Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ "Універсал Банк", про припинення іпотеки нерухомого майна - нежитлової будівлі готелю "[INFO]", розташованої по [ADDRESS] Чернігівської області, який належить позивачеві на праві приватної власності. В обгрунтування заявлених вимог [PERSON] вказує, що іпотека виникла на підставі договору, укладеного 31.05.2008 року між [PERSON], який діяв за її довіреністю та ПАТ "Універсал Банк", з метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] по кредитному договору № ВL4776, укладеному 30.05.2008 року між останнім та ПАТ "Універсал Банк". Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області на предмет іпотеки було звернуто стягнення, шляхом продажу з прилюдних торгів, однак нерухоме майно реалізоване не було, через відсутність купівельного попиту. Позивач вказує, що ПАТ "Універсал Банк" порушує її право власності, відмовившись від пропозиції державного виконавця залишити заставне майно в рахунок погашення заборгованості. На стадії попереднього розгляду до участі у справі, в якості третьої особи, котра не заявляє самостійних вимог на предмет спору, було залучено Відділ примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції в Чернігівській області. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, обгрунтовуючи їх обставинами, викладеними в позовній заяві, додатково пояснивши, що [PERSON] не являється боржником перед відповідачем і своїми діями або бездіяльністю майнової шкоди ПАТ "Універсал Банк" не завдавала. Заставне майно декілька разів виставлялося на прилюдні торги, однак не було реалізовано через відсутність попиту, що в свою чергу, унеможливило виконання сином позивача - [PERSON], зобов"язань перед банком за кредитним договором. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, зазначивши, що договір іпотеки являється похідним від кредитного договору, за умовами якого [PERSON] отримав грошові кошти від банку в сумі 162 000 доларів США, з яких, в порушення умов кредитного договору, станом на 20.03.2013 року, повернув лише 21829 доларів. Строк дії договору іпотеки, за яким позивач взяла на себе обов"язок відповідати за зобов"язанням [PERSON], встановлено сторонами до 2021 року, отже правові підстави для припинення його дії, відсутні. Крім того, в 2014 році ПАТ "Універсал Банк" повторно пред"явило виконавчий лист до виконання, і на момент розгляду справи державним виконавцем провадяться дії щодо реалізації заставного майна. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з"явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Представник відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Чернігівській області в судове засідання не з"явився, надіславши клопотання про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення з"явившихся учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. В судовому засіданні сторони визнали фактичні обставини справи, в тій їх частині, що 30.05.2008 року між [PERSON] і ВАТ "Універсал Банк", правонаступником якого є ПАТ "Універсал Банк", укладено кредитний договір № ВL4776, умови якого позичальником не виконуються. Внаслідок невиконання [PERSON] зобов"язань за кредитним договором, у фізичної особи-іпотекодавця, в свою чергу, виникли зобов"язання перед фінансовою установою, за умовами договору іпотеки, укладеного 31.05.2008 року між [PERSON] і ВАТ "Універсал Банк". У відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні сторони не оспорювали той факт, що рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 06.02.2013 року з позичальника [PERSON] на користь ПАТ "Універсал Банк" стягнуто заборгованість за кредитним договором, в розмірі 1420423 грн. 90 коп. та стягнення на предмет іпотеки - нежитлову будівлю готелю "[INFO]", розташовану по [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві приватної власності. З матеріалів справи вбачається, що ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 25.04.2013 року, рішення суду І інстанції змінено в тій частині, що початкова ціна предмета іпотеки, для подальшої його реалізації, була збільшена до 4056237 грн. Підставою звернення [PERSON] з позовом до суду, стала відмова іпотекодержателя залишити за собою нерухоме майно в рахунок погашення заборгованості, шляхом заліку забезпечних вимог, у зв"язку з неможливістю реалізації заставного майна державними виконавцями. З матеріалів справи вбачається, що на виконання рішення від 06.02.2013 року про звернення стягнення на предмет іпотеки, Ріпкинським районним судом був виданий виконавчий лист № 2518/2-252, котрий пред'явлено для виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Чернігівської області. В рамках виконавчого провадження ВП № 39787528, державним виконавцем було накладено арешт на нерухоме майно і 06.03.2014 року подано заявку на його реалізацію, за ціною 4056237 грн. Згідно повідомлення філії 25 ПП "НИВА-В.Ш.", 08.04.2014 року прилюдні торги з реалізації заставного майна не відбулися, через відсутність купівельного попиту. 15.04.2014 року державним виконавцем проведено уцінку заставного майна на 25%, до суми 3042177 грн. 75 коп. та повторно виставлено на прилюдні торги на 13.05.2014 року. За повідомлення філії 25 ПП "НИВА-В.Ш." від 13.04.2014 року повторні прилюдні торги не відбулися, через відсутність купівельного попиту. Листом від 13.05.2014 року державний виконавець, посилаючись на ст.62 Закону України "Про виконавче провадження", запропонував ПАТ "Універсал Банк" залишити за собою не реалізоване майно в рахунок погашення заборгованості, за первісно визначеною ціною - 4056237 грн. 21.05.2014 року ПАТ "Універсал Банк" письмово повідомило державного виконавця про відмову від прийняття заставного майна. 26.05.2014 року заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Чернігівської області було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що в рамках виконавчого провадження ВП № 39787528, нерухоме майно виставлялося на прилюдні торги двічі, а його уцінка державним виконавцем була проведена один раз на 25 % від початкової вартості. Частиною 6 ст.62 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі якщо в місячний строк з дня проведення повторної уцінки майна, воно не реалізовано, державний виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що державний виконавець без достатніх для того підстав пропонував стягувачу залишити нерухоме майно та вподальшому повернув виконавчий документ, оскільки предмет іпотеки, в рамках виконавчого провадження № 39787528, було уцінено лише один раз. У відповідності до ч.1 ст.49 Закону України "Про іпотеку", протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержатель, відповідно до пріоритету його зареєстрованих вимог має право придбати предмет іпотеки за початковою ціною, шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. Згідно ч.2 ст.49 Закону України "Про іпотеку", якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами перших прилюдних торгів, призначається проведення на тих же умовах других прилюдних торгів, які мають відбутися протягом одного місяця з дня проведення перших прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на других прилюдних торгах може бути зменшеною не більше ніж на 25%. Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами других прилюдних торгів призначається проведення у тому самому порядку третіх прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на третіх прилюдних торгах може бути зменшена не більш як на 50 % початкової вартості майна. Таким чином, за змістом закону, залишення стягувачем за собою предмета іпотеки за наслідками перших та других невідбувшихся прилюдних торгів, є правом а не обов"язком сторони виконавчого провадження і не може бути підставою, як для повернення виконавчого документа стягувачу, так і для припинення іпотеки. У відповідності до ч.3 ст.49 Закону України "Про іпотеку", якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами третіх прилюдних торгів, іпотека може бути припиненою за рішенням суду. В судовому засіданні встановлено, що 23.09.2014 року ПАТ "Універсал Банк" повторно пред"явило виконавчий лист до виконання і цього ж дня державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 44848057. З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 02.10.2014 року державним виконавцем здійснено опис і арешт предмета іпотеки, а 09.12.2014 року подано заявку на реалізацію нерухомого майна. Повідомленням ДП "Інформаційний центр" від 13.01.2015 року підтверджується, що прилюдні торги з реалізації предмета іпотеки були призначені на 26.01.2015 року, однак виконавче провадження не містить даних про їх результати. Таким чином, судом встановлено, що в рамках виконавчого провадження № 44848057 призначено лише перші прилюдні торги, за початковою ціною продажу майна 4056237 грн. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав, визначених ч.3 ст.49 Закону України "Про іпотеку", для припинення застави, отже позов [PERSON] задоволенню не підлягає. У відповідності до ст.88 ЦПК України, судові витрати по справі необхідно віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed