Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

12 липня 2019 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява Центру соціально-психологічної реабілітації дітей м. Лиман Донецької області до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Виконавчий комітет Лиманської міської ради Донецької області, який діє в інтересах неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27 вересня 2018 рокута по теперішній час неповнолітній [PERSON] , [INFO] , знаходиться в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей м. Лиман Донецької області. З 12 жовтня 2017 року та по теперішній час неповнолітній [PERSON] перебуває на обліку служби у справах дітей Лиманської міської ради "Проживання в сім"ї, у якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх обов"язків з виховання дитини". Підставами для взяття на облік стали неналежні умови для проживання дитини, невиконання батьками батьківських обов"язків по вихованню, утриманню та догляду за дитиною. За рішенням комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Лиманської міської ради від 13.10.2017 року родина Роменських взята під соціальний супровід Лиманського міського центру соціальних служ для сім"ї, дітей та молоді. Протягом всього часу перебування на відповідному обліку в службі у справах дітей Лиманської міської ради , Лиманського міського центру соціальних служ для сім"ї, дітей та молоді, батьки дитини - [PERSON] та [PERSON] на контакт із спеціалістами служб не виходили декілька разів, не проявляли бажання щось змінити в кращій бік. Зі слів матері дитини, допомоги соціальних фахівців їх родина не потребує. Запрошення до служби у справах дітей Лиманської міської ради батьки дитини ігнорували. Згідно характеристики з місця мешкання [PERSON] та [PERSON] ніде не працюють, ведуть аморальний спосіб життя, зловживають спиртними напоями, вихаванням сина не займаються. Неповнолітній [PERSON] закінчив 9 клас Лиманської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 3. За час навчання дитини батьки жодного разу не відвідували школу. 20 травня 2019 року неповнолітній [PERSON] звернувся до директора Центру соціально-психологічної реабілітації дітей м. Лиман Донецької області із заявою про про позбавлення батьківських прав його батьків [PERSON] та [PERSON] . Згідно акту обстеження, складеного службою у справах дітей Лиманської міської ради, будинку, де проживають [PERSON] з неповнолітнім [PERSON] немає належних умов для проживання дитини. За час перебування дитини в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей м. Лиман Донецької області, тобто з 27 вересня 2018 року по теперішній час, хлопчика ніхто не відвідував. Отже, відповідачі свідомо ухиляються від виховання свого сина, нехтують своїми батьківськими обов"язками, тому позивач просить позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідачів аліменти особовий рахунок дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. . Представник позивача Центру соціально-психологічної реабілітації дітей м. Лиман Донецької області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, справу розглядати без його участі та не заперечував проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідачів, про що надав відповідну заяву (а.с. 58-62). Представник третьої особи - виконавчого комітету (органу опіки та піклування) Лиманської міської ради Донецької області, Роменська В.В., належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив справу розглядати без його участі та не заперечував проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідачів, про що надав відповідну заяву (а.с. 63-64). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , належним чином повідомлені про час та місце розгляду офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до вимог ст. 1-1 ЗУ «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» (а.с.55), в судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили, клопотання про розгляд справи без їх участі та відзиву на позовну заяву суду не надали. Ухвалою суду від 30 вересня 2019 року було прийнято рішення про розгляд справи в заочному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29 червня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 129, [PERSON] народився [INFO] в м. Красний Лиман Донецької області, батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 жовтня 2002 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 182, що підтверджується копією Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № [NUMBER] , сформованого 22 травня 2019 року (а.с. 11-12). З інформації, наданої Відділом надання адміністративних послуг виконавчого комітету Лиманської міської ради 31 травня 2019 року № 957/13-39 та № 958/13-39, вбачається, що відповідач [PERSON] , [INFO] , разом із сином - [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 24); відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстроаний за адресою: [ADDRESS] (а.с. 25). Згідно акту обстеження умов проживання, складеного службою у справах дітей Лиманської міської ради 29 травня 2019 року, начальником служби у справах дітей Лиманської міської ради Голєвим С.І. головним спеціалістом служби у справах дітей Лиманської міської ради Роменською В.В. та в.о. директора Центру соціально-психологічної реабілітації дітей м. Лиман Донецької області Пліско Я.І. проведено обстеження умов проживання дитини за адресою: [ADDRESS] , та встановлено, що у зазначеному будинку проживають відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , та їх неповнолітній син - [PERSON] , [INFO] , який з 27 вересня 2018 року перебуває у Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей м. Лиман Донецької області. На час проведення обстеження батько дитини - [PERSON] був відсутній, мати - [PERSON] перебувала у стані алкогольного сп"яніння. Умови для проживання дитини у зазначеному будинку відсутні, а саме: в будинку брудно, на підлозі розкидані недопалки від цигарок, меблі в занедбаному стані, постільна білизна відсутня, запасу продуктів харчування та готової їжі немає, стаціонарна піч не придатна для опалення, елктрика відсутня через заборгованість (а.с. 21). Неповнолітній [PERSON] , [INFO] , з першого по восьмий клас навчався в Лиманській загальоосвітній школі І-ІІІ ступенів № 2. З характеристик, наданих 29 травня 2019 року директором зазначеного навчального закладу [PERSON] та класним керівником Роменського М., вбачається, що вихаванням дитини займалася переважно бабуся, яка відвідувала школу та батьківські збори; батьки не приділяли належної уваги дитині, нехтували виконанням батьківських обов"язків, погано впливали на дитину, не створювали належних умов для проживання та розитку дитини, батьківські збори не відвідували, не цікавились його успішністю в навчанні (а.с. 19, 20). Згідно довідки № 312 від 28 травня 2019 року, наданої директором Лиманської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 3 Лиманської міської ради Донецької області Яровою А.В., неповнолітній [PERSON] , [INFO] , з дев"ятого класу навчається у зазначеному навчальному закладі (а.с. 18). Згідно характеристики неповнолітнього [PERSON] , [INFO], наданої 31 травня 2019 року за підписом директора Лиманської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 3 Лиманської міської ради Донецької області Ярової А.В. та класного керівника дитини [PERSON] , [PERSON] навчається в Лиманській ЗОШ № 3 з 29 серпня 2018 року, є вихованцем Центру соціально-психологічної реабілітації дітей м. Лиман Донецької області; зв"язок зі школою підтримують вихователі зазначеного ЦСПРД; за час навчання дитини його батьки жодного разу школу не відвідували, не цікавилися шкільним життям дитини (а.с. 22). З 27 вересня 2018 року та по теперішній час неповнолітній [PERSON] , [INFO] , знаходиться в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей м. Лиман Донецької області, що підтверджується довідкою № 248 від 04 червня 2019 року, наданою в.о. директора ЦСПРД м. Лиман Донецької області Пліско Я.І. (а.с. 26). За час перебування [PERSON] , [INFO], в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей м. Лиман Донецької області батьки його не відвідували, не цікавилися про його життя та здоров"я, що підтверджується психолого-педагогічною характеристикою неповнолітнього [PERSON] , [INFO], наданою психологом Центру соціально-психологічної реабілітації дітей м. Лиман Донецької області [PERSON] . (а.с. 23). Згідно характеристик з місця проживання [PERSON] та [PERSON] ніде не працюють, зловживають спиртними напоями, ведуть аморальний спосіб життя, участі у вихованні свого сина - [PERSON] , [INFO], не приймають, у будинку [ADDRESS] не мешкають, оскільки житло не підлягає для проживання (немає світла та опалення) (а.с. 15, 16) 20 травня 2019 року неповнолітній [PERSON] , [INFO] , звернувся до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей м. Лиман Донецької області із заявою, в якій просив позбавити батьківських прав його батьків: [PERSON] та [PERSON] , мотивуючи це тим, що його батьки ніде не працюють, не мають постійного місця мешкання, зловживають спиртними напоями та ухиляються від виконання батьківських обов"язків Так, судом достовірно встановлено, що батьки дитини: [PERSON] та [PERSON] своїх батьківських обов`язків не виконують, не беруть педагогічної, матеріальної, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні своєї дитини. Неповнолітній [PERSON] з батьками не проживає, перебуває в державному дитячому закладі - Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей м. Лиман Донецької області . Вирішуючи заявлені позивачем вимоги по суті, суд виходить з такого. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою ВР від 27.02.1991року № 789-ХІІ в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Дитина з моменту народження має право на піклування своїх батьків. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їхнє здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їхніх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини. Є підставою позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови ПВСУ № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 визначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір`ю, батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, не зважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав є крайньою міриою відповідальності, це означає, що застосовується така міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Пунктом 16 Постанови ПВСУ № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007року роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини знайшло повне відображення в поведінці відповідача, яка тривалий час не піклується ані про фізичний, ані про духовний розвиток дитини. Таким чином, відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, які покладені на неї Конституцією України та сімейним законодавством, бо має змогу їх виконувати. При цьому судом не встановлено, що відповідачу будь-хто чи щось перешкоджало належним чином виконувати свої батьківські обов`язки. Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Як вбачається з висновку № 18 від 14 червня 2019 року виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області орган опіки та піклування Лиманської міської ради вважає доцільним позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , оскільки вони повністю відсторонилися від виконання своїх батьківських обов"язків. Суду надано достатньо доказів, того що відповідачі [PERSON] та [PERSON] злісно ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не виявляють справжнього інтересу до внутрішнього світу дитини, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не створюють умов для отримання дитиною освіти, не піклуються про підготовку сина до самостійного життя. Таке ставлення батьків до дитини негативно впливає на її фізичний та духовний розвиток, стан здоров`я, процес здобуття нею освіти, не відповідає якнайкращому забезпеченню інтересів дитини та є неприпустимим у сучасному цивілізованому суспільстві. Суд приходить до висновку, що позбавлення відповідачів батьківських прав не буде суперечити правам та законним інтересам дитини. Стосовно позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Так, згідно з ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платників аліментів, наявність чи відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, в порядку ч. 2 ст. 193 СК України, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 193 СК України за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Відтак, суд дійшов висновку про те, що відповідачі мають можливість сплачувати аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 липня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття. При вирішенні питання про відшкодування судових витрат, суд враховує наступне. Позивач, згідно з приписами Закону України "Про судовий збір", звільнений від сплати судового збору. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову, покладається на відповідача. Крім того, згідно з п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 10 від 17.10.2014 р. "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" роз`яснено, що подані до суду позовні заяви можуть містити кілька самостійних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору. Так, згідно з положеннями ст. 6 Закону України "Про судовий збір", судовий збір сплачується окремо за кожну позовну вимогу майнового характеру, за кожну позовну вимогу немайнового характеру та окремо за вимогу майнового та немайнового характеру. Якщо пред`явлено позов з кількома майновими або немайновими вимогами, то судовий збір сплачується з кожну вимогу окремо. Враховуючи викладене, а також те, що судом позовні вимоги задоволені в повному обсязі, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 3842,00 гривень (за вимогу немайнового характеру щодо позбавлення батьківських прав - 1921,00 грн., та за вимогу майного характеру щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - 1921,00 грн.). Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved