Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Піщанського районного суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, в якому просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , особою, що втратила право на користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . В обгрунтування своїх вимог зазначив, що вона являється власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З 18 серпня 2006 року він зареєстрував у вказаному будинку [PERSON] , проте з часу реєстрації він у вказаному будинку не проживає. Разом з тимм, його реєстрація у його домоволодінні негативно впливає на його матеріальне становище, оскільки він вимушений оплачувати комунальні послуги за осіб, які зареєстровані в будинку. В зв`язку з тим, що відповідач не проживає та не користується належним йому житлом більше шести місяців позивач просить суд його позовні вимоги задовольнити. Ухвалою від 01 квітня 2019 року в даній справі було відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 26 квітня 2019 року на 15 годину 00 хвилин. Ухвалою суду від 19 червня 2019 року в даній цивільній справі було закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. В судове засідання 09 жовтня 2019 року позивач [PERSON] та його представник адвокат Гордаш Н. М. не з`явилися, проте на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання, в якому вона просить розгляд справи проводити без їхньої з позивачем участі, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Згідно із ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленою про дату,час та місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судові засідання 06 вересня 2019 року та 09 жовтня 2019 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, оскільки викликався до суду шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційній сторінці Піщанського районного суду Вінницької області на веб-порталі "Судова влада України" в мережі "Інтернет". Відзиву на позовну заяву та будь- яких заяв та клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки два рази, відзив на позовну заяву не подав, суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до положень ч. 1 ст. 280, ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується впискою з погосподасрької книги наданої Болганською сільською радою Піщанського району Вінницької області в довідці від 15 лютого 2019 року № 91, згідно якої [PERSON] зареєстрований та проживає по [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] в погосподарській книзі № 2 за 2016-2020 роки відкритий на [PERSON] , рік побудови житлового будинку - 1924, у будинку крім [PERSON] зареєстрований з 18 серпня 2006 року [PERSON] (а.с.7). З копії домової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають в будинку [ADDRESS] , вбачається, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований для місця проживання за адресою : [ADDRESS] з 18 серпня 2006 року (а.с.8-10). Відповідно до довідки Болганської сільської ради Піщанського району Вінницької області № 90 від 14 лютого 2019 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою : [ADDRESS] , але за даною адресою з дня реєстроації фактично не проживає (а.с.11). Відповідно до ст. 47 Конституції України від 28 червня 1996 року, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Стаття 72 ЖК України зазначає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верхового суду України від 03 квітня 1987 року № 2 «Про практику застосування судами житлового законодавства», за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї житлове приміщення зберігається протягом шести місяців. Якщо людина відсутня в житловому приміщенні понад шість місяців без поважних причин, вона вважається такою, що втратила право на житлове приміщення. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верхового суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача приміщення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в тому числі на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. В ст. 9 ЖК України, передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 ст.405 ЦК України передбачено, що член власника сім"ї втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач не проживає в будинку, що належить на праві приватної власності позивачу, більше дванадцяти років, а своєю реєстрацією у житлі порушує права позивача як власника на користування та розпорядження майном, захист, якого передбачений ст. 391 ЦК України, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved