Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 30.09.2014 між ним та ПАТ\~"Альфа-Банк" укладено договір факторингу, відповідно до якого позивач зобовязався передати грошові кошти в розпорядження ПАТ\~"АЛЬФА-БАНК" за плату, а ПАТ "АЛЬФА-БАНК" зобовязався відступити позивачу своє право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Тобто відбулася заміна кредитора, а саме позивач набув статусу нового кредитора відповідача [PERSON] Позивач зазначив, що 07.02.2013 ПАТ "АЛЬФА-БАНК" (далі кредитор) та [PERSON] уклали кредитний договір № 500342000 (далі договір), відповідно до якого кредитор зобовязувався надати відповідачу кредит у сумі 11080,00 грн. у строк з 07.02.2013. Відповідач згідно умов договору зобовязувався повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші платежі Кредитор свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Умови кредитного договору щодо погашення заборгованості відповідач виконав неналежним чином, тобто здійснює погашення заборгованості не у терміни, встановлені договором, внаслідок чого у нього виникла прострочена заборгованість. У звязку з викладеним позивач просить суд стягнути з відповідача загальну суму заборгованості у сумі 28810,36 грн. та судовий збір у сумі 1378,00 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, звернувся до суду із заявою про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги про стягнення заборгованості по кредитному договору підтримав, проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення не заперечував (а. с. 33). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в суді відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України (а. с. 71). Заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшла. Оскільки позивач не заперечував проти цього, судом ухвалено провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення, що регулюють правовідносини, що випливають з договору позики. Судом встановлено, що 07.02.2013 між ПАТ "АЛЬФА-БАНК" та [PERSON] укладено кредитний договір № 500342000 (а. с. 5-7), за яким відповідач отримав кредит в сумі 11080,00 грн. та зобовязувався повертати кредит, виплачувати відсотки за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші платежі кредитодавцю (а. с. 8). Відповідач погодився з умовами отримання кредиту та його погашення, про свідчить його підпис у анкеті-заяві на отримання кредиту (а. с. 9). Однак в порушення умов кредитного договору відповідач не виконує належним чином свої зобовязання, не сплачує плату за користування кредитом та заборгованість по кредиту в порядку, на умовах та в строки, встановлені договором та чинним законодавством, внаслідок чого йому було нараховано неустойку та утворилася заборгованість. 30.09.2014 між ПАТ "АЛЬФА-БАНК" та ТОВ "ДАТА [PERSON]" укладено договір факторингу (а. с. 15-17). 08.12.2014 між зазначеними сторонами укладено додаткову угоду до договору факторингу (а. с. 18-21), відповідно до якої ТОВ "ДАТА [PERSON]" зобовязується передати грошові кошти в розпорядження ПАТ "АЛЬФА БАНК" за плату, а ТОВ "ДАТА [PERSON]" зобовязалося відступити позивачу свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Відповідно до зазначених договорів ТОВ "ДАТА [PERSON]" набуло статусу нового кредитора за договором № 500342000. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На виконання умов договору відповідачу [PERSON] направлялася вимога від 15.03.2016 (а. с. 13), в якому містилося прохання про виконання відповідачем зобовязань за договором. Однак жодних дій зі сторони відповідача, спрямованих на погашення заборгованості, не відбулося. За таких обставин позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по кредиту, яка станом на 14.03.2016 становить 28810,36 грн., з них: сума простроченої заборгованості за кредитом 11080,00 грн.; сума заборгованості за відсотками 2,69 грн.; сума заборгованості по комісії 13527,67 грн.; сума неустойки штраф 4200,00 грн. Сума боргу стверджується обґрунтованим розрахунком (а.\~с.\~12). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у межах заявлених вимог. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України\~підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved