній, які надають страхові послуги. 10.02.2021р. представником АТ КБ «ПриватБанк» подано суду заяву про відвід судді Федоріщева С.С. (а.с.№191-194 т. № 1). Ухвалою суду від 12.02.2021р. (під головуванням судді Антонюка О.А. ) суддю Федоріщева С.С. було відведено від розгляду цивільної справи № 201/10958/20 (а.с.№200 т. № 1). Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2021р. головуючим по справі визначено суддю Ткаченко Н.В. (а.с.№202 т. № 1). 01.04.2021р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшли виділені матеріали у цивільній справі № 201/10958/20 (провадження № 2зз/201/46/21), які були передані судді Федоріщеву С.С. (а.с.№118 виділених матеріалів) 02.04.2021р. суддею Федоріщевим С.С. була винесена ухвала про самовідвід та виділені матеріали справи передані в провадження судді Ткаченко Н.В. 05.04.2021р. Ухвалою суду від 12.04.2021р. (під головуванням судді Ткаченко Н.В.) представнику відповідача АТ КБ «ПриватБанк» було відмовлено в задоволенні клопотання від 16.12.2020р. про скасування заходів забезпечення позову від 16.12.2020р. (а.с. № 147-148 т. № 2). Постановою Дніпровського апеляційного суду від 13.04.2021р. ухвала судді Федоріщева С.С. від 19.11.2020р. про вжиття заходів забезпечення позову була скасована та в задоволенні заяви ГО «Інвалідів «КАРІТАС» про вжиття заходів забезпечення позову було відмовлено (а.с. № 172-176 виділених матеріалів). В межах підготовчого провадження 11.12.2020р. від представника АТ КБ «ПриватБанк» - Сокуренка Є.С. (діє за довіреністю від 12.10.2018р. - а.с. № 80 т. № 1) надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача посилався на те, що сам по собі факт прийняття АТ КБ «ПриватБанк» Протоколу №14 на засіданні Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки від 16.10.2020р. не створює жодних обов`язків для позивача, зокрема, ГО «Інвалідів «КАРІТАС», що діє в інтересах невизначеного кола споживачів, і відповідно не можна вважати порушеними будь-які права таких осіб унаслідок прийняття цього Протоколу №14. Також у відзиві йдеться посилання на судову практику щодо питань застування наслідків недійсного правочину до внутрішніх розпорядчих документів банку. Копія Витягу з Протоколу № 14 є недопустимим доказом, у зв`язку з тим, що АТ КБ «ПриватБанк» не надавало та не надсилало позивачу ГО «Інвалідів «КАРІТАС», [PERSON] та/або [PERSON] жодних листів, повідомлень, а тим більше будь-яких внутрішніх документів, що стосуються відносин банку та ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» та ТДВ «Страхова компанія «Кредо». Згідно з Положенням про Комітет з питань комплаєнсу та фінансової безпеки АТ КБ «ПриватБанк» (п 7.11) матеріали засідань Комітету є інформацією з обмеженим доступом, а отже не є доступними іншим працівникам банку. Надані позивачем заяви від [PERSON] та [PERSON] , що датовані 05.11.2020р., не підтверджують тих обставин та вимог, що викладені в позовній заяві. Зазначені заяви є ідентичними за змістом та складені за шаблоном позивача, тому не можуть бути достовірним та об`єктивним доказом по справі. Частиною 2 статті 16 ЦК України не передбачено такого способу захисту права, як визнання протиправними дії та визнання незаконним рішення органів суб`єкту господарювання. Закон України "Про захист прав споживачів" не передбачає конкретних форм контролю втручання громадських організацій (об`єднань споживачів) в фінансово-господарську діяльність підприємств, зазначаючи лише, що серед прав таких об`єднань громадян є право звертатися з позовом до суду про визнання дій продавця, виробника (підприємства, що виконує їх функції), виконавця протиправними щодо невизначеного кола споживачів і припинення цих дій. У відзиві представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» просив суд відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог ГО «Інвалідів «КАРІТАС» до ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах», ТДВ «Страхова компанія «Кредо», АТ КБ «Приватбанк» про визнання дій протиправними (а.с. № 70-79 т. № 1). 12.03.2021р. від керівника ГО «Інвалідів «КАРІТАС» Дорошенка С. надійшла відповідь на відзив, в якій останній звертав увагу суду на наступне. Як визначено в ч. 1 ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Отже, по-перше, повинен бути закон, який встановлює порядок одержання певного доказу (в даному випадку, документу, який містить певну інформацію щодо обставин справи), а по-друге, цей встановлений законом порядок повинен бути порушений. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про інформацію» за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом. Стосовно дотримання встановленого законом порядку одержання доказів зазначає, що закон не містить систематизованих відокремлених правил, які б визначали такий порядок. АТ КБ «ПриватБанк» є державним банком із акціями держави 100%. Відповідно до п. 5-1 ч. 4 ст. 21 Закону України «Про інформацію» до інформації з обмеженим доступом не можуть бути віднесені такі відомості: щодо діяльності державних та комунальних унітарних підприємств, господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі. Тобто, не тільки відсутні підстави вважати, що Протокол № 14 отриманий з порушенням порядку, встановленого Законом, а й наявні підстави вважати необґрунтованим та таким, що не відповідає Закону, віднесення банком Протоколу № 14 до інформації з обмеженим доступом. Протокол № 14 є належним, достовірним, достатнім та допустимим доказом порушення прав невизначеного кола споживачів, зокрема з боку банка. В цьому документі чітко визначені мета, порядок дій, спосіб, в який ці дії повинні бути вчинені, відповідальні за це працівники банка, строки виконання основних та проміжних завдань, вже вчинені дії. Всі ці відомості у своїй сукупності доводять факт порушення банком прав невизначеного кола споживачів страхових послуг. Витяг з Положення про відділ комплаєнс, який надав банк, не є тим доказом, який доводить правомірність обмеження доступу до певної інформації. Крім того, позивач, який діє в інтересах необмеженого кола споживачів, отримав копію Протоколу № 14 від споживачів, про що зазначено в позові. Ніяких незаконних дій не здійснював для отримання цього документа. При цьому, АТ КБ «ПриватБанк» не зазначає, який саме встановлений законом порядок порушено при отриманні копії Протоколу № 14, посилаючись тільки на внутрішній документ, який не наданий в повному обсязі. Також АТ КБ «ПриватБанк» не надав доказів того, що позивачем порушено встановлений законом порядок одержання Протоколу № 14. В цілому, прийняті рішення, які були оформлені в Протоколі № 14, реалізовані та доведені АТ КБ «ПриватБанк» для широкого кола осіб через офіційні канали комунікацій, а отже не можуть вважатися інформацією з обмеженим доступом. На офіційному сайті АТ КБ «ПриватБанк» (https://privatbank.ua/ru/strahovaniye) розміщена інформація про партнерів банка із страхування. Серед вказаних страхових компаній відсутні ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах», ТДВ «Страхова компанія «Кредо». При цьому, АТ КБ «ПриватБанк» має діючі агентські договори із ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах», ТДВ «Страхова компанія «Кредо» і фактично є їх агентом з просування на ринку страхових послуг, укладення нових та супровід вже укладених договорів страхування із споживачами страхових послуг. Про факт наявності агентських угод із ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах», ТДВ «Страхова компанія «Кредо» вказує сам банк у наданій до матеріалів справи довідці. На офіційному сайті АТ КБ «ПриватБанк» наведені різні види страхування із визначенням партнерів по кожному виду: Страхування нерухомості без огляду (https://privatbank.ua/ru/strahovaniye/strahovanie-zhilya) - партнери СК «ВУСО», СК «УНИКА», СК «АРКС» Страхування здоров`я (https://privatbank.ua/ru/strahovaniye/strahovanie-zdoroviya) - партнери СК «ВУСО», СК «УНИКА», СК «КРАИНА» КАСКО-страхування наземного транспорту (https://privatbank.ua/ru/strahovaniye/kacko) - партнер СК «УНИКА» Захист на кожен день (https://privatbank.ua/ru/strahovaniye/zaschita-na-kazhdyj-den) - партнери СК «Uniqa», СК «MetLife», СК «Универсальная», СК «ARX Life» Страхування кредитного ліміту (https://privatbank.ua/ru/strahovaniye/zaschischennyi-kredit) - партнери СК «Uniqa», СК «ВУСО», СК «ARX Life» Фактично прийняті в Протоколі № 14 дії та рішення не є інформацією з обмеженим доступом у зв`язку із тим, що ця інформація міститься у відкритих джерелах (вже реалізовані дії та рішення), зокрема на офіційному сайті АТ КБ «ПриватБанк» та у Приват24, чим підтверджується факт блокування ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах», ТДВ «Страхова компанія «Кредо» у всіх засобах комунікації із клієнтами (споживачами страхових послуг) та обмеження доступу клієнтів (споживачів страхових послуг) до певних страхових компаній, а отже вплив на вільний вибір споживачами страхових послуг та страхових компаній. Доводи про те, що вчинені АТ КБ «ПриватБанк» дії та прийняті рішення не порушують права споживачів, є необґрунтованими з огляну на наступне. Як вбачається з інформації, наведеній на офіційному сайті АТ КБ «ПриватБанк», укладання договорів страхування із страховими компаніями здійснюється безпосередньо через канали комунікацій АТ КБ «ПриватБанк» (відділення, Приват24), без безпосередньої участі страхових компаній. Тому блокування будь-якої страхової компанії АТ КБ «ПриватБанк» та обмеження доступу споживачів до страхових послуг конкретних страхових компаній фактично є впливом на вільний вибір споживачів та примушуванням споживачів до обрання інших страхових компаній, умов надання страхових послуг, які визначаються АТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» агресивною вважається підприємницька практика, яка фактично містить елементи примусу, докучання або неналежного впливу та істотно впливає чи може вплинути на свободу вибору або поведінку споживача стосовно придбання продукції. При встановленні того, чи містить підприємницька практика елементи примусу, докучання або неналежного впливу, до уваги береться: 1) час, характер та повторюваність пропозицій щодо придбання продукції; 2) вживання образливих або загрозливих висловів; 3) використання тяжкої для споживача обставини, про яку продавцю або виконавцю було відомо, для впливу на рішення споживача; 4) встановлення обтяжливих або непропорційних позадоговірних перешкод для здійснення споживачем своїх прав за договором, включаючи положення про право споживача розірвати договір або замінити продукцію чи укласти договір з іншим суб`єктом господарювання; 5) загроза здійснити незаконні або неправомірні дії. Щодо доводів АТ КБ «ПриватБанк» стосовно свободи підприємницької діяльності, в обґрунтування своїх заперечень, позивач зазначає наступне. Свобода підприємницької діяльності, як і інші свободи, не є необмеженими. В частині 1 статті 42 Конституції України закріплено право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом. Поряд з цим в частині 4 статті 42 Конституції України закріплені гарантії - держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. В комплексі частина 1 та частина 4 статті 42 Конституції України визначає, що право на підприємницьку діяльність реалізовується поряд із дотриманням прав споживачів товарів, робіт та послуг. Тому обґрунтовувати неправомірні дії, що порушують права споживачів, правом та свободою підприємницької діяльності, є недопустимим (а.с. № 222-224 т. № 1). 22.03.2021р. представником АТ КБ «ПриватБанк» Сокуренком Є.С. подані заперечення на відповідь на відзив, де зазначалось про те, що право на захист можливе лише у разі його порушення, невизнання або оспорювання, інформація, яка міститься у внутрішніх документах Банку з питань фінансового моніторингу, містить і банківську таємницю, яку законом віднесено до категорії інформації з обмеженим доступом, стосовно якої не забезпечується вільний доступ усіх осіб. Інші доводи, аргументи та заперечення аналогічні тим, що зазначені у відзиві на позов (а.с. № 3-11 т. № 2). 22.03.2021р. на е/пошту суду та 25.03.2021р. поштовим зв`язком від представника ТДВ «СК «Кредо» - генерального директора Кривцуна В.В. надійшли письмові пояснення, в яких останній зазначав, що в господарському суді Дніпропетровської області розглядається справа № 904/6015/20 за позовом ТДВ «Страхова компанія «Кредо» та ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» до АТ КБ «ПриватБанк», ТОВ «Естейт Селлінг» про зобов`язання виконувати належним чином та в інтересах ТДВ «Страхова компанія «Кредо» та ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» умови укладених договорів доручення страхових агентських послуг. Копії договорів доручення на виконання страхових агентських послуг додані ТДВ «Страхова компанія «Кредо» до письмових пояснень. АТ КБ «ПриватБанк», маючи діючі договори доручення на виконання страхових агентських послуг, укладені з ТДВ «Страхова компанія «Кредо», відповідно до яких банк зобов`язується укладати договори страхування в інтересах ТДВ «Страхова компанія «Кредо», безперешкодно приймати від страхувальників платежі, не ухилятись від пролонгації, укладення на нових умовах та внесення змін щодо існуючих договорів страхування, грубо порушує їх умови, використовуючи саме споживачів цих послуг (в т.ч. клієнтів ТДВ «Страхова компанія «Кредо»). В основному комунікаційний зв`язок із споживачами підтримувався саме через інтернет банкінг Приват 24 та співробітників банку, тобто не на пряму із ТДВ «Страхова компанія «Кредо» (це випливає із умов договорів доручення на виконання страхових агентських послуг). Тобто, АТ КБ «ПриватБанк» має всі актуальні контактні дані клієнтів ТДВ «Страхова компанія «Кредо» та безпосередній зв`язок із клієнтами ТДВ «Страхова компанія «Кредо» (споживачами страхових послуг). Отже, АТ КБ «ПриватБанк» має всі ресурси для самостійного визначення, яку інформацію надавати споживачам, в якій формі її надавати, отже впливати на вільний вибір споживачами страхових послуг. АТ КБ «ПриватБанк» вже встиг зробити певні дії та має намір продовжувати їх здійснювати, а також інші незаконні дії: заблоковано всі можливі канали банку щодо переукладання договорів страхування за участі банку; заблоковано у всіх банківських каналах можливість укладання договорів страхування на нових умовах або внесення змін в них; працівниками банку пропонується клієнтам ТДВ «Страхова компанія «Кредо» укладати нові договори або переукладати раніше укладені страхові договори, що були укладені за участі банку, як страховим агентом від імені ТДВ «Страхова компанія «Кредо», на нових партнерів банку; прийнято рішення розпочати комунікації з клієнтами ТДВ «Страхова компанія «Кредо» щодо вибору інших акредитованих компаній або необхідності змінити технологію сплати щомісячних страхових платежів шляхом самостійного формування платежу (замість використання послуги «регулярний платіж»). Ці дії підпадають під визначення нечесної підприємницької практики, зокрема такої, що вводить в оману, тому що під час пропонування продукції (страхових послуг) споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору, а також відбувається спонукання споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, шляхом надання йому неправдивої чи неповної інформації (блокування всіх каналів зв`язку щодо переукладання договорів страхування з ТДВ «Страхова компанія «Кредо»; заблоковано у всіх банківських каналах можливість укладання договорів страхування на нових умовах або внесення змін в них). Це призводить до не свідомого вибору страхової послуги, умов, за яких вона надається та страхову компанію, споживач би не переукладав угоди, укладені з ТДВ «Страхова компанія «Кредо», якщо б не була заблокована банком така можливість (страховка потрібна, споживач вимушений укласти договір з іншою компанією, яку пропонує банк). Тобто, банк свідомо порушує не тільки договірні відносини з ТДВ «Страхова компанія «Кредо» та ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах», а й права споживачів, в тому числі шляхом схиляння споживачів (в т.ч. клієнтів ТДВ «Страхова компанія «Кредо») до укладення договорів страхування з іншими страховими компаніями. Керівник товариства наголошував у відзиві на тому, що ТДВ «Страхова компанія «Кредо» не визнає позовні вимоги ГО «Інвалідів «КАРІТАС» до ТДВ «Страхова компанія «Кредо» та просить суд відмовити в задоволенні позову до ТДВ «Страхова компанія «Кредо» (а.с. № 17-18, 87-88 т. № 2). 23.03.2021р. від представника ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» - Новотоцьких А.В. (діє на підставі ордеру від 19.03.2021р. - а.с. № 80 т. № 2), надійшли особисто в суді, а 26.03.2021р. поштовим зв`язком надійшли письмові пояснення, в яких остання зазначала, що ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» не погоджується з тим, що в діях ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» є порушення Закону України «Про захист прав споживачів». Між ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» та ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») були укладені наступні договори: Договір доручення № 1 на виконання страхових агентських послуг від 03.01.2014р., Договір доручення № 2 на виконання страхових агентських послуг від 03.01.2014р., за якими ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов`язується від імені і за дорученням ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» здійснити частину його страхової діяльності за винагороду. Копії Договорів доручення на виконання страхових агентських послуг надані ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» до письмових пояснень. Про факт співпраці АТ КБ «ПриватБанк» та ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» вказує і сам банк, зокрема, в Протоколі № 14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки від 16.10.2020р АТ КБ «ПриватБанк»: «Банк співпрацює з компаніями вже близько 15 років, отримує мільйонні комісійні винагороди по агентським угодам». Усі вищезазначені договори є пролонгованими та діючими, крім того АТ КБ «ПриватБанк» жодного разу не повідомляв ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» про відмову у виконанні доручень за Договорами доручення з ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах». Представник ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» звертав увагу суду на наявний спір між ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» та АТ КБ «ПриватБанк», який розглядається в господарському суді Дніпропетровської області (справа № 904/6015/20). Цей спір виник у зв`язку із порушенням АТ КБ «ПриватБанк» своїх договірних зобов`язань за діючими Договорами доручення на виконання страхових агентських послуг. За цими договорами АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язано представляти інтереси ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» у взаємовідносинах із клієнтами (споживачами страхових послуг), укладати договори страхування, не ухилятись від пролонгації, укладення на нових умовах та внесення змін щодо існуючих договорів страхування, приймати платежі від страхувальників тощо. Відповідно до умов діючих Договорів доручення з ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язується за плату здійснювати інформаційно-роз`яснювальну роботу, спрямовану на залучення до співпраці осіб, зацікавлених в послугах ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах», підготовку та укладення від імені ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» договорів страхування, представляти інтереси ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» щодо укладених ним договорів страхування, приймати від клієнтів страхові платежі та перераховувати їх ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» (п.п. 1.2.1- 1.2.4 Договорів доручення з ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах»). Умовами усіх вищезазначених договорів передбачалось, що договори мають силу довіреностей, а також те, що з усіх інших питань, не врегульованих договорами, сторони керуються чинним законодавством України. Блокування клієнтам ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» користуватись послугою регулярних платежів зумовлюють: 1) нерівне становище клієнтів ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» (споживачів) порівняно зі становищем інших клієнтів АТ КБ «ПриватБанк» (споживачів), що згідно його Умов та правилам надання банківських послуг, що опубліковані на веб-сайті АТ КБ «ПриватБанк»: «https://privatbank.ua/terms» мають рівні можливості у користуванні банківською послугою «Регулярний платіж», 2) ускладнення у здійсненні страхових платежів за страховими договорами, в яких АТ КБ «ПриватБанк» діє як страховий агент ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах», та до обов`язків якого входить саме належне приймання страхових платежів та їх перерахування на банківські рахунки ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах». Комунікаційний зв`язок із споживачами підтримувався саме через інтернет банкінг Приват 24, офіційний сайт АТ КБ «ПриватБанк», працівників АТ КБ «ПриватБанк» у відділеннях (канали комунікації банку), тобто не на пряму із ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах». Це випливає із умов Договорів доручення на виконання страхових агентських послуг, відповідно до яких АТ КБ «ПриватБанк» виступає страховим агентом. Тобто, АТ КБ «ПриватБанк» має всі актуальні контактні дані клієнтів ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» (споживачів страхових послуг) та безпосередній зв`язок із клієнтами ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» (споживачами страхових послуг). На сьогоднішній день в Приват24 (канал комунікації з клієнтами-споживачами) серед страхових компаній, які надають страхові послуги відсутня ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах», що є фактичним продовженням блокування доступу споживачів до вільного вибору страхової компанії. До письмових пояснень ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» надані паперові копії електронних доказів (скріншоти Приват24). Представник ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» зазначав також і про те, що страховою компанією не здійснювались дії з порушення прав необмеженого кола споживачів. Неможливість надавати страхові послуги, належним чином виконувати договори страхування спричинена протиправними діями саме АТ КБ «ПриватБанк», отже просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в частині вимог до ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» (а.с. № 45-50, 116-121 т. № 2). Підготовче засідання у справі відповідно до положень ст. 197 та п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України проведено 12.04.2021р. (а.с. №144-145 т. № 2). В судовому засіданні 11.05.2021р. представник позивача - Конько О.С. (діє на підставі довіреності від 11.11.2020р. - а.с. № 154 т. № 2) позовні вимоги в редакції від 10.02.2021р. підтримала, наполягала на їх повному задоволенні. В судовому засіданні 11.05.2021р. представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» - Сокуренко Є.С. (діє за довіреністю від 12.10.2018р. - а.с.№ 143 т. № 2) проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, зазначених у відзиві на позов, вважав, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі. Представники відповідачів ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах», ТДВ «Страхова компанія «Кредо» в підготовче засідання 12.04.2021р. та в судове засідання 11.05.2021р. не з`явилися, про дату розгляду справи були повідомлені належним чином, в справі наявна розписка представника ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» та поштове повідомлення від ТДВ «Страхова компанія «Кредо» в підготовче засідання 12.04.2021р. (а.с.№ 83, 85, 86 т. № 2), а також поштові повідомлення від цих обох відповідачів про отримання судової повістки в судове засідання 11.05.2021р. (а.с.№149,152, 153 т. № 2). На е/пошту суду 11.05.2021р. від представників відповідачів ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах», ТДВ «Страхова компанія «Кредо» надійшли клопотання про розгляд справи 11.05.2021р. за їх відсутності. В цих клопотаннях також було додатково зазначено, що позовні вимоги ГО «Інвалідів «КАРІТАС» ними не визнаються в частині заявлених позовних вимог саме до цих страхових компаній (а.с. № 156, 157 т. № 2). Ухвалами суду від 12.04.2021р. та від 11.05.2021р. (постановлені без виходу до нарадчої кімнати з огляду на положення ст. 353 ЦПК України) було прийнято рішення про проведення підготовчого та судового засідань за відсутності представників ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» та ТДВ «Страхова компанія «Кредо» (а.с.№ 144зв., дія № 15, а.с. №158зв. дія №17 т. № 2). При розгляді справи в підготовчому засіданні 12.04.2021р. та в судовому засіданні 11.05.2021р. у відповідності до вимог ч.1 ст.247 ЦПК України здійснювалась повна фіксація судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи у межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами письмових доказів, вивчивши зміст заперечень стосовно позовних вимог, оцінивши докази на підставі положень ст.89 ЦПК України у сукупності з нормами чинного законодавства, вважає, що позовні вимоги Громадської організації «Інвалідів «КАРІТАС» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1. ст.13 ЦПК України). За наявними в матеріалах справи доказами судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 1.2 р. І Статуту ГО «Інвалідів «КАРІТАС» вона є об`єднанням споживачів у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» (а.с. № 13-25 т. № 1). До ГО «Інвалідів «КАРІТАС» звернулись громадяни [PERSON] та [PERSON] , які повідомили про порушення їх прав споживачів, які були допущені з боку страхових компаній ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах», ТДВ «Страхова компанія «Кредо» та АТ КБ «Приватбанк» (а.с. № 26, 27 т. № 1). Споживачем [PERSON] було укладено Договір (поліс) добровільного страхування від нещасних випадків № DNH0NS-167D26M 0-800-500-206 від 13.08.2016р. з ТДВ «Страхова компанія «Кредо» (а.с. № 29 т. № 1). Споживачем [PERSON] було укладено Договір комплексного страхування № LVH1NBR-15AC0E0 0-800-500-801 від 12.11.2015р. з ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» (а.с. №28 т. № 1). Обидва договори були укладені даними фізичними особами через страхового агента - АТ КБ «ПриватБанк» (про що є відомості у вищезазначених договорах страхування). АТ КБ «ПриватБанк» заблоковано у всіх банківських каналах комунікації можливість укладання договорів страхування на нових умовах або внесення змін у вже укладені договори за участі АТ КБ «ПриватБанк», як страховим агентом, від імені ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» і ТДВ «Страхова компанія «Кредо». Споживачі [PERSON] та [PERSON] повідомили ГО «Інвалідів «Карітас» про наявність Протоколу № 14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки від 16.10.2020р. АТ КБ «ПриватБанк». Представником позивача до матеріалів справи надана засвідчена належним чином копія витягу з Протоколу № 14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки від 16.10.2020р. АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. № 30-34 т. № 1). Зі змісту витягу з Протоколу № 14 встановлено здійснення АТ КБ «ПриватБанк» наступних дій: 1. припинено банком укладання нових договорів страхування між банком та страховими компаніями, договорів страхування з клієнтами банком як страховим агентом; 2. заблоковано списання страхових платежів в овердрафт з рахунків клієнтів за укладеними клієнтами договорами страхування; 3. заблоковано всі можливі канали банку щодо переукладання договорів страхування за участі банку; 4. заблоковано у всіх банківських каналах можливість укладання договорів страхування на нових умовах або внесення змін в них; 5. працівниками банку клієнтам банку пропонується укладати нові договори або переукладати раніше укладені із «Інгосстрах» на нових партнерів банку (мовою Протоколу № 14). Зі змісту витягу з Протоколу № 14 встановлено прийняття АТ КБ «ПриватБанк» наступних рішень: 1.Припинити ділові відносини з ПрАТ СК "ІНГОССТРАХ" (код за ЄДРПОУ - 33248430) та ТДВ СК "Кредо" (код за ЄДРПОУ - 13622789) з продажу їх страхових продуктів; 2.Розпочати комунікації з клієнтами ПрАТ СК "ІНГОССТРАХ" (код за ЄДРПОУ - 33248430) та ТДВ СК "Кредо" (код за ЄДРПОУ - 13622789) щодо вибору інших акредитованих компаній або необхідності змінити технологію сплати щомісячних страхових платежів шляхом самостійного формування платежу (замість використання послуги "регулярний платіж"). Із змісту Протоколу № 14 встановлено видача АТ КБ «ПриватБанк» наступних завдань: 1.Припинити ділові відносини з продажу страхових продуктів ПрАТ СК "ІНГОССТРАХ" (код за ЄДРПОУ - 33248430), ТДВ СК "Кредо" (код за ЄДРПОУ - 13622789); 1.Реалізувати комунікацію з клієнтами банку - користувачами страхових послуг щодо необхідності вибору інших акредитованих компаній (замість ПрАТ СК "ІНГОССТРАХ" та ТДВ СК "Кредо") або необхідності змінити технологію сплати щомісячних страхових платежів шляхом самостійного формування платежу (замість використання послуги "регулярний платіж"). Оформлення договорів страхування зі споживачами здійснюється через Приват 24 (меню «Мои счета»-«Страховки» - «Оформить страховку») та на сайті pb.ua (в меню «Прочее»-«Страхование»). Вказані у витягу з Протоколу № 14 рішення, дії та завдання містяться у відкритих джерелах - реалізовані в офіційних каналах комунікації АТ КБ «ПриватБанк» (офіційний сайт, додаток інтернет банкінг Приват 24), доведені до широкого загалу. Зокрема, на офіційному сайті АТ КБ «ПриватБанк» наведені різні види страхування із визначенням партнерів по кожному виду: Страхування нерухомості без огляду (https://privatbank.ua/ru/strahovaniye/strahovanie-zhilya) - партнери СК «ВУСО», СК «УНИКА», СК «АРКС»; Страхування здоров`я (https://privatbank.ua/ru/strahovaniye/strahovanie-zdoroviya) - партнери СК «ВУСО», СК «УНИКА», СК «КРАИНА»; КАСКО-страхування наземного транспорту (https://privatbank.ua/ru/strahovaniye/kacko) - партнер СК «УНИКА»; Захист на кожен день (https://privatbank.ua/ru/strahovaniye/zaschita-na-kazhdyj-den) - партнери СК «Uniqa», СК «MetLife», СК «Универсальная», СК «ARX Life»; Страхування кредитного ліміту (https://privatbank.ua/ru/strahovaniye/zaschischennyi-kredit) - партнери СК «Uniqa», СК «ВУСО», СК «ARX Life». Щодо правових підстав подачі позову з боку ГО «Інвалідів «КАРІТАС» суд зазначає, що Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. В ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» наведені визначення термінів: виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (п. 3); договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція (п. 7); засоби дистанційного зв`язку - телекомунікаційні мережі, поштовий зв`язок, телебачення, інформаційні мережі, зокрема Інтернет, які можуть використовуватися для укладення договорів на відстані (п. 11); нечесна підприємницька практика - будь-яка підприємницька діяльність або бездіяльність, що суперечить правилам, торговим та іншим чесним звичаям та впливає або може вплинути на економічну поведінку споживача щодо продукції (п. 14); послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (п. 17); продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (п.19); споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п. 22). Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції (п. 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення (п. 2) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію (п. 5) Як визначено в ч. 1 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції (п. 1) будь-яку діяльність (або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною (п. 2) Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» перелік форм підприємницької практики, що вводить в оману, не є вичерпним. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» агресивною вважається підприємницька практика, яка фактично містить елементи примусу, докучання або неналежного впливу та істотно впливає чи може вплинути на свободу вибору або поведінку споживача стосовно придбання продукції. Перелік форм агресивної підприємницької практики не є вичерпним. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів). Відповідно до ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів», держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про захист прав споживачів» об`єднання споживачів мають право звертатися з позовом до суду про визнання дій продавця, виробника (підприємства, що виконує їх функції), виконавця протиправними щодо невизначеного кола споживачів і припинення цих дій. При задоволенні такого позову суд зобов`язує порушника довести рішення суду у встановлений ним строк через засоби масової інформації або іншим способом до відома споживачів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до абз. 12 ч. 2 ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів N 5 від 12.04.1996р., встановлено, що оскільки Закон України «Про захист прав споживачів» не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (в тому числі найму (оренди) жилого приміщення - в частині відносин між наймачем (орендарем) і наймодавцем (орендодавцем), який одночасно є виконавцем комунальних послуг і послуг по ремонту житлового фонду та інженерного обладнання), побутового прокату, безоплатного користування майном, підряду (в тому числі побутового замовлення чи абонементного обслуговування), доручення, перевезення громадян та їх вантажу, комісії, схову, страхування, із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відносини щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону. Заперечуючи проти доводів позивача під час розгляду справи представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк», наголошував на тому, що надана позивачем копія витягу з Протоколу № 14 є недопустимим доказом, а також те, що АТ КБ «ПриватБанк» не порушував Закон України «Про захист прав споживачів», оскільки захисту підлягають виключно порушені права та інтереси. На думку представника АТ КБ «ПриватБанк», представник ГО «Інвалідів «КАРІТАС», звертаючись з позовом про захист прав невизначеного кола споживачів, не довів належними доказами порушені, невизнані або оспорені відповідачами права та інтереси невизначеного кола споживачів. В свою чергу представником позивача заперечувалися обставини того, що копія витягу з Протоколу № 14 є недопустимим доказом. Представник позивача зазначав, що витяг з Протоколу № 14 є належним, достовірним, достатнім та допустимим доказом порушення прав невизначеного кола споживачів, зокрема, з боку банка. В цьому документі чітко визначені мета, порядок дій, спосіб, в який ці дії повинні бути вчинені, відповідальні за це працівники банка, строки виконання основних та проміжних завдань, вже вчинені дії. АТ КБ «ПриватБанк» не заперечує факт прийняття Протоколу № 14. Всі ці відомості у своїй сукупності доводять факт порушення банком прав невизначеного кола споживачів страхових послуг. Варто зазначити, що представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» не зазначав, який саме встановлений законом порядок порушено при отриманні копії Протоколу № 14, посилаючись тільки на внутрішній документ, який не наданий в повному обсязі. Також АТ КБ «ПриватБанк» не надає доказів того, що позивачем порушено встановлений законом порядок одержання Протоколу № 14. В цілому прийняті рішення, які оформлені в Протоколі № 14, реалізовані та доведені АТ КБ «ПриватБанк» для широкого кола осіб через офіційні канали комунікацій, а отже не можуть вважатися інформацією з обмеженим доступом. Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень (принцип змагальності сторін). Суть цього принципу полягає у тому, що позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, які вважає більш переконливими. Суд зазначає, що АТ КБ «ПриватБанк» в основу своєї позиції поклав заперечення щодо тверджень позивача та наданих доказів, вважаючи свою позицію доведеною, хоча сам не надав жодного доказу, який доводить його заперечення та спростовує доводи позивача. Більш того, поза увагою суду не може залишитися той факт, що АТ КБ «ПриватБанк» ухиляється від подання до суду доказів, що може вказувати на приховування ним доказів, про що є пряма заборона в ст. 43 ЦПК України. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1,6 ст.81 ЦПК України). Так, 10.02.2021р. ухвалою суду (під головуванням судді Федоріщева С.С.) було витребувано докази у АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.№159-160 т. № 1), втім на зазначену ухвалу замість надання витребуваних доказів, представником АТ КБ «ПриватБанк» 22.03.2021р. підготована письмова відповідь (а.с.№1-2 т. № 2), в якій Сокуренко Є.С. зазначив, що матеріали справи вже містять належним чином засвідчену копію Протоколу №14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки АТ КБ «ПриватБанк» від 16.10.2020р., яка подана самим позивачем до позовної заяви та належним чином завірена власноручним підписом керівника ГО "Інвалідів "КАРІТАС" Дорошенком С.О., отже банк не вбачає підстав для надання оригіналу витребуваних судом доказів, а витребувані копії та оригінали всіх звітів щодо виконання кожного пункту завдання, вказаного в Протоколі № 14, на думку представника банку, не відносяться до предмету спору. Також у відповіді зазначалося про те, що ці документи з обмеженим доступом, а інформація про фізичних осіб є конфіденційною. Суд критично ставиться до позиції представника відповідача АТ КБ «ПриватБанк» Сокуренка Є.С. стосовно не надання витребуваних судом доказів. Напроти, суд наголошує, що доводи представника АТ КБ «ПриватБанк» Сокуренка Є.С., які наведені у відповіді на ухвалу суду від 10.02.2021р., фактично зводяться до заперечень щодо витребування доказів, які АТ КБ «ПриватБанк» мав право подати суду під час вирішення судом клопотання позивача про витребування доказів до постановлення судом відповідної ухвали, втім таким правом не скористався. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Відповідно до ч. 1, 9 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципом) цивільного судочинства є обов`язковість судового рішення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Згідно з вимогами ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Також суд критично ставиться до позиції представника відповідача АТ КБ «ПриватБанк» стосовно доводів про недопустимість такого доказу, як витяг з Протоколу № 14. Частина 1 ст. 78 ЦПК України визначає, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Суд зазначає, що відповідач АТ КБ «ПриватБанк» не заперечує факт прийняття спірних рішень, оформлених у Протоколі № 14, зазначає тільки про його недопустимість. При цьому, представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» не вказує, на підставі якого акту законодавства Протокол № 14 та інформація, що міститься в ньому, відноситься до інформації з обмеженим доступом, чим визначений порядок отримання такої інформації, яка саме інформація, що міститься в Протоколі № 14 може буди віднесена до інформації з обмеженим доступом, який саме порядок, встановлений законом порушено під час отримання Протоколу № 14 та інформації, що міститься в ньому. Крім того, як зазначав представник позивача, з чим погоджується суд, прийняті в Протоколі № 14 рішення реалізовані банком через офіційні канали комунікацій з клієнтами (споживачами страхових послуг), тому ця інформація не може вважатися інформацією з обмеженим доступом. Судом встановлено, що в офіційних каналах комунікації банка (офіційний сайт, Приват 24) відсутні такі страхові компанії, як ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» та ТДВ «Страхова компанія «Кредо», що доводить факт блокування у банківських каналах комунікації АТ КБ «ПриватБанк» можливості укладання договорів страхування на нових умовах або внесення змін в них, щодо переукладання договорів страхування за участі АТ КБ «ПриватБанк», як страховим агентом від імені ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» і ТДВ «Страхова компанія «Кредо». Крім того, АТ КБ «ПриватБанк» є державним банком із акціями держави 100%. Відповідно до п. 5-1 ч. 4 ст. 21 Закону України «Про інформацію» до інформації з обмеженим доступом не можуть бути віднесені такі відомості: щодо діяльності державних та комунальних унітарних підприємств, господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі. Суд зазначає, що позивач надав до суду копію витягу з Протоколу № 14, який стосується виключно питань співпраці зі страховими компаніями ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» та ТДВ «Страхова компанія «Кредо», що вказано у п. 1 Витягу з Порядку денного, а відповідно стосується діяльності державного банку АТ КБ «ПриватБанк». АТ КБ «ПриватБанк» не надав жодного витребуваного судом доказу, також АТ КБ «ПриватБанк» не надав доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень. Фактично всі доводи та заперечення банку зводяться до зазначення загальних норм законодавства та посилань на судові рішення інших судів у інших справах без їх зв`язку із конкретними обставинами даної справи. Суд також критично ставиться до позиції представника відповідача АТ КБ «ПриватБанк» стосовно віднесення Протоколу № 14 до внутрішнього розпорядчого документу банку, який не створює жодних обов`язків для позивача, не порушує будь-які права таких осіб унаслідок його прийняття. Так, зі змісту витягу з Протоколу № 14 вбачається, що прийняті відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» рішення прямо стосуються прав та інтересів споживачів страхових послуг. Так, у Витягу з Протоколу № 14 наведено перелік заходів, яких вжито для поступового зменшення страхового портфелю компаній в банку: 1. припинено банком укладання нових договорів страхування між банком та СК, договорів страхування з клієнтами банком як страховим агентом; 2. заблоковано списання страхових платежів в овердрафт з рахунків клієнтів за укладеними клієнтами договорами страхування; 3. заблоковано всі можливі канали банку щодо переукладання договорів страхування за участі банку; 4. заблоковано у всіх банківських каналах можливість укладання договорів страхування на нових умовах або внесення змін в них; 5. працівниками банку клієнтам банку пропонується укладати нові договори або переукладати раніше укладені із "Інгосстрах" на нових партнерів банку (мовою Протоколу № 14). Такими заходами АТ КБ «ПриватБанк» фактично здійснює вплив на вільний вибір споживачами страховиків та страхових послуг, які ними надаються, створюючи фактично вимушені умови вибору для споживачів. Судом встановлено, не заперечується сторонами та не спростовано, факт того, що комунікації страхових компаній ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» та ТДВ «Страхова компанія «Кредо» із споживачами страхових послуг здійснюються через канали комунікацій АТ КБ «ПриватБанк». Зі змісту письмових пояснень ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» від 23.03.2021р. та ТДВ «Страхова компанія «Кредо» від 22.03.2021р. вбачається, що комунікаційний зв`язок із споживачами підтримувався саме через інтернет банкінг Приват 24, офіційний сайт АТ КБ «ПриватБанк», працівників АТ КБ «ПриватБанк» у відділеннях (канали комунікації Банку), тобто не на пряму із ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» та ТДВ «Страхова компанія «Кредо». Це випливає із умов Договорів доручення на виконання страхових агентських послуг, відповідно до яких АТ КБ «ПриватБанк» виступає страховим агентом. Це дає обґрунтовані підстави вважати, що АТ КБ «Приватбанк» має актуальні контактні дані клієнтів, зокрема споживачів страхових послуг, що надаються ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» та ТДВ «Страхова компанія «Кредо». Також із змісту письмових пояснень ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» від 23.03.2021р. та ТДВ «Страхова компанія «Кредо» від 22.03.2021р. вбачається наявність господарсько-правових відносин останніх з АТ КБ «ПриватБанк» з приводу надання страхових агентських послуг на підставі Договорів доручення. Усі договори є пролонгованими та діючими. Крім того, між ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах», ТДВ «Страхова компанія «Кредо» та АТ КБ «ПриватБанк» наявний спір з приводу виконання сторонами Договорів доручення на виконання страхових агентських послуг (знаходиться на розгляді в господарському суді Дніпропетровської області (справа № 904/6015/20)). Представники ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» та ТДВ «Страхова компанія «Кредо» в письмових поясненнях зазначали про факт блокування останніх у каналах комунікації АТ КБ «ПриватБанк» та обмеження АТ КБ «ПриватБанк» доступу споживачів до послуг, що надаються ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» та ТДВ «Страхова компанія «Кредо». При цьому, АТ КБ «ПриватБанк» це не заперечує, доказів протилежного до суду не надав. Тобто, дії АТ КБ «ПриватБанк» мають прямі наслідки у вигляді неможливості вибору споживачами певних страхових компаній, переукладання договорів страхування, укладання договорів страхування на нових умовах або внесення змін в договори. Натомість, АТ КБ «ПриватБанк» безальтернативно пропонуються інші страхові компанії. Тобто, вбачається порушення свободи волевиявлення споживача, права на свободу вибору. Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію. Крім того, суд зазначає про те, що прийняте АТ КБ «ПриватБанк» рішення стосовно необхідності зміни споживачами страхових послуг, що надаються ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» та ТДВ «Страхова компанія «Кредо», технології сплати щомісячних страхових платежів шляхом самостійного формування платежу (замість використання послуги «регулярний платіж») або вибору інших акредитованих компаній фактично є таким, що містить елементи примусу і може вплинути на свободу вибору або поведінку споживача стосовно придбання продукції. Суд звертає увагу на те, що на офіційному сайті АТ КБ «ПриватБанк» розміщені Умови та правила надання банківських послуг (https://privatbank.ua/terms). П. 2.6.1 цих Умов та правил надання банківських послуг гарантує для всіх клієнтів АТ КБ «ПриватБанк» надання послуги «Регулярні платежі» на будь-які реквізити. Відповідно до пп. 2.6.1.1 Умов та правил надання банківських послуг Банк надає Клієнту можливість здійснення банківських операцій шляхом автоматичного списання коштів з Картки/Рахунку Клієнта на регулярній основі за наявності у Клієнта діючої Картки/Рахунку. Відповідно до пп. 2.6.1.3 Умов та правил надання банківських послуг «Регулярні платежі» дозволяють здійснювати перерахування коштів: на інші Картки/Рахунку Клієнта, відкриті у Банку; на Рахунки Клієнта, інших фізичних, юридичних осіб, відкритих у Банку та інших банківських установах України. Будь-яких обмежень в наданні послуги «Регулярні платежі» залежно від отримувача коштів Умови та правила надання банківських послуг не містять, а отже така послуга має бути доступною всім клієнтам, як це передбачено Умовами та правилами надання банківських послуг. Блокування споживачам послуг страхування користуватись послугою «Регулярні платежі» зумовлює нерівне становище споживачів, що застраховані в ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» та ТДВ «Страхова компанія «Кредо», порівняно зі становищем інших споживачів страхових послуг - клієнтів АТ КБ «ПриватБанк», що згідно його Умов та правилам надання банківських послуг мають рівні можливості у користуванні банківською послугою «Регулярні платежі». Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» агресивною вважається підприємницька практика, яка фактично містить елементи примусу, докучання або неналежного впливу та істотно впливає чи може вплинути на свободу вибору або поведінку споживача стосовно придбання продукції. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Також суд критично ставиться до позиції представника відповідача АТ КБ «ПриватБанк» стосовно невірно обраного позивачем способу захисту порушеного права. З цього питання суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч. 3 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. Ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до ст. 13 Конвенції, яка визначає право на ефективний засіб юридичного захисту, передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. За змістом п. 151 рішення Європейського суду з прав людини від 22.06.2004р. у справі "Броньовський проти Польщі" суд наголошує на тому, що, оцінюючи поведінку держави, слід враховувати такий чинник, як існування невизначеності - чи то внаслідок законодавчих або адміністративних заходів, чи то внаслідок підходів, які органи влади застосовують на практиці. Насправді, коли під загрозою опиняються загальні інтереси, саме органи державної влади зобов`язані вжити своєчасних, відповідних і послідовних заходів. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Наведений висновок суду відповідає правовому висновку Верховного Суду України, який викладений в постанові у справі №6-32цс13 від 12.06.2013р. Як визначено в ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Як встановлено в п. 9 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про захист прав споживачів» об`єднання споживачів мають право звертатися з позовом до суду про визнання дій продавця, виробника (підприємства, що виконує їх функції), виконавця протиправними щодо невизначеного кола споживачів і припинення цих дій. Тобто, такий спосіб захисту прав невизначеного кола споживачів, як визнання дій протиправними є визначеним Законом України «Про захист прав споживачів» способом захисту прав невизначеного кола споживачів. Щодо доводів представника АТ КБ «ПриватБанк» стосовно питань застування наслідків недійсного правочину до внутрішніх розпорядчих документів банку та посилань на правові висновки Верховного Суду відносно Протоколу № 14, суд зазначає наступне. Суд критично ставиться до такої позиції представника відповідача АТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку із тим, що у справах, на які посилається відповідач, інші обставини і суди застосували норми права та сформували правові висновки, виходячи з саме з цих обставин, які не є подібними до тих, що є предметом дослідження в даній справі. За своєю природою Протокол є документом колегіального органу, в якому фіксують хід і результати проведення зборів, конференцій, засідань, нарад. У протоколах зазначають всі виступи з питань, що розглядаються, і рішення, ухвалені в результаті обговорення. Отже Протокол засідання не є розпорядчим документом і посилання представника відповідача АТ КБ «ПриватБанк`на судові рішення у справах, предметом яких є розпорядчі документи (накази), є безпідставним (помилковим). Щодо позовних вимог заявлених Громадською організацією «Інвалідів «КАРІТАС» саме до ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» та ТДВ «Страхова компанія, «Кредо» суд зазначає. Враховуючи встановлені судом обставини та досліджені докази, суд дійшов висновку про відсутність з боку ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» та ТДВ «Страхова компанія «Кредо» порушень Закону України «Про захист прав споживачів» та прав невизначеного кола споживачів, за захистом якого і звернулася ГО «Інвалідів «КАРІТАС». Матеріали справи не містять доказів протилежного. Позивачем не доведено порушень вимогу Закону України «Про захист прав споживачів» та прав невизначеного кола споживачів спільними діями АТ КБ «ПриватБанк», ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» та ТДВ «Страхова компанія «Кредо», отже у задоволенні позовних вимог, які викладені у пункт 2 уточненої редакції позовних вимог від 10.02.2021р. слід відмовити. У зв`язку із цим, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог ГО «Інвалідів «КАРІТАС» до ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» та ТДВ «Страхова компанія «Кредо» слід відмовити в повному обсязі. Щодо позовних вимог ГО «Інвалідів «КАРІТАС» заявлених до АТ КБ «ПриватБанк» суд зазначає, що вони підлягають частковому задоволенню з наступних міркувань. Так, в статті 627 ЦК України закріплена свобода договору, відповідно до якої сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Крім того, на розгляді в господарському суді Дніпропетровської області (справа № 904/6015/20) знаходиться спір між ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах», ТДВ «Страхова компанія «Кредо» та АТ КБ «ПриватБанк» з приводу надання страхових агентських послуг на підставі Договорів доручення. Так, позивачем окрім інших позовних вимог ( пункт 1 та пункт 2 уточненої редакції позовних вимог від 10.02.2021р.) заявлено пункт 3 позовних вимог, який стосується відновлення становища, яке існувало до прийняття рішень, оформлених у вигляді Протоколу № 14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки від 16.10.2020р. АТ КБ «ПриватБанк» наступним шляхом: -Відновити укладання нових договорів страхування між страхувальниками (невизначеним колом споживачів) та страховими компаніями ТДВ «Страхова компанія «Кредо» та ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах»; -Розблокувати списання страхових платежів з овердрафт з рахунків страхувальників (невизначеного кола споживачів) за укладеними ними договорами страхування, що укладені АТ КБ «ПриватБанк», як страховим агентом від імені ТДВ «Страхова компанія «Кредо» та ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах»; -Розблокувати всі можливі канали комунікацій АТ КБ «ПриватБанк» щодо переукладання договорів страхування за участі АТ КБ «ПриватБанк» як страховим агентом від імені ТДВ «Страхова компанія «Кредо» та ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» та страхувальниками (невизначеним колом споживачів); -Розблокувати у всіх каналах комунікацій АТ КБ «ПриватБанк» можливість укладання договорів страхування на нових умовах або внесення змін в них за участі АТ КБ «ПриватБанк» як страховим агентом від імені ТДВ «Страхова компанія «Кредо» та ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» та страхувальниками (невизначеним колом споживачів); -Припинити порушення АТ КБ «ПриватБанк» ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме будь-яким чином впливати на вибір страхувальниками (необмеженим колом споживачів) страхових послуг та страхових компаній, які ці послуги надають, обмежувати коло страхових компаній, які надають страхові послуги. Суд зауважує на тому, що усі відповідачі у справі є юридичними особами - господарюючими суб`єктами, тому задоволення позову у вказаний вище спосіб призведе до втручання в господарську (банківську) діяльність та може зумовити настання незворотних наслідків. У зв`язку із цим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги до АТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню, а саме тільки в частині позовних вимог про визнання протиправними дій АТ КБ «ПриватБанк» стосовно прийняття рішень та визнання незаконними рішень оформлених у вигляді Протоколу № 14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки від 16.10.2020р. АТ КБ «ПриватБанк». Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд зазначає, що з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, судові витрати по справі слід розподілити в наступний спосіб. Позивачем у справі при подачі позову судовий збір не сплачувався у відповідності до положень ч. 3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», отже судовий збір у справі з належного відповідача слід стягувати на користь держави. Судовий збір у розмірі 2 102грн. (частина позовних вимог, яка судом задоволена) слід стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь держави. Судовий збір за ту частину позовних вимог, в задоволенні якої судом відмовлено, відносяться судом на рахунок держави та компенсуються у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Судовий збір у справі з відповідачів ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» та ТДВ «Страхова компанія «Кредо» не стягується взагалі у зв`язку з повною відмовою у задоволенні позовних вимог до цих відповідачів. Судовий збір сплачений позивачем при подачі заяви про забезпечення позовних вимог у розмірі 1 051 грн. (а.с. № 46 т. № 1) судом не стягується з АТ КБ «ПриватБанк», оскільки ухвала судді Федоріщева С.С. від 19.11.2020р. про вжиття заходів забезпечення позову скасована постановою Дніпровського апеляційного суду від 13.04.2021р. та в задоволенні заяви позивача від 18.11.2020р. про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено (а.с. № 172-176 виділ. матеріалів) На підставі викладеного,

Outcome: partial