Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

В серпні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про встановлення права платити фіксовану ціну за автомобіль, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10.08.2011 року між ним та відповідачем було укладено угоду про покупку автомобіля КІА RІО за ціною 104 800 гривень, під час укладення угоди ТОВ «Авто Просто» надавав відповідні послуги не будучи фінансовою установою і не маючи на це відповідної ліцензії. У 2013 році відповідач отримав ліцензію, але Угода так і не була приведена у відповідність з ліцензійними умовами. 16.02.2012 року позивач отримав автомобіль, але продовжує виплачувати його вартість, і з кожним місяцем ця сума зростає, тому він вважає, що укладена Угода з відповідачем була укладена 10.08.2011 року під впливом обману та із застосуванням нечесної підприємницької практики, зокрема, позивач вважає, що він отримав не чітку, неправдиву інформацію стосовно оспорюваної Угоди, дії відповідача є забороненими та підпадають під дію ст. 19 Закону України « Про захист прав споживачів», також він зазначив, що при умові належного роз'яснення йому усіх умов та наслідків даної Угоди, позивач би не погодився на її укладення, тому просив суд зобов'язати відповідача встановити фіксовану суму щомісячних проплат чистого внеску по Угоді №370604 від 10.08.2011 року у відповідності з тією, що була на момент отримання автомобіля, а саме,1013, 33 гривні та встановити фіксовану суму щомісячних адміністративних проплат по Угоді №370604 від 10.08.2011 року у відповідності з тією, що була на момент отримання автомобіля, а саме, 608 гривень. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача належним чином повідомлений в судове засідання не з'явився, в запереченнях та поясненнях надісланих на адресу суду просив справу слухати у його відсутності та відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, зазначивши, що укладена між Позивачем та Відповідачем Угода складається з основного тексту Угоди, Додатку № 1 (анкети учасника) та Додатку № 2 (Правила функціонування системи придбання в групах АВТО ТАК). Всі додатки підписані сторонами і є невід'ємними частинами Угоди. Сама Угода та Додаток № 2 до неї містять описання послуг, що надаються ТОВ "Авто Просто". Описання послуг приведено детально щоб виключити необхідність їх усного тлумачення та уникнення подальших непорозумінь між сторонами з приводу трактування умов Угоди тобто позивач мав повну і достовірну інформацію про послуги Відповідача та порядок їх надання. Також, ТОВ "АВТО ПРОСТО" не порушувало ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів", зокрема, щодо установлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору. Згідно ст. 10 Угоди "підписання Угоди та Додатків до неї є свідченням факту ознайомлення, розуміння Сторонами та згоди Сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом Угоди та Додатків до неї. Учасник заявляє, що отримав усі коректно викладені пояснення від представника АВТО ПРОСТО, уважно прочитав та зрозумів Угоду та Додатки до неї, що засвідчує своїм підписом ". Також, в Додатку № 2 до Угоди, безпосередньо над підписом Позивача міститься фраза: "Учасник своїм підписом засвідчує факт ознайомлення та згоду з умовами Угоди, підтверджує здатність набувати права та обов'язки за Угодою, підтверджує здатність набувати прав та обов'язків за Угодою, умови Угоди зрозумілі та він вважає їх справедливими." Крім цього, у Позивача, відповідно до п.13.8 ст. 13 Додатку №2 до Угоди, було 7 (сім) календарних днів від дати підписання Угоди для самостійного повторного ознайомлення з умовами Угоди та Додатків до неї, та у випадку незгоди з умовами Угоди, для її розірвання. Порядок розірвання Угоди також детально описано в Додатку №2 до Угоди, де чітко встановлено і погоджено Сторонами, що заява про розірвання Угоди подається в центральний офіс АВТО ПРОСТО за адресою: вул. Воровського, 24, корп. 1, 3-й поверх, Київ, 01601. Проте, Позивач в семиденний термін не звертався до ТОВ "АВТО ПРОСТО" з заявою про розірвання Угоди у визначеному порядку, а отже є цілком очевидним, що умови Угоди були зрозумілі Позивачу, він вважав їх справедливими по відношенню до себе. Статтею 5 Угоди та Додатком №1 до Угоди, чітко передбачено зобов'язання Позивача, щодо здійснення платежів за угодою та їх розмір, а саме: - Сплатити Плату за послуги, пов'язані зі вступом до системи при укладенні Угоди у розмірі 3% з ПДВ від Поточної ціни Автомобіля; - Сплатити Плату за послуги, пов'язані з видачею Автомобіля за системою при наданні такого права у розмірі 3% з ПДВ від Поточної ціни Автомобіля; - Щомісячно сплачувати Повні внески; - Сплачувати внески зі страхування Автомобіля після отримання автомобіля. Відповідно до Додатку №2 до Угоди "термінологія" "Повний внесок - щомісячний платіж, який складається з Чистого внеску, щомісячного Внеску в оплату послуг та щомісячного внеску в оплату страхового платежу, і підлягає сплаті Учасником в порядку та у строки, визначені Угодою" Розмір складових "Повного внеску" зазначено в Додатку №1до Угоди, зокрема: (1) "Чистий внесок" - 0,8333% від ціни автомобіля; (2) "Внесок в оплату послуг" - 0,5% від ціни автомобіля + ПДВ; (3) "Внесок в оплату страхового платежу" - 0,065% від ціни автомобіля; Загальна кількість внесків названа в Угоді як "Графік внесків",зокрема відповідно Додатку №1 до Угоди Графік внесків становить 120 - тобто, всього 120 внесків. Розмір кожної окремої складової Повного внеску та загальна сума до сплати вказується в рахунку, який АВТО ПРОСТО щомісяця надсилає учаснику. В такому рахунку вказуються платіжні реквізити, за якими здійснюється оплата. Всі внески сплачуються учасником Системи на користь АВТО ПРОСТО як адміністратора системи АвтоТак. Сплачені всіма учасниками певної групи Чисті внески складають "Фонд групи". Саме за рахунок "фонду групи" щомісяця купляються автомобілі, які за визначеними Угодою механізмами розподіляються одному або декільком учасникам групи. Відповідач забезпечив отримання Позивачем автомобіля. Даний факт свідчить про те, що ТОВ "Авто Просто" належним чином виконало умови ст. З Угоди та ст. 8 Додатку №2 до Угоди, Відповідач належним чином організував та створив умови для придбання Автомобіля Позивачем, здійснив оплату Автомобіля та забезпечив передачу Автомобіля. Наразі, зобов'язання Позивача щодо сплати щомісячних Повних внесків за умовами Угоди не припинилися. Станом на день написання даних пояснень, Позивач має сплатити ще 38 щомісячних внески. Щодо отримання ТОВ "АВТО ПРОСТО" Ліцензії на право надання фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів в групах то, розпорядження про затвердження Ліцензійних умов набуло чинності лише 12.11.2012 року, оскільки, що до цієї дати неможливо було отримати ліцензію та фактично не існувало умов та підстав її видачі, що підтверджує відсутність необхідності ліцензування діяльності Відповідача на дату укладення Угоди. Крім того Закон № 3462-ІУ від 02.06.2011 року набув чинності 09.01.2012 року, згідно п. З якого Фінансові установи зобов'язані протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність у відповідність із вимогами цього Закону. Тобто ТОВ "АВТО ПРОСТО" зобов'язане було мати ліцензію лише з 09.01.2013 року та станом на день укладення Угоди не зобов'язане було отримати ліцензію для здійснення своєї діяльності, оскільк, існувала встановлена законом відкладальна умова. При підписанні Угоди діяльність ТОВ "АВТО ПРОСТО" базувалася на ряді норм Цивільного кодексу України від 16.01.03р. (далі - ЦК України) та Господарського кодексу України 16.01.03р. (далі - ГК України), що гарантують Товариству його існування на ринку України, а саме: 1) Пунктах 3 та 4 ст. З ЦК України, які гарантують "свободу договору" та "свободу підприємницької діяльності, яка не заборонена законом". 2) П. 1 ст. 6 ЦК України - "сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства", тобто ст. З ЦК України. 3) П. 1 ст. 12 ЦК України, який гласить, що "особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд". 4) Ст. 627 ЦК України, відповідно до якої "сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору". 5) П. 1 ст. 43 ГК України, яка гласить, що "підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом". 6) П. 1 ст. 44 ГК України, який гарантує підприємцю "вільний вибір видів підприємницької діяльності" та "самостійне формування програми діяльності". 7) П. 2 ст. 67 ГК України - "підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України". Таким чином, угоди, які укладаються з клієнтами Системи АВТОТАК, повністю відповідають діючому законодавству України, діяльність ТОВ "Авто Просто" не заборонена законом, а тому твердження Позивача про відсутність у Відповідача повноважень на укладення такого типу договорів є безпідставними. Слід зауважити, що ТОВ "АВТО ПРОСТО" надає послуги на підставі Закону України № 3462-ІУ від 02.06.2011 року, яким до ЗУ "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг" були внесені зміни до ч. 1 ст.4 та вказану статтю було доповнено пунктом 11-1 такого змісту: Фінансовими послугами вважаються такі послуги: адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, отже вказаний вид послуг УНОРМОВАНО у законодавстві ТА ВІН АПРІОРІ НЕ МОЖЕ БУТИ НЕЗАКОННИМ. А, тому, відповідач вважає, що вимоги Позивача не ґрунтуються на чинному законодавстві та укладеному договорі, відсутні правові підстави для зобов'язання ТОВ "Авто Просто" встановити фіксовану суму щомісячної плати чистого внеску в розмірі 1013,33 грн. та щомісячної плати Адміністративних витрат в розмірі 608,00 грн. за Угодою №370604 від 19.08.2011 року. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], суду пояснила, що вона була присутня коли чоловік хотів укладати Угоду на отримання автомобіля, і угоду чоловік підписав після того, як оплатив перший внесок, про те, що внески постійно будуть змінюватися їм відомо не було, агент який розказував їм про укладення угоди, нічого про це не говорив, тобто вона вважає, що при укладенні Угоди її з чоловіком було введено в оману, і якщо б агентом було їм повідомлено про всі обставини Угоди, то вони б не погоджувались на такі умови. Суд вислухавши позивача, свідка, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав: 10.08.2011 року між [PERSON] та ТОВ «Авто Просто» було укладено угоду №37064. Предметом цієї Угоди є надання учаснику послуг системи Авто Так, спрямованих на придбання автомобіля. АВТО ПРОСТО є товариством, що надає послуги, предметом яких є придбання автомобілів Учасниками через систему придбання у групах Авто Так. Статтею 5 Угоди та Додатком №1 до Угоди, чітко передбачено зобов'язання Учасника, щодо здійснення платежів за угодою та їх розмір, а саме: - Сплатити Плату за послуги, пов'язані зі вступом до системи при укладенні Угоди у розмірі 3% з ПДВ від Поточної ціни Автомобіля; - Сплатити Плату за послуги, пов'язані з видачею Автомобіля за системою при наданні такого права у розмірі 3% з ПДВ від Поточної ціни Автомобіля; - Щомісячно сплачувати Повні внески; - Сплачувати внески зі страхування Автомобіля після отримання автомобіля. Відповідно Додатку №2 до Угоди "термінологія" "Повний внесок - щомісячний платіж, який складається з Чистого внеску, щомісячного Внеску в оплату послуг та щомісячного внеску в оплату страхового платежу, і підлягає сплаті Учасником в порядку та у строки, визначені Угодою" Розмір складових "Повного внеску" зазначено в Додатку №1до Угоди, зокрема: (1) "Чистий внесок" - 0,8333% від ціни автомобіля; (2) "Внесок в оплату послуг" - 0,5% від ціни автомобіля + ПДВ; (3) "Внесок в оплату страхового платежу" - 0,065% від ціни автомобіля; Загальна кількість внесків названа в Угоді як "Графік внесків",зокрема відповідно Додатку №1 до Угоди Графік внесків становить 120 - тобто, всього 120 внесків. 16.02.2012 року позивач отримав автомобіль. Ст. 632 Цивільного кодексу України, передбачає, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін", а ч.І ст. 15 Закону, встановлено: "інформація про продукцію повинна містити... 6) дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції. За угодою про надання послуг за системою АвтоТак послуги починають надаватися з моменту підписання Угоди за визначеними в Додатку № 1 до Угоди цінами у відсотках від взаємно обраного критерію - ціни автомобіля, що діє в місяці сплати. Такий спосіб визначення ціни погоджений між учасником та ТОВ "АВТО ПРОСТО" шляхом підписання Угоди. Механізм визначення ціни автомобіля детально викладений в Правилах функціонування системи придбання в групах АвтоТак (Додаток №2 до Угоди). Розмір оплати продукції (адміністративні витрати) встановлений у відсотках, а не в твердій сумі. Позивачем та Відповідачем в ст. 2 Додатку № 2 до Угоди погоджено, що розмір кожного Повного щомісячного внеску (у тому числі адміністративних витрат) визначатиметься у відсотках до встановленої щомісячно Виробником чи Імпортером актуальної ціни автомобіля. Також відповідно до термінології, Поточна ціна автомобіля -ціна Автомобіля, яка встановлюється Виробником та/або Імпортером та/або Дистриб'ютором в останній робочий день колендарного місяця та є основою розрахунку розміру складових Повних внесків та інших платежів, передбачених Угодою. Ціна автомобіля, яка повідомлена Виробником/Імпортером на дату сплати чергового щомісячного платежу і яка береться для розрахунку його розміру, повідомляється кожному Учаснику щомісяця у квитанції на сплату щомісячного платежу. Крім того, в п.2.2 ст. 2 додатку №2 до Угоди чітко вказано, що Поточна ціна автомобіля зазначена у Додатку №1 до Угоди - це остання поточна ціна автомобіля повідомлена виробником на день укладання угоди. Визначення ціни автомобіля на момент підписання угоди необхідно для визначення розміру Вступного внеску в грошовому еквіваленті. В даному випадку ціна автомобіля виступає в якості вказівки на спосіб визначення розміру оплати з використанням додаткового критерію - встановлення ціни виробником та/або імпортером, що жодним чином не суперечить законодавству і є загальноприйнятим в практиці. Такий спосіб визначення ціни погоджується між учасниками та ТОВ "АВТО ПРОСТО" в угоді під час підписання, а також визначено у ст.. 6 ліцензійних умовз адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. При цьому варто зазначити, що у відповідності до п. 13.1. ст. 13 Додатку №2 до Угоди, Учасник, який ще не отримав Автомобіль, має право розірвати Угоду за власним бажанням. Враховуючи те, що Позивач прочитав та зрозумів Угоду та Додатки до неї (ст. 10 Угоди) та не розірвав Угоду до отримання автомобіля, напрошується висновок що позивач погодився на умови Угоди. Щодо посилання Позивача в позові на ч. 1, 2, 3 ст. 18 ЗУ "Про захист прав споживачів" то відповідно до ч. 2 ст. 18 ЗУ "Про захист прав споживачів" "Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. " Оскільки дисбаланс - це нерівна кількість прав та обов'язків, то Позивачу необхідно було зазначити в якій кількості нерівні права та в якій кількості нерівні обов'язки сторін, та ще й така нерівність повинна бути на шкоду споживача, крім того така нерівність повинна бути істотною. Зобов'язання Відповідача визначені в ст. З Угоди та складаються з 11 пунктів натомість зобов'язання позивача визначені в ст. 5 Угоди та складаються з 7 пунктів. Таким чином посилання позивача на істотний дисбаланс прав та обов'язків позивача та відповідача та ще й на користь відповідача не відповідає дійсності. Відносно тверджень позивача, щодо встановлення Угодою жорстких обов'язків споживача, то зобов'язання за Угодою Відповідача визначені в Статті 3 Угоди, в Додатку №2 в статтях 1 (встановлюється обов'язок відповідача сформувати групу та включити угоду позивача у сформовану групу), 2 (надсилати учаснику, квитанції на сплату внесків за Угодою), 4 (проводити Асигнаційні акти на яких відбувається надання права на отримання автомобіля учасникам, повідомляти про місце, дату і час їх проведення), 7 (зарахувати різницю вартості автомобіля на покриття Повних внесків Учасника, що обрав модель автомобіля вартість якого менше від Ціни моделі автомобіля, зазначеної у Додатку 1), 8 (провести оплату Автомобіля та організувати його передачу у власність учаснику), 9 (зобов'язання замінити новою моделлю або іншим автомобілем модель зазначену в Додатку №1 до Угоди в разі припинення виробництва або імпортування Виробником, або Імпортером), 11 (укласти договір страхування майнових інтересів від імені Учасника), 13 (повернути учаснику всі кошти сплачені ним за Угодою протягом 15 днів у разі розірвання Угоди учасником протягом 7 днів з дня її підписання, у разі розірвання Угоди Учасником повернути кошти, сплачені ним за Угодою), 15 (провести процедуру ліквідації групи у разі виникнення Форс-мажорних обставин). Таким чином твердження Позивача про те що надання послуг обумовлено лише власним розсудом Відповідача не відповідає дійсності. Крім того, 11.09.2013 року Верховним Судом України, при перегляді ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 листопада 2012 року у справі за позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО ПРОСТО" про визнання угоди недійсною, відшкодування майнової та моральної шкоди, встановлено, що в діяльності ТОВ "Авто Просто" не вбачається порушень ст.ст. 18, 19 ЗУ "Про захист прав споживачів". Зокрема, ВС України в своїй постанові, зазначає наступне: "Аналізую норму ст. 18 ЗУ "Про захист прав споживачів" можна дійти висновку, що для класифікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності ; по друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обовязків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві. Відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України, 1. Рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. В обґрунтування позовних вимог Позивач також посилається на той факт, що нібито на момент укладення угоди послуги, що надаються Відповідачем, а саме: адміністрування фінансових для придбання товарів у групах, мали ознаки фінансових послуг та відповідно підлягали ліцензуванню. А оскільки при укладенні Угоди ТОВ "Авто Просто" не було включене до Реєстру фін. установ та не мало відповідної ліцензії, Відповідач взагалі не мав повноважень на укладення Угоди. 02.06.2011 року Верховною Радою України було Прийнято Закон № 3462-ІУ від 02.06.2011 року, яким до ЗУ "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг" були внесені зміни до ч.І ст.4 та вказану статтю було доповнено пунктом 11-1 такого змісту: Фінансовими послугами вважаються такі послуги: адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. Відповідно до ЗУ "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг" фінансова діяльність ліцензується. Вказаний Закон № 3462-ІУ від 02.06.2011 року набув чинності 09.01.2012 року. Відповідно до п. З та п. 4 Закону № 3462-ІУ від 02.06.2011 року: 3) Фінансові установи зобов'язані протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність у відповідність із вимогами цього Закону. 4) Спеціально уповноваженому органу виконавчої влади у сфері регулювання ринків фінансових послуг у шестимісячний строк з дня опублікування цього Закону розробити та затвердити ліцензійні умови здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. 12.11.2012 року набуло чинності Розпорядження № 1676 від 09.10.2012 року Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг "Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах". 15.01.2013 року після набрання чинності Розпорядження 1676 від 09.10.2012 року ТОВ "АВТО ПРОСТО" отримало Ліцензію на право надання фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів в групах (копія додається). Враховуючи те, що Закон зворотної сили не має, а Розпорядження про затвердження Ліцензійних умов набуло чинності лише 12.11.2012 року, вбачається, що до цієї дати неможливо було отримати ліцензію, оскільки фактично не існувало умов та підстав її видачі, що підтверджує відсутність необхідності ліцензування діяльності Відповідача на дату укладення Угоди. Крім того Закон № 3462-ІУ від 02.06.2011 року набув чинності 09.01.2012 року, згідно п. З якого Фінансові установи зобов'язані протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність у відповідність із вимогами цього Закону. Тобто ТОВ "АВТО ПРОСТО" зобов'язане було мати ліцензію лише з 09.01.2013 року та станом на день укладення Угоди не зобов'язане було отримати ліцензію для здійснення своєї діяльності, оскільки існувала встановлена законом відкладальна умова. При підписанні Угоди діяльність ТОВ "АВТО ПРОСТО" базувалася на ряді норм Цивільного кодексу України від 16.01.03р. (далі - ЦК України) та Господарського кодексу України 16.01.03р. (далі - ГК України), що гарантують Товариству його існування на ринку України, а саме: 1) Пунктах 3 та 4 ст. З ЦК України, які гарантують "свободу договору" та "свободу підприємницької діяльності, яка не заборонена законом". 2) П. 1 ст. 6 ЦК України - "сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства", тобто ст. З ЦК України. 3) П. 1 ст. 12 ЦК України, який гласить, що "особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд". 4) Ст. 627 ЦК України, відповідно до якої "сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору". 5) П. 1 ст. 43 ГК України, яка гласить, що "підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом". 6) П. 1 ст. 44 ГК України, який гарантує підприємцю "вільний вибір видів підприємницької діяльності" та "самостійне формування програми діяльності". 7) П. 2 ст. 67 ГК України - "підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України". Таким чином, угоди, які укладаються з клієнтами Системи АВТОТАК, повністю відповідають діючому законодавству України, діяльність ТОВ "Авто Просто" не заборонена законом, а тому твердження Позивача про відсутність у Відповідача повноважень на укладення такого типу договорів є безпідставними. Щодо тверджень Позивача про утворення Відповідачем "пірамідальної схеми", так незаконною пірамідальною схемою є "коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції". Системний аналіз вказаної норми дає можливість визначити що таке "пірамідальна схема". Так обов'язковим ознаками пірамідальної схеми має бути: 1. Сплата споживачем за можливість одержання компенсації; 2. Компенсація надається за рахунок залучення інших споживачів до схеми; 3. Відсутність споживання (читаємо: надання) послуг або продукції. Так, першою ознакою є сплата за можливість компенсації. У фінансовому розумінні компенсація - це винагорода за певні дії особи внаслідок здійснення нею буд-якої діяльності або відшкодування втрат (здійснених внаслідок порушення зобов'язання, завдання шкоди, втрат майнового або немайнового характеру і т. д.); засіб погашення зустрічних вимог; видача грошових сум за невикористання або відмову права. За угодою позивач сплачує внески,кожен з яких складається з 3-х складових: (1) "Чистий внесок" - 0,8333% від ціни автомобіля - оплата товару - Автомобіля; (2) "Внесок в оплату послуг" - 0,5% від ціни автомобіля + ПДВ - оплата послуг Товариства. (3) Щомісячний внесок в оплату Страхового платежу - 0,065% плата за договогом страхування життя, Згідно Статті 2 Угоди, "АВТО ПРОСТО гарантує Учаснику системи, що він одержить Право на отримання Автомобіля, за умови що Учасник системи виконує всі зобов'язання, які випливають з цієї Угоди". Статтею 5 ч. 5 Угоди також передбачено, що Учасник системи (Позивач) повинен "отримати Автомобіль, за умови виконання зобов'язань, встановлених Угодою". Тобто, кінцевим результатом виконання Угоду з позивачем є отримання автомобіля, за умови дотримання ними встановлених договором умов. Більше того, отримання автомобіля є їх безпосереднім обов'язком. Другою ознакою є: отримання споживачем компенсації за рахунок залучення інших споживачів. Жодним положенням Угоди не передбачається отримання позивачем будь-якої компенсації (винагороди), ані за дії позивача, ані за відмову від прав, ані за залучення ним інших споживачів, ані відшкодування втрат, або витрат позивача. Ні для отримання учасником автомобіля, ні для отримання учасником сплачених в оплату автомобіля Чистих внесків в разі дострокового розірвання Угоди (ст. 13 Додатку № 2 до Угоди) від учасника не вимагається залучення інших Учасників (споживачів). Також не вимагається залучення інших Учасників (споживачів) для вказаних цілей і самим Товариством. Це також підтверджується і тим, що споживач, який виконав всі умови Угоди має повне право вимагати від відповідача виконання свого зобов'язання, а саме оплатити продавцю вартість автомобіля та передати автомобіль споживачу, незалежно від того чи сплачують кошти інші споживачі чи ні. Отже, отримання позивачем автомобіля здійснюється виключно у відповідності до платежів здійснених ним самим та незалежно від платежів інших клієнтів відповідача. Так само, у разі отримання страхового відшкодування за договором страхування майнових інтересів учасника на випадок смерті (страхування життя), за яким, отримавши страхове відшкодування, відповідач зобов'язаний передати автомобіль спадкоємцям незалежно від виконання своїх зобов'язань іншими споживачами. Таким чином, в правовідносинах позивача та відповідача відсутня друга ознака "пірамідальної схеми". Третя ознака: відсутність надання продукції або послуги. Відповідно до статті 3 Угоди відповідач зобов'язується надавати наступні послуги позивачу: 1. включення до системи АВТОТАК; 2. формування груп учасників; 3. організація та створення умов для придбання Автомобіля; 4. здійснення оплати автомобіля виробнику або імпортеру; 5. приймання та перерахування страхових платежів; 6. здійснення процедур, необхідних для передачі автомобіля; 7. проведення асигнаційних актів; 8. здійснення процедури заміни марки або моделі автомобіля Та інші послуги, передбачені Угодою та Додатками до неї. Отже відсутня третя ознака "пірамідальної схеми". Таким чином ст. 19 ЗУ "Про захист прав споживачів" не підлягає в даному випадку застосуванню до правовідносин сторін за Угодою. Згідно ст. 42 Господарського кодексу України "Підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. " Отже, отримання прибутку відповідачем внаслідок здійснення своєї діяльності по наданню послуг є логічним наслідком такої діяльності. Діяльність будь-якого суб'єкта господарювання спрямована на отримання прибутку або за рахунок (виготовленого) проданого товару або наданої послуги. А отримання прибутку можливе лише за рахунок залучення споживачів або інших суб'єктів господарювання, які плататимуть за товар або послугу. Слід зауважити, що ТОВ "АВТО ПРОСТО" надає послуги на підставі Закону України № 3462-ІУ від 02.06.2011 року, яким до ЗУ "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг" були внесені зміни до ч. 1 ст.4 та вказану статтю було доповнено пунктом 11-1 такого змісту: Фінансовими послугами вважаються такі послуги: адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, отже вказаний вид послуг передбачений у законодавстві та він не може бути незаконним. За таких обставин позовна заява позивача не підлягає до задоволення. Також, у відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, оскільки, позивачем при подачі позовної заяви не сплачено судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з позивача в дохід держави судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved