Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

у квітні 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки, в якому просить позбавити її батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO], та стягнути з неї аліменти на його утримання. Свої вимоги він обґрунтував тим, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо виховання та утримання дитини, не працює, зловживає алкогольними напоями. Через деякий час після народження сина, 01 листопада 2007 року вона відмовилася виховувати, доглядати та утримувати свою новонароджену дитину та написала заяву з проханням влаштувати її малолітню дитину до державного закладу. 05 листопада 2007 року дитина була влаштована до Білгород-Дністровського спеціалізованого будинку дитини згідно розпорядження голови Саратської РДА. Відповідачка долею дитини не цікавиться, не відвідує її. Відомості про батька дитини внесені до актового запису про її народження відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного Кодексу України. Під час розгляду справи прокурор, представник органу опіки та піклування Саратської районної державної адміністрації та представник служби у справах дітей Саратської райдержадміністрації позов підтримали, просили його задовольнити, мотивуючи тим, що відповідачка участі у вихованні дитини не приймає, матеріально її не забезпечує, не піклується про сина, дитина знаходиться на державному забезпеченні в Білгород-Дністровському спеціалізованому будинку дитини. Відповідачка [PERSON], яку належним чином повідомили про день, час та місце розгляду справи, до суду не з'явилась. Надала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Представник виконкому Михайлівської сільської ради Саратського району Одеської області, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, до суду не з'явився. Надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Представник третьої особи Комунального закладу "Білгород-Дністровський дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку", належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився. Надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Повідомив, що за час перебування у Білгород-Дністровському спеціалізованому будинку, а саме з 09 листопада 2007 року по 21 жовтня 2012 року, а потім у Комунальному закладі "Білгород-Дністровський дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку" відповідачка жодного разу не відвідувала дитину і взагалі не цікавилась долею свого сина. [PERSON] не пам'ятає, не знає свою матір та не має до неї ніяких родинних почуттів. Заслухавши прокурора, представника позивача, представника служби у справах дітей Саратської РДА та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У ст.19 Конвенції про права дитини держави - учасниці, які її підписали (в т. ч. і Україна), взяли на себе зобов'язання вживати всіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм насильства, образи чи зловживань, відсутності належного піклування чи недоброго і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої особи. Ст.51 Конституції України та ст.ст.151,180 СК України встановлюють для батьків обов'язок виховувати та утримувати дітей до їх повноліття. Ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" зобов'язує батьків виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя, праці, розвивати її особистість, повагу до прав, свобод людини та громадянина. Ст. 164 СК України встановлює, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO]. Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, відомості про батька дитини записані за вказівкою матері згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України (а.с. 3,4). 01 листопада 2007 року [PERSON] надала заяву, в який просить влаштувати її малолітнього сина [PERSON], [INFO], до будинку дитини строком на 6 місяців у зв'язку з важкими матеріальними умовами ( а.с.5). Розпорядженням голови Саратської районної державної адміністрації Одеської області № 464/А-2007 від 05 листопада 2007 року дитина була влаштована до Білгород-Дністровського спеціалізованого будинку дитини на повне державне забезпечення (а.с.15). Розпорядженням голови Саратської районної державної адміністрації Одеської області № 460/А-2012 від 06 грудня 2012 року дитина була переведена на повне державне забезпечення до Комунального закладу "Білгород-Дністровський дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку", де і знаходиться по теперішній час (а.с.6). За час перебування сина у вищевказаному закладі відповідачка [PERSON] жодного разу його не відвідала, не цікавиться його долею, не приймає участі в його вихованні та утриманні, що підтверджується довідкою Білгород-Дністровського дитячого будинку змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку (а.с. 8). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов, складеного Михайлівської сільською радою Саоратського району Одеської області, відповідачка [PERSON] проживає в [ADDRESS]. До складу її сім'ї входять: співмешканець [PERSON], дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Житло знаходиться в незадовільному стані, будинок потребує капітального та поточного ремонту. Відсутні продукти харчування, постільна білизна, предмети особистої гігієни. [PERSON] не має основного місця роботи, працює по найму, зловживає алкогольними напоями. Дівчата навчаються у Михайлівській допоміжній школі-інтернаті (а.с. 16). За місцем проживання відповідачка характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, не виховує своїх дітей (а.с.13). Згідно письмовому висновку служби у справах дітей Саратської районної державної адміністрації відповідачку доцільно позбавити батьківських прав щодо її дитини [PERSON], так як вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по його вихованню (а.с. 18). Судом встановлено, що відповідачка не піклується про сина [PERSON], не забезпечує його матеріально, ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини, тому суд приходить до висновку, що перебування дитини на утриманні та вихованні відповідачки може негативно вплинути на розвиток дитини, її психічний та фізичний стан, тому в інтересах дитини суд вважає необхідним позбавити відповідачку батьківських прав. Суд не вислухав дитину [PERSON] з приводу позбавлення відповідачки батьківських прав, щоб не завдавати дитині психічної травми, оскільки досліджені судом документи підтверджують, що з 09 листопада 2007 року і дотепер відповідачка жодного разу не відвідувала дитину, хлопчик не пам'ятає та не знає свою матір та не має до неї ніяких родинних почуттів. Ч.2 ст.166 СК України встановлює, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. На підставі ст.183 СК України з відповідачки на користь дитини слід стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідачки щомісячно на дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище дитини, яка залишилась без батьківського піклування, а також матеріальне та сімейне становище відповідачки, яка має на своєму утриманні двоє інших дітей. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь держави належить стягнути судовий збір в загальній сумі 487 гривень 20 копійок (243,60 грн.+ 243,60 грн.).

Outcome: approved