Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 27.04.2015р між ним та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, за яким він поставив відповідачці кухонний гарнітур згідно специфікації, а відповідач зобовязався прийняти та оплатити товар. При укладанні договору сторонами було визначено, що загальна вартість товару становить 108 420 грн, з яких 85000 грн сплачуються покупцем при укладанні договору, а 23420 грн по факту встановлення. В липні місяці 2015р позивач виконав договір, встановив кухонний гарнітур в квартирі відповідачки, але залишок заборгованості за товар в сумі 23420 грн [PERSON] не сплатила. Просив суд стягнути з відповідачки суму заборгованості в розмірі 23420,00 грн, пеню за несвоєчасний розрахунок, що становить 10459,37 грн та 3 % річних, що становить 390,76 грн, всього : 34270,13 грн. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з зазначених в позові підстав. Відповідачка в судовому засіданні 1.02.2016 р. позовні вимоги не визнала, вказала, що в процесі експлуатації кухні нею були виявлені недоліки, які майстри [PERSON] усували неодноразово, при укладанні договору вони визначили гарантійний строк на товар в термін один рік з часу передачі товару, так як кухонний гарнітур містить істотні недоліки, звернулася до суду з зустрічним позовом, в якому просила суд розірвати договір купівлі-продажу кухонного гарнітуру від 27 квітня 2015 року, укладений між Фізичною особою-підприємецем [PERSON] та нею, стягнути з Фізичної особи-підприємця [PERSON] на її користь сплачені нею грошові кошти за договором купівлі-продажу від 27 квітня 2015 року у сумі 85000 грн. Стягнути з Фізичної особи-підприємця [PERSON] суму моральної шкоди у розмірі 3 000 гривень на її користь. Представник відповідачки [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] не визнала, зустрічний позов підтримала з тих же підстав. Відповідач [PERSON] позовні вимоги за зустрічним позовом не визнав, вказав, що всі недоліки, які були виявлені споживачкою, його майстрами були усунуті, недоліки, які були виявлені [PERSON] в період гарантійного строку, не є істотними, просив суд відмовити в задоволенні зустрічного позову в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 27.04.2015 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, за яким позивач прийняв від відповідачки замовлення на виготовлення та передачу їй у власність кухонного гарнітуру. Під час укладення договору та оформлення замовлення сторони визначили вартість замовлення, що становила 108420 грн., з яких - 85000 грн передплата, яка сплачена [PERSON] при укладанні договору, та 23420 грн., які сплачуються [PERSON] по факту установки замовлення. Пунктом 3.1 договору та в замовленні б/н, яке є невідємною частиною договору, сторони визначили, що строк виконання замовлення - до 27.05.2015р, фактично кухонний гарнітур був встановлений 25.07.2015р, що не заперечувалося сторонами по справі. Відповідно до замовлення б/н в розділі «замовлення прийнято, претензій не маю» підпис [PERSON] відсутній. Положеннями Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11). Згідно з положенням пунктів 22, 23 статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачем вважається фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбавати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Статею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк) (стаття 675). Гарантійний строк починається з моменту передання товару покупцеві, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу. За п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», гарантійний строк - строк, протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) бере на себе зобов'язання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв'язку з введенням її в обіг. Відповідно до п.1 ст.7 Закону України «Про захист прав споживачів», виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання), в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку. Пунктом 1.3 договору купівлі-продажу від 27.04.2015р сторони встановили гарантійний строк на кухонний гарнітур - в один рік, який відраховується з моменту передачі товару, що в даному випадку становить з 25.07.2015 року. Свідки [PERSON]С, [PERSON] в судовому засіданні показали, що вони в липні 2015року встановлювали кухонний гарнітур в квартирі [PERSON], також ними здійснювалися роботи по врізці мийки та побутової техніки в гарнітурі, після встановлення меблі, через деякий час [PERSON] викликала їх для усунення недоліків, які нею були виявлені після монтажу кухні, підписати заказ замовлення про відсутність претензій до меблів [PERSON] відмовилась з невідомих їм причин. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні показали, що вони займалися виготовленням та встановленням столешниці в кухонному гарнітурі, що замовила [PERSON], претензій по їх роботі у споживача не було. Стаття 1 Закону України "Про захист прав споживачів" визначає поняття "недолік" і "істотний недолік", відповідно до яких споживач має різні права вимагати усунення недоліків. - істотний недолік - це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з ознак, а саме: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором (п.12 ч.1); - недолік це будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем) (п.15 ч.1); Відтак, Закон України "Про захист прав споживачів" розмежовує істотні недоліки та інші недоліки, встановлення яких має значення для захисту прав споживача. Відповідно до частини 1 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Аналогічні правові наслідки передання товару неналежної якості обумовлюються змістом ст. 678 ЦК України, за ч. ч. 1, 2 якої покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення; покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару. Згідно висновку судової товарознавчої експертизи №Вс-11 від 30.03.2016р., проведеної в присутності [PERSON], [PERSON], судовим експертом Херсонської Торгівельно-промислової палати, встановлено, що кухонний меблевий гарнітур відповідає умовам договору №27/04 від 27.04.2015р, заказу-ескізу по матеріалам виготовлення, кольору, фурнітурі, розмірам; по якості гарнітур не відповідає вимогам ГОСТ 16371-93 «Мебель. Общие технические условия», ДСТУ 4414:2005 «Меблі за індивідуальним замовленням. Загальні технічні умови». Виявлені недоліки в кухонному гарнітурі є виробничими дефектами та дефектами установки. Виявлені дефекти виробничого характеру та установки класифікуються як «недолік». Відсоток втрати якості кухонного гарнітуру по виявленим дефектам виробничого характеру та установки, які класифікуються як «недолік», становить -30 %. Відсоток втрати якості меблів, через наявність дефектів складає 30%, що становить від загальної вартості товару - 32 526 грн.00 коп Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно де звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. ст. 525, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Однак відповідачка за первісним позовом умов договору, а саме розділу 2 договору, не виконала, з часу встановлення кухонного гарнітуру, з 25.07.2015р залишок боргу 23420 грн не сплатила, тому суд приходить до висновку, що наявні обєктивні підстави для застосування умов п. 4.1. договору, відповідно до якого у випадку невиконання умов договору стосовно повного розрахунку покупець повинен сплатити продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки, що в даному випадку становить 4271,80 грн виходячи з розрахунку (23420 грн *0,12%*152: 100), де - 23420,00 грн є залишком заборгованості за договором, подвійна облікова ставка за день 0,12 %, кількість прострочених днів 152 (за період з 25.07.2015р по 21.12.2015р) та 3% річних, які становлять 292,58 грн (23420 *152*3%/365). Таким чином, суд приходить до висновку, що за відповідачкою [PERSON] існує заборгованість у розмірі 23420 грн. - залишок заборгованості за товар; 4271,80 грн- пеня за несвоєчасну оплату товару, 3% річних 292,58 грн: всього 27984,38 грн Доводи [PERSON] про те, що всі недоліки, які містить кухонний гарнітур, і які були зафіксовані судовим експертом, виникли в наслідок втручання [PERSON] в деталі кухні, не спростовують висновку експертизи щодо встановлених недоліків, оскільки виявлені дефекти (недоліки) носять виробничий характер та мають сліди недоліків при збірці кухні, свідки зі сторони позивача, які були допитані в судовому засіданні підтвердили, що саме вони займалися монтажем кухонного гарнітуру, врізкою мийки, побутової техніки в кухонному гарнітурі, даний факт також підтвердили сторони. Встановивши зазначені обставини укладення договору, наявність недоліків товару в період гарантійного строку, які фактично мають місце у звязку з неналежним виконанням [PERSON] вимог ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», які становлять - 30 % від вартості кухонного гарнітуру, що перевищує суму боргу [PERSON] перед позивачем, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] Разом із тим, суд вважає, що зустрічний позов також не підлягає задоволенню, так як відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №Вс-11 від 30.03.2016р кухонний меблевий гарнітур не містить істотних недоліків, в звязку з чим суд не вбачає підстав для розірвання договору купівлі-продажу від 27.04.2015р та стягнення з [PERSON] сплаченої суми передплати - 85 000 грн. Звертаючись до суду з зустрічним позовом, позивачка обгрунтовує завдану їй моральну шкоду та необхідність її відшкодування нормами ст.22 Закону України» Про захист прав споживачів». Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Проте, задоволення такої вимоги за умови її пред'явлення можливе з урахуванням положень п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», який передбачає право споживачів на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією (товар, робота чи послуга, що виготовляється, виконується чи надається для суспільних потреб), у випадках, передбачених законом. Позивачка за зустрічним позовом обґрунтувала понесену нею моральну шкоду без посилання на п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», а отже позовні вимоги про стягнення моральної шкоди задоволенню також не підлягають.

Outcome: dismissed