Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

21 жовтня 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Свій позов обґрунтовував тим, що 20.09.2019 року відповідно до акту Головного управління Національної поліції України в Київській області та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та їїдоставку, на території м. Бровари Київської області була знайдена малолітня дитина, [PERSON] , [INFO] , який перебував без супроводу батьків. Малолітній [PERSON] мав ознаки занедбаності, був голодний, наляканий, одягнутий в брудний несезонний одяг, відсутнє взуття. Дитину було доставлено до центру "Дитяча лікарня" КНП "Броварська багатопрофільна клінічна лікарня" БРР БМР СО. В ході з`ясування обставин, встановлено, що матір`ю [PERSON] є [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про народження дитини серія [NUMBER] , відповідний актовий запис № 25 виданого повторно Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Матір дитини, [PERSON] , не створила належних житлово-побутових умов для проживання малолітнього сина, перебуває на восьмому місяці вагітності, з її слів не зверталась до лікарів, не стала на облік вагітних у жіночій консультації, у малолітнього [PERSON] було відсутнє свідоцтво про народження, одяг за сезоном та продукти харчування. 23.09.2019 року головним спеціалістом Служби у справах дітей Броварської міської ради Київської області було проведено співбесіду з малолітнім [PERSON] в приміщенні центру "Дитяча лікарня" КНП "Броварська багатопрофільна клінічна лікарня" БРР БМР КО. Малолітній був контактний, відкритий до спілкування з незнайомими людьми. Було помітно, що [PERSON] має особистий досвід спілкування з незнайомцями за відсутності своїх батьків. Зі слів п`ятирічного [PERSON] вдалося зрозуміти, що він проживає з мамою. Також [PERSON] розповів про дядю [PERSON] , якого він боїться. Зі слів [PERSON] , дядя [PERSON] часто б`є маму. На запитання про те чи хотів би він повернутись до мами, [PERSON] відповів, що йому краще в лікарні, з слів хлопчика: "бо тут мені не страшно". Із спостережень за ситуативною поведінкою дитини, можливо зробити висновок, що він часто перебував голодний. Із зовнішнього вигляду хлопчика, його одягу, поведінки, розповідей дитини можливо зробити висновок, що малолітній проживав у неналежних умовах. Матір та інші дорослі, які були поруч з хлопчиком не сприймаються [PERSON] якзахищаючі батьківські фігури, поряд з ними [PERSON] не відчуває себе у безпеці. Також помітно, що тривалий час не забезпечувалися базові потреби [PERSON] , у п`ять років він має досвід, коли через відсутність уваги дорослих, потрібно дбати про себе самому. 26.09.2019 за № 02-09.1-1406 Службою у справах дітей Броварської міської ради Київської області було направлено лист батьку дитини, [PERSON] , за місцем його реєстрації, щодо ситуації, яка склалася в житті його сина, та запрошено на засідання комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 02.10.2019. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулася 02.10.2019 був розглянутий висновок служби у справах дітей Броварської міської ради Київської області щодо недоцільності повернення малолітнього [PERSON] , [INFO] , батькам, [PERSON] та [PERSON] та надання висновку щодо відібрання дитини від батьків, без позбавлення їх батьківських прав. Позивач видав рішення № 1094 від 08.10.2019, про недоцільність повернення малолітнього [PERSON] , [INFO] , який відповідно до акту Головного управління Національної поліції України в Київської області та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 20.09.2019 був знайдений на території м. Бровари Київської області, до його батьків [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку із тим, що наявні причини, які перешкоджають їм виконувати батьківські обов`язки. Крім того, відповідно до висновку № 04-22/1153 від 08.10.2019 про недоцільність повернення малолітнього [PERSON] , на виховання батькам, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, яка залишилась без батьківського піклування, позивач вважає за доцільне відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] , від його батьків, [PERSON] та [PERSON] , без позбавлення батьківських прав. Відповідно Наказу служби у справах дітей Броварської міської ради Київської області від 08.10.2019 № 01-10-600 малолітнього [PERSON] , [INFO] взято на первинний облік дітей, які залишилися без батьківського піклування. Беручи до уваги висновок № 04-22/1153 від 08.10.2019 про недоцільність повернення малолітнього [PERSON] на виховання батькам, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, яка залишилась без батьківського піклування, позивач вважає за доцільне відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] , від його батьків, [PERSON] та [PERSON] , без позбавлення батьківських прав. 15 листопада 2020 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 03 грудня 2019 року. 31 січня 2020 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче судове засідання та призначено на 28 квітня 2020 року. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просив його задовольнити, пояснення надав аналогічні змісту позовної заяви. Представник відповідача та відповідач [PERSON] неодноразово викликались у судові засідання, про дату та час були повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явились, причини своєї неявки суду не повідомили. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Свідки [PERSON] , [PERSON] суду повідомили, що 20.09.2019 року відповідно до акту Головного управління Національної поліції України в Київській області та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та їїдоставку, на території м. Бровари Київської області була знайдена малолітня дитина, [PERSON] , [INFO] , який перебував без супроводу батьків. Малолітній [PERSON] мав ознаки занедбаності, був голодний, наляканий, одягнутий в брудний несезонний одяг, відсутнє взуття. Дитину було доставлено до центру "Дитяча лікарня" КНП "Броварська багатопрофільна клінічна лікарня" БРР БМР СО. Була проведена співбесіда з малолітнім [PERSON] в приміщенні центру "Дитяча лікарня" КНП "Броварська багатопрофільна клінічна лікарня" БРР БМР КО. Зі слів п`ятирічного [PERSON] вдалося зрозуміти, що він проживає з мамою. На запитання про те чи хотів би він повернутись до мами, [PERSON] відповів, що йому краще в лікарні, з слів хлопчика: "бо тут мені не страшно".Із спостережень за поведінкою дитини, можливо зробити висновок, що він часто перебував голодний. Із зовнішнього вигляду хлопчика, його одягу, поведінки, розповідей дитини можливо зробити висновок, що малолітній проживав у неналежних умовах. При огляді помешкання де проживав малолітній із своєю матір`ю [PERSON] встановлено, що соціально-побутові умови проживання дитини на низькому рівні, брудно у кімнаті, одяг дитини грязний, неохайний. У кімнаті гуртожитку де проживає [PERSON] та малолітній [PERSON] розбито скло у вікні, що є небезпечним для життя дитини. Суд, вислухавши представника позивача, свідків зі сторони позивача [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові докази у справі, встановивши обставини у справі та виниклі правовідносини, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження дитини серія [NUMBER] , відповідний актовий запис № 25 виданого повторно Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . (а.с.7) 20.09.2019 року відповідно до акту Головного управління Національної поліції України в Київській області та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та їїдоставку, на території м. Бровари Київської області була знайдена малолітня дитина, [PERSON] , [INFO] , який перебував без супроводу батьків. Малолітній [PERSON] мав ознаки занедбаності, був голодний, наляканий, одягнутий в брудний несезонний одяг, відсутнє взуття. Дитину було доставлено до центру "Дитяча лікарня" КНП "Броварська багатопрофільна клінічна лікарня" БРР БМР СО. (а.с. 9) 23.09.2019 року за № 02-09.1-1381 направлено лист до сільського голови смт. Бродецьке з метою отримання більш детальної інформації про гр. [PERSON] та [PERSON] , а саме: характеристик на громадян, актів обстеження умов проживання за місцем реєстрації обох батьків дитини, з`ясування думки гр. [PERSON] щодо можливості проживання дитини з ним та його подальші наміри щодо вирішення долі малолітнього сина. 23.09.2019 року головним спеціалістом Служби у справах дітей Броварської міської ради Київської області було проведено співбесіду з малолітнім [PERSON] в приміщенні центру "Дитяча лікарня" КНП "Броварська багатопрофільна клінічна лікарня" БРР БМР КО. (а.с. 24) Малолітній був контактний, відкритий до спілкування з незнайомими людьми. Було помітно, що [PERSON] має особистий досвід спілкування з незнайомцями за відсутності своїх батьків. Зі слів п`ятирічного [PERSON] вдалося зрозуміти, що він проживає з мамою. Також [PERSON] розповів про дядю [PERSON] , якого він боїться. Зі слів [PERSON] , дядя [PERSON] часто б`є маму. На запитання про те чи хотів би він повернутись до мами, [PERSON] відповів, що йому краще в лікарні, з слів хлопчика: "бо тут мені не страшно". Із спостережень за ситуативною поведінкою дитини, можливо зробити висновок, що він часто перебував голодний. Із зовнішнього вигляду хлопчика, його одягу, поведінки, розповідей дитини можливо зробити висновок, що малолітній проживав у неналежних умовах. Матір та інші дорослі, які були поруч з хлопчиком не сприймаються [PERSON] якзахищаючі батьківські фігури, поряд з ними [PERSON] не відчуває себе у безпеці. Також помітно, що тривалий час не забезпечувалися базові потреби [PERSON] , у п`ять років він має досвід, коли через відсутність уваги дорослих, потрібно дбати про себе самому. 26.09.2019 року за № 02-09.1-1406 Службою у справах дітей Броварської міської ради Київської області було направлено лист батьку дитини, [PERSON] , за місцем його реєстрації, щодо ситуації, яка склалася в житті його сина, та запрошено на засідання комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 02.10.2019 року. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулася 02.10.2019 був розглянутий висновок служби у справах дітей Броварської міської ради Київської області щодо недоцільності повернення малолітнього [PERSON] , [INFO] , батькам, [PERSON] та [PERSON] та надання висновку щодо відібрання дитини від батьків, без позбавлення їх батьківських прав. (а.с. 26, 14-16) Рішенням виконавчого комітету № 1094 від 08.10.2019, про недоцільність повернення малолітнього [PERSON] , [INFO] , який відповідно до акту Головного управління Національної поліції України в Київської області та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 20.09.2019 був знайдений на території м. Бровари Київської області, до його батьків [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку із тим, що наявні причини, які перешкоджають їм виконувати батьківські обов`язки. (а.с. 12) Рішенням виконавчого комітету № 1095 від 08.10.2019, постановлено про надання висновку до суду щодо відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] від його батьків [PERSON] та [PERSON] , без позбавлення їх батьківських прав, у зв`язку із тим, що батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. (а.с.13) Відповідно до висновку № 04-22/1153 від 08.10.2019 про недоцільність повернення малолітнього [PERSON] , на виховання батькам, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, яка залишилась без батьківського піклування, позивач вважав за доцільне відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] , від його батьків, [PERSON] та [PERSON] , без позбавлення батьківських прав. Відповідно Наказу служби у справах дітей Броварської міської ради Київської області від 08.10.2019 № 01-10-600 малолітнього [PERSON] , [INFO] взято на первинний облік дітей, які залишилися без батьківського піклування. Статтею 150 Сімейного Кодексу України (надалі СКУ) передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізщший, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та про поновлення батьківських прав" від 30.03.2007р. № 3 ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною а обсязі, необхідному для її самостійного самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умови для отримання нею освіти. В частині 4 ст. 155 СКУ вказано, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Частиною 1 ст. 152 СКУ передбачено право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Пунктом 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866 "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини" передбачено, що якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Відповідно до ст. 170 Сімейного Кодексу України: "Суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу (ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстокого поводження з дитиною; батьки є хронічним алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини), а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. У виняткових випадках - при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановления рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Частиною 4 ст. 170 СК України встановлено, що при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття. Батьки зобов`язані забезпечити своїм дітям достатній рівень життя та несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законодавства України. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідачі не виявляють щодо дитини батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню сина, що підтверджено в ході судового розгляду належними та допустими доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно п. 7 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір"від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок державиу порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, суд вважає стягнути на користь держави судові витрати з [PERSON] , [PERSON] в розмірі 1921 грн. 00 коп. з кожного.

Outcome: approved