Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

04.11.2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до[PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 23716,10 грн. та судових витрат у розмірі 2102 грн., посилаючись на те, що [PERSON] 05.09.2014 року підписала заяву № б/н, відповідно до якої підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Внаслідок цього отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 1000,00 грн на картковий рахунок 23.06.2016 року, який 31.01.2017 року збільшений до 1400 грн. Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконала, у зв`язку із чим виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 22.09.2020 становить 23716,10 грн, яку позивач у позовних вимогах просить стягнути. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримує та не заперечує щодо заочного вирішення справи. 04.11.2020 суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, постановив, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначив судове засідання на 09.30 год 20.11.2020 року. Ухвалу суду від 04.11.2020 року, копію позовної заяви та доданих до неї документів відповідач отримала 04.11.2020, відзиву на позовну заяву не подала. Відповідач позов визнала, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відзив та заперечення на позов не подавала. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторони. Встановлено, що [PERSON] 05.09.2014 року звернулася до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 05.09.2014 року згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 1000,00 грн. на картковий рахунок 23.06.2016 року, який 31.01.2017 року збільшений до 1400 грн. Згідно із розрахунком, заборгованість відповідача станом на 22.09.2020 становить 23716,10 грн, та складається: 1304,97 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1304,97 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 456,00 грн.- заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 21955,13 грн. - нарахована пеня. Позивач у позовних вимогах просить стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 23716,10 грн. В силу вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При вирішенні даного спору суд виходить з того, що між сторонами виникли кредитні правовідносини, врегульовані ЦК України. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Однак відповідач даного обов`язку не виконав. Відповідно до вимог ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання ( стаття 625 ЦК України). В силу вимог ст.629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти та сплатити проценти. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з[PERSON] в користь позивача заборгованості по договору №б/н від 29.09.2020 року на загальну суму23716,10 грн. Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесенні ним та документально підтвердженні судові витрати по справі, зокрема, 2102,00 грн. судового збору.

Outcome: approved