Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Рахівської міської ради ро визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом. В обгрунтування позову зазначено, що 20 грудня 2015 року, у віці 84 років, помер її батько [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей, 21 грудня 2015 року було складено відповідний актовий запис про смерть за № 175, підтвердженням чого є Свідоцтво про смерть, видане 21 грудня 2015 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області. До дня смерті, батько постійно проживав в будинку за номером 61 (шістдесят один) по вулиці Новоселиця в місті Рахів, Рахівського району, Закарпатської області. Після його смерті залишилось належне йому спадкове майно, а саме житловий будинок за номером 61 (шістдесят один), що розташований по вулиці Новоселиця в місті Рахів, Рахівського району, Закарпатської області. Належність вищезаначеного житлового будинку спадкодавцю [PERSON], підтверджується даними викладеними в довідці, виданою Рахівською міською радою, Рахівського району, Закарпатської області від 5 липня 2015р. за № 3252. Спадкоємцями, на спадкове майно після смерті батька, є вона, [PERSON] та [PERSON], доньки спадкодавця. [PERSON] відмовилася від прийняття нею спадщини на її користь. Підтвердженням чого є заява про відмову від прийняття спадщини, на якій її підпис засвідчено нотаріально приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу [PERSON], 29 лютого 2016 року. Дружина спадкодавця (її мати) [PERSON], також померла, про що свідчить свідоцтво про смерть видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області 21 січня 2011 року. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом, немає. Спадщину вона прийняла, у відповідності до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, подавши до приватного нотаріуса Рахівського районного нотаріального округу [PERSON], в установлений законом строк, заяву про прийняття спадщини за законом, після смерті спадкодавця. На підставі якої приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу [PERSON]С, було заведено спадкову справу, підтвердженням чого є Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 24.02.2016р. за № 43056444. З метою отримання спадкового майна, вона [PERSON], як спадкоємець першої черги, звернулася до приватного нотаріуса Рахівського нотаріального округу [PERSON], щодо видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, на спадкове нерухоме майно житловий будинок, за номером 61 (шістдесят один), що знаходиться по вулиці Новоселиця в місті Рахів, Рахівського району, Закарпатської області, за її померлим батьком, [PERSON]. Проте їй було відмовлено у видачі такого Свідоцтва, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності на вищевказане нерухоме майно за спадкодавцем. Як наслідок, 26 серпня 2016 року приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу [PERSON] було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджував би право власності за померлим, [PERSON], на житловий будинок за номером 61 (шістдесят один), що розташований по вулиці Новоселиця в місті Рахів, Рахівського району, Закарпатської області та було розяснено порядок оскарження даної постанови. Зазначає, що будь-якого спору щодо спадкового майна, немає, а згідно даних, що містяться в інформаційній довідці зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 43056360 від 24 лютого 2016 року, заповітів та/або спадкових договорів, її батько, [PERSON] не оформляв. Беручи до уваги вищевикладене та факт відсутності правовстановлюючих документів на вищезгадане спадкове майно, що в даному випадку становить перешкоду успадкування нею спадкового нерухомого майна після смерті батька, і є підставою, яка не дає їй можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом, вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав на спадкове майно за законом. У зв"язку з чим просила визнати за нею [PERSON], право власності на житловий будинок, загальна площа якого становить 35,9 кв.м., а житлова 18,82 кв.м., що розташований за адресою: м. Рахів, вул. Новоселиця, буд. 61 (шістдесят один), Рахівського району, Закарпатської області, в порядку спадкування за законом, після смерті її батька [PERSON]. \~ \~ Позивачка [PERSON] в судовому засіданні присутня не була. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримання позовних вимог та задоволення позову. Представник відповідача - Рахівської міської ради в судове засідання не з"явився. В.п. міського голови [PERSON] направив суду заяву про розгляд справи без участі представника ради та визнання позовних вимог. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку. \~ Згідно ст.ст.1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Встановлено, що позивач [PERSON] являється дочкою спадкодавця [PERSON], а отже є, в силу ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги спадкування за законом. 20 грудня 2015 року [PERSON] помер, про що в книзі реєстрації смертей, 21 грудня 2015 року було складено відповідний актовий запис про смерть за № 175, підтвердженням чого є Свідоцтво про смерть, видане 21 грудня 2015 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області. Після його смерті залишилося спадкове майно, яким є житловий будинок №61, розташований по вул. Новоселиця в м. Рахів Закарпатської області. \~\~\~ \~Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене\~\~порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема\~\~у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь. \~\~\~ Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). \~ \~ Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об'єкт самочинного будівництва. \~ Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. \~ Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд №61 по вул. Новоселиця в м. Рахів, виданої ПП [PERSON] спадковий будинок побудований \~у 1983 році. \~ Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). \~ \~ Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. \~ Згідно довідки виконавчого комітету Рахівської міської ради Рахівського району Закарпатської області №3252 від 5 липня 2016 року житловий будинок № 61 по вул. Новоселиця\~ в м. Рахів Закарпатської області дійсно, належав [PERSON], а отже його не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. \~ При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви. \~ \~ Судом встановлено, що позивач прийняла спадщину, у відповідності до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, подавши до приватного нотаріуса Рахівського районного нотаріального округу [PERSON], в установлений законом строк, заяву про прийняття спадщини за законом, після смерті спадкодавця. На підставі якої приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу [PERSON]С, було заведено спадкову справу, підтвердженням чого є Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 24.02.2016р. за № 43056444. Спору щодо набуття права на спадщину судом не встановлено. Інший спадкоємець першоїчерги спадкування за законом [PERSON] відмовилася від прийняття нею спадщини в користь позивачки. Підтвердженням чого є заява про відмову від прийняття спадщини, на якій її підпис засвідчено нотаріально приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу [PERSON], 29 лютого 2016 року. Дружина спадкодавця [PERSON], також померла, про що свідчить свідоцтво про смерть видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області 21 січня 2011 року. \~ Таким чином, враховуючи, що позивач по справі належить до спадкоємців за законом, спадщину прийняла, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані \~ і підлягають задоволенню. Питання відшкодування судових витрат позивачем не ставилось. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved