Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

03 березня 2014 року Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 129 986,74 грн., забезпечену договором поруки від 14 серпня 2007 року та судові витрати по справі. Позов мотивовано тим, що згідно кредитного договору № 8/2007/980-МК3/27-КА від 14 серпня 2007 року відповідачу-1 надано кредит у розмірі 160344,00 грн., яку відповідач-1 зобов`язався повернути до 10 серпня 2012 року. 28 вересня 2010 року між позивачем та відповідачем-1 укладено додаткову угоду №1 до договору № 8/2007/980-МК3/27-КА від 14 серпня 2007 року, згідно якої, окрім іншого збільшено строк позовної давності до 10 років. Станом на дату звернення з позовом відповідач-1 зобов'язання за кредитним договором не виконав, станом на 24 листопада 2013 року заборгованість за кредитним договором склала - 129 986,74 грн., яка складається з основного боргу у розмірі 80 595,35грн., відсотків - 26 125 грн., пені - 18 541,74 грн., штрафів - 4 709,97 грн., процентів за страховим траншем 13,97 грн. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 8/2007/980-МК3/27-КА, 14 серпня 2007 року укладено договір поруки, згідно якого відповідач-2 поручився перед банком за виконання зобов`язань відповідачем-1. 22 січня 2014 року на адресу відповідача-1 та відповідача-2 позивачем направлено досудові вимоги, згідно яких позивач просив сплатити суму заборгованості, що виникла. 16 липня 2014 року представником відповідача-2 подано зустрічний позов, згідно якого відповідач-2 просить визнати договір поруки від 14 серпня 2007 року укладений від імені Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» та [PERSON] припиненим, посилаючись на ч. 4 ст. 559 ЦК України та те, що досудова вимога на адресу відповідача-2 у встановлений законодавством строк не направлялась. Згідно поданої заяви, представник позивача підтримав заявлені вимоги, заперечив проти зустрічного позову. Відповідач-1 до суду не з`явився, підстав неявки не повідомив, про дату час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача-2 згідно поданої заяви заперечив проти задоволення первісного позову, просив задовольнити зустрічний позов, просив розглядати справу за його відсутності. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши письмові докази по справі в підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, зустрічний позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14 серпня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є позивач та відповідачем-1 укладено Договір "Кредитування комерційного автотранспорту" № 8/2007/980-МК3/27-КА (надалі - Кредитний договір), згідно якого позивач надав відповідачу у тимчасове платне строкове користування грошові кошти у розмірі 160344,00 грн. на придбання автотранспорту, відсотки за користування коштами встановлено в розмірі 19,5 % з терміном погашення - до 10 серпня 2012 року. П.3.2 Кредитного договору визначено наслідки прострочення виконання зобов`язання. П.7.3 Кредитного договору визначено, що договір діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, 14 серпня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є позивач та відповідачем-2 укладено Договір поруки, який виступив поручителем за Кредитним договором. Договором поруки визначено, що Поручитель зобов'язується перед Кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником зобов'язання за Кредитним договором. У разі порушення Боржником виконання зобов'язання Кредитор має право вимагати від Поручителя виконання зобов'язання Боржника перед Кредитором згідно з умовами Кредитного договору в порядку, передбаченому цим Договором Поручитель відповідає по зобов'язаннях за вищезазначеним Кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і Боржник. Дія Договору закінчується належним виконанням Позичальником взятих на себе зобов`язань по Кредитному договору чи виконання Поручителем своїх зобов`язань, згідно умов Договору поруки. 28 вересня 2010 року, між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є позивач та відповідачем-1 укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору № 8/2007/980-МК3/27-КА, п.7.3 якого встановлено, що сторони дійшли згоди про те, що строк позовної давності збільшується до 10 років. В порушення умов кредитного договору, відповідач-1 свої зобов'язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, внаслідок чого станом на 24 листопада 2013 року утворилась заборгованість за кредитним договором, яка склала 129 986,74 грн. та яка складається з: основного боргу у розмірі 80 595,35 грн., відсотків - 26 125 грн., пені - 18 541,74 грн., штрафів - 4 709,97 грн., процентів за страховим траншем 13,97 грн. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком, долученим до позову. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за договором на користь позивача з відповідача-1 заборгованості за кредитним договором у зазначеному вище розмірі. Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача-2 та вимог зустрічної позовної заяви про визнання Договору поруки припиненим, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Крім того, згідно ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. З матеріалів справи вбачається, що в Кредитному договорі № 8/2007/980-МК3/27-КА та в Додатковій угоді №1 до Кредитного договору № 8/2007/980-МК3/27-КА строк виконання основного зобов'язання визначений - до 10 серпня 2012 року. Пунктом 3.2.7 цих договорів передбачено, що банк має право дострокового виконання зобов'язань у випадку невиконання позичальником своїх боргових та інших зобов'язань за цим договором. Така-ж умова передбачена і в п.2.8 Договору поруки від 14 серпня 2007 року. Згідно Додатку № 2 до Кредитного договору та розрахунку суми позову, з серпня 2009 року відповідач-1 в повному обсязі не виконував взяті зобов'язання за кредитним договором. У п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому, сама по собі умова договорів про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Так, позивач звернувся до суду з позовом до поручителя в березні 2014 року, строк виконання основного зобов`язання настав 10 серпня 2012 року, при тому, що вимоги про дострокове погашення заборгованості надіслав 22 січня 2014 року. Разом з тим, наявним в матеріалах справи Договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, а тому підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України, згідно з якими порука вважається припиненою, оскільки кредитор після настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимоги до поручителя протягом шести місяців. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-155цс13 від 29 січня 2014 року. Посилання на те, що Додатковою угодою № 1 до договору поруки сторони збільшили строк позовної давності не приймається судом до уваги, оскільки даною нормою визначено саме строк позовної давності, а не умови щодо строку дії поруки. Таким чином, суд вважає, що з урахуванням п.7 ч.2 ст.16 ЦК України наявні підстави для визнання договору поруки, від 14 серпня 2007 року, укладеного між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством "Комерційний банк "Надра" припиненим. Вирішуючи питання щодо судового збору, суд виходить з положень ст.88 ЦПК України. З урахуванням викладено,

Outcome: partial