Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про поділ майна подружжя, яке ними було придбано у шлюбі, в якому просить виділити йому земельну ділянку площею 0,1000 га призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд розташовану в с.Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області вартістю 279380,00 грн. та споруджений на ній об"єкт незавершеного будівництва загальною площею 288,9 кв.м. вартістю 1053265,00 грн., транспортний засіб марки TOYOTA CAMRY 2000 року випуску номерний знак [NUMBER] вартістю 80629,00 грн., транспортний засіб марки DAEWOO MATIZ 2006 року випуску номерний знак [NUMBER] вартістю 41004,00 грн., а всього майна на загальну суму 1174898,00 грн.; відповідачу просить виділити квартиру [ADDRESS] вартістю 604348,00 грн.; судові витрати розподілити порівну між ними. Свої вимоги мотивує тим, що від шлюбу, який укладений між ними 13.07.1991 р., в них є двоє дітей, а саме дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Дочка навчається у вищому навчальному закладі, таку він повністю утримує і переказує їй кошти на власні потреби. Син також перебуває на його утриманні. Зароблені відповідачкою кошти до серпня 2013 р. вона витрачала лише на себе. З 10.08.2013 р. вони з відповідачкою проживають окремо, не ведуть спільне господарство та рідко спілкуються, оскільки протягом останніх 3 (трьох) років перестали розуміти один одного. Добровільно поділити спільне майно подружжя відповідачка не бажає, хоча він пропонував, а тому був змушений звернутись до експертів для визначення вартості такого. В 2001 р. він продав належне йому на праві особистої власності майно, зокрема за 8000,00 доларів США квартиру [ADDRESS] загальною площею 45,3 кв.м. та транспортний засіб марки ВАЗ 2106 1984 року випуску, а за виручені кошти було придбано земельну ділянку площею 0,1000 га призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд розташовану в с.Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області, частину коштів було витрачено у вказаний період часу на ремонт квартири [ADDRESS] та частину на придбання транспортного засобу марки TOYOTA CAMRY 2000 року випуску номерний знак [NUMBER]. Відповідачка у даний час проживала з батьками та сестрою в однокімнатній квартирі. В період їх шлюбу він працював з 1993 по 1994 р.р. в АТП-14630, з 1994 по 2000 р.р. у ПП "Жиром", з 2000-2011 р.р. приватним підприємцем, а відповідачка з 1991 по 1994 р.р. навчалась у медичному училищі, навчання яке він їй оплачував, з 1994 по 1997 р.р. перебувала у відпустці по догляду за дитиною, з 1997 по 2002 р.р. працювала медсестрою і старшою медсестрою у поліклініці, з 2002 по 2005 р.р. перебувала у відпустці по догляду за дитиною, з 2005 по 2008 р.р. навчалась на вечірній формі у Медичному університеті, за вступ у який він оплатив 1000,00 доларів США, та не працювала, з 2008 по 2010 р.р. працювала представником фіпми по продажу дитячого харчування, з 2010 по 2013 р.р. працювала торговим представником фіпри "Медпром-інвест". Отже з наведенего вважає, що [PERSON] жодного дня не дбала про матеріальне забезпечення сім"ї. На даний час він проживає у недобудованому будинку в с.Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області, який частково не придатний до життя, займається сільським господарством на присадибній ділянці, а спільно придбане ним з відповідачкою майно, зокрема побутову техніку, меблеві гарнітури та інше залишив в квартирі [ADDRESS]. Просить поділити зазначене у позові майно у відповідності до вимог п.п.19, 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", ст.ст.60, 69-72 СК України, а також з врахуванням ст.70 ч.2 СК України відступити від засад рівності часток, оскільки відповідачка не дбала про матеріальне забезпечення сім"ї. Крім цього, він вклав у спірне майно більше коштів, належних йому від продажу особистого майна. Відповідачка [PERSON] подала до суду заперечення на позовну заяву у відповідності до якого просить провести поділ спільного майна подружжя, зокрема за [PERSON] закріпити транспортний засіб марки DAEWOO MATIZ 2006 року випуску номерний знак [NUMBER], меблі, посуд, сервізи, 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1000 га призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд розташованої в с.Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області та 1/2 частину незавершеного будівництвом житлового будинку загальною площею 288,9 кв.м., а за нею закріпити квартиру [ADDRESS] і по 1/2 частині вказаної вище земельної ділянки з незавершеним будівництвом житлового будинку. В подальшому [PERSON] подала зустрічний позов до [PERSON] про поділ майна подружжя, який уточнювала, та просить закріпити за відповідачем транспортний засіб марки DAEWOO MATIZ 2006 року випуску номерний знак [NUMBER], залишити йому грошові кошти отримані ним від продажу транспортного засобу марки TOYOTA COROLLA 1999 року випуску номерний знак [NUMBER] та транспортного засобу марки ЗАЗ 110247 2003 року випуску номерний знак 853 23 ТС, а за нею закріпити квартиру [ADDRESS], земельну ділянку площею 0,1000 га призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд розташовану в с.Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області та будівельні матеріали з яких збудований житловий будинок розташований на вказаній земельній ділянці. Свої вимоги згідно поданих заперечень та зустрічного позову, який уточнювала, мотивує тим, що посилання [PERSON] на придбання ним вказаної вище земельної ділянки та транспортного засобу марки TOYOTA CAMRY 2000 року випуску номерний знак [NUMBER] за особисті кошти є безпідставними і такі витрачені на придбання транспортного засобу марки TOYOTA COROLLA 1999 року випуску номерний знак [NUMBER], оскільки у відповідності до договору міни, належну йому 1/3 ідеальну частку квартири [ADDRESS], яка отримана ним в процесі приватизації, він передав сестрі [PERSON] Таким чином згідно вимог ст.ст.22, 24 КпШС, який діяв в той час, 1/3 ідеальна частка квартири [ADDRESS] знаходилась у їх спільній сумісній власності, як і квартира [ADDRESS] а також кошти отримані в процесі відчуження такої, які є вдвіччі меншими ніж вартість придбаної спірної земельної ділянки. Доказів належності та продажу [PERSON] транспортного засобу марки ВАЗ 2106 1984 року випуску не надано. Транспортний засіб марки TOYOTA CAMRY 2000 року випуску номерний знак [NUMBER] в період шлюбу був нею відчужений її сестрі [PERSON] в рахунок погашення заборгованості, яка виникла протягом декілька останніх років через необхідність оплачувати лікування їх спільного сина [PERSON], який є інвалідом дитинства, страждає на психічне захворювання та знаходиться на обліку у дитячому психоневрологічному диспансері, а отже вказані кошти у відповідності до вимог ст.65 СК України використані в інтересах сім"ї. Фінансову допомогу у придбанні квартири [ADDRESS] здійснювала її матір [PERSON], яка протягом 1996-2003 років працювала в США та переказувала кошти і за домовленістю з [PERSON] спірна квартира була оформлена на її ім"я. Аналогічно [PERSON] здійснювала фінансову допомогу у придбанні спірної земельної ділянки та будівництві на ній житлового будинку. Частину речей вартістю 50000,00 грн. (меблі, посуд, сервізи, побутова техніка), які знаходились в квартирі [ADDRESS], [PERSON] забрав 09.08.2013 р. під час її відсутності, зокрема перебування з дітьми на відпочинку, і вказані обставини стверджуються поясненнями [PERSON], які він надавав працівникам міліції, а тому вказану суму слід врахувати при розподілі майна. Документи на спірну квартиру та земельну ділянку забрав [PERSON] Крім цього, [PERSON] було приховано їх спільне майно подружжя, зокрема транспортний засіб марки TOYOTA COROLLA 1999 року випуску номерний знак [NUMBER] та транспортний засіб марки ЗАЗ 110247 2003 року випуску номерний знак 853 23 ТС, які під час розгляду справи ним були відчужені стороннім особам, а кошти привласнені. Визначення експертом у висновках та звітах об"єкт незавершеного будівництва, щодо якого виник спір, є незаконним, оскільки щодо такого відсутня його державна реєстрація, отже право власності не виникло, однак він є об"єктом спільного майна подружжя і підлягає поділу згідно принципу рівності часток. Просить поділити зазначене у зустрічному позові майно у відповідності до вимог п.30 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", ст.71 СК України, а також з врахуванням ст.70 СК України відступити від засад рівності часток, оскільки з нею проживають діти, а [PERSON] не дбав про матеріальне забезпечення сім"ї. В судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] заявлений позов підтримали повністю, надали пояснення аналогічні викладеному та просять такий задовольнити. В задоволенні зустрічного позову, який уточнювався, заперечили, з підстав викладених у первісному позові. Крім цього, подали заперечення на заперечення [PERSON] у відповідності до якого стверджують, що квартира [ADDRESS] є особистою приватною власністю [PERSON] Посилання [PERSON] на відчуження транспортного засобу марки TOYOTA CAMRY 2000 року випуску номерний знак [NUMBER] її сестрі [PERSON] в рахунок погашення заборгованості, яка виникла протягом декілька останніх років через необхідність оплачувати лікування їх спільного сина [PERSON], який є інвалідом дитинства, страждає на психічне захворювання та знаходиться на обліку у дитячому психоневрологічному диспансері, вважають безпідставними, а отримані кошти від продажу вказаного автомобіля [PERSON] використала для повернення боргів. Твердження про надання фінансової допомоги у придбанні квартири [ADDRESS] матір"ю [PERSON] - [PERSON], а також придбанні спірної земельної ділянки та будівництві на ній житлового будинку не грунтуються на жодних доказах. Вказане майно оформлялось на [PERSON], оскільки [PERSON] працював приватним підприємцем і у разі виникнення ризиків, з метою зберегти майно, оформив таке на свою дружину. Доказів заволодіння майном на суму 50000,00 грн. [PERSON] також не надала. Ще однією з причин відступлення від засад рівності часток є приховування і відчуження [PERSON] на шкоду сім"ї транспортного засобу марки TOYOTA CAMRY 2000 року випуску номерний знак [NUMBER]. Надали позовну заяву ДПІ у Залізничному районі м.Львова до [PERSON] про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 44618,00 грн. та податкові декларації про майновий стан і доходи [PERSON] за 2003-2010, 2012 р.р. Також надали пояснення, що належні [PERSON] транспортний засіб марки ЗАЗ 110247 2003 року випуску номерний знак 853 23 ТС він відчужив згідно нотаріально посвідченої довіреності від 23.08.2010 р. особам [PERSON] та [PERSON], а транспортний засіб марки TOYOTA COROLLA 1999 року випуску номерний знак [NUMBER] він відчужив згідно нотаріально посвідченої довіреності від 02.11.2006 р. особам [PERSON] та [PERSON] Від вказаних осіб він отримав грошові кошти, які використав в інтересах сім"ї. Надали вказані довіреності на розпорядження зазначеними особами вказаними транспортними засобами від його імені та нотаріально посвідчені заяви осіб [PERSON] та [PERSON] від 18.11.2014 р. згідно яких особи ствердили, що придбали наведені вище транспортні засоби 23.08.2010 р. і 02.11.2006 р. у особи [PERSON], однак не зняли з обліку та не переоформили. В судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] заявлений зустрічний позов, який уточнювали, підтримали повністю, надали пояснення аналогічні викладеному та просять такий задовольнити. Позовні вимоги [PERSON] визнали частково з підстав викладених у зустрічному позові, який уточнювали. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували у шлюбі з 13.07.1991 р., зареєстрованому Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1513, який розірваний рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 13.12.2013 р., яке не оскаржувалось та набрало законної сили. Від шлюбу у них є двоє дітей, а саме дочка [PERSON], [INFO], яка навчається, та син [PERSON], [INFO], який є інвалідом з дитинства та знаходиться на обліку у дитячому психоневрологічному диспансері. Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 06.03.2014 р., яке ухвалою апеляційного суду Львівської області від 30.04.2014 р. залишено без змін, ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі по 750,00 грн. щомісячно, починаючи з 25.09.2013 р. до досягнення ним повноліття, а також з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] в розмірі по 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 25.09.2013 р. і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2016 р. Договором міни від 24.03.1999 р. належну на праві власності 1/3 ідеальну частку квартири [ADDRESS] [PERSON] обміняв на належну [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Квартиру [ADDRESS] [PERSON] відчужив у відповідності до договору купівлі-продажу від 29.04.2002 р. особам [PERSON] та [PERSON] Продаж вчинено за 14719,00 грн., які оплачені покупцями, а усі витрати по укладенню договору сторони понесли порівну. Договором купівлі-продажу від 30.03.2001 р. [PERSON] продала, а [PERSON] купила квартиру [ADDRESS]. Продаж вчинено за 31397,00 грн., які оплачені, як і витрати по укладенню договору, [PERSON] У відповідності до реєстраційного посвідчення від 13.04.2001 р. вказана квартира в цілому належить [PERSON] Договором купівлі-продажу від 18.06.2004 р. [PERSON] продав, а [PERSON] купила земельну ділянку площею 0,1000 га призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд розташовану в с.Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області. Продаж вчинено за 29600,00 грн., які оплачені, як і витрати по укладенню договору, [PERSON] У відповідності до державного акту про право власності від 10.11.2004 р. вказана земельна ділянка належить [PERSON] Згідно висновків та звітів про вартість об"єктів оцінки від 06.09.2013 р. та 02.09.2013 р., строк дії яких становив 6 (шість) місяців і на момент ухвалення рішення сплив, вартість земельної ділянки площею 0,1000 га призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд розташованої в с.Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області становить 279380,00 грн., а спорудженого на ній об"єкта незавершеного будівництва загальною площею 288,9 кв.м. становить 1053265,00 грн., вартість транспортного засобу марки TOYOTA CAMRY 2000 року випуску номерний знак [NUMBER] становить 80629,00 грн., а транспортного засобу марки DAEWOO MATIZ 2006 року випуску номерний знак [NUMBER] становить 41004,00 грн. Протягом розгляду цивільної справи наведена вище вартість спірного майна (згідно висновків та звітів) сторонами не заперечувалась, визнавалась, клопотань про проведення товарознавчої експертизи не заявлялось, а тому згідно вимог ст.61 ч.1 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів серії [NUMBER] від 16.06.2004 р. та серії [NUMBER] від 24.11.2006 р. транспортний засіб марки TOYOTA CAMRY 2000 року випуску номерний знак [NUMBER] належить [PERSON], а транспортний засіб марки DAEWOO MATIZ 2006 року випуску номерний знак [NUMBER] належить [PERSON] 18.06.2013 р. транспортний засіб марки TOYOTA CAMRY 2000 року випуску номерний знак [NUMBER] відчужений [PERSON] згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] Транспортний засіб марки ЗАЗ 110247 2003 року випуску номерний знак 853 23 ТС належав на праві власності [PERSON] та 18.10.2014 р. відчужений ним особі [PERSON] Вказані обставини стверджуються свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] Транспортний засіб марки TOYOTA COROLLA 1999 року випуску номерний знак [NUMBER] належав на праві власності [PERSON] та 23.10.2014 р. відчужений ним особі [PERSON] Вказані обставини стверджуються свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ 860680. Згідно довідки УДАІ ГУМВС України у Львівській області №8540зп від 12.12.2014 р. вказані вище транспортний засіб марки ЗАЗ 110247 2003 року випуску при відчуженні становив вартість 12000,00 грн., а транспортний засіб марки TOYOTA COROLLA 1999 року випуску при відчуженні становив вартість 65900,00 гривень. Судом не допитані заявлені [PERSON] свідки [PERSON] (дочка), [PERSON] (матір) та [PERSON] (сестра), які не забезпечені стороною для їх допиту, а місця проживання (перебування) таких у клопотанні не зазначено. Посилання [PERSON] на фінансову допомогу у придбанні квартири [ADDRESS], спірної земельної ділянки та будівництві на ній житлового будинку її матір"ю [PERSON], яка протягом 1996-2003 років працювала в США та переказувала кошти, є безпідставними та не підтверджені жодними доказами. Зазначені у запереченні [PERSON] та поясненні [PERSON] працівникам міліці речі вартістю 50000,00 грн., зокрема меблі, посуд, сервізи, побутова техніка і тд., не є предметом позовних вимог і не можуть бути об"єктом поділу. Відсутність в судовому засіданні [PERSON], при ухваленні судом її обов"язкової явки, не може бути підставою залишення зустрічного позову, який уточнювався, без розгляду, оскільки присутній представник [PERSON] Щодо посилань [PERSON] на належність їй з [PERSON] на праві спільної сумісної власності подружжя 1/3 ідеальної частки квартири [ADDRESS] квартири [ADDRESS] та в подальшому коштів у розмірі 14719,00 грн., за які остання була відчужена, то такі є безпідставними та судом до уваги не беруться виходячи з наступного. 28.12.1989 р. [PERSON] (батьку [PERSON].) видано ордер на жиле приміщення №10457 на право зайняття квартири [ADDRESS] у складі сім"ї дружини [PERSON] та сина [PERSON], а 20.02.1995 р. на вказаних осіб видано свідоцтво про право власності на зазначену квартиру, яка приватизована згідно з Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду". Вимогами ст.ст.22, 24 КпШС не врегульовано відносин щодо майна, яке отримано сторонами у відповідності до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", а ст.57 ч.1 СК України визначено, що особистою приватною власністю чоловіка є житло, набуте ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду". Отже, 1/3 ідеальна частка квартири [ADDRESS] є особистою приватною власністю [PERSON], якою він розпоряджався на власний розсуд та обміняв на квартиру [ADDRESS] яку відчужив за 14719,00 грн., і вказана квартира та виручені за неї грошові кошти були також його особистою приватною власністю. Щодо використання [PERSON] коштів розміром 14719,00 гривень на придбання транспортного засобу марки TOYOTA COROLLA 1999 року випуску номерний знак [NUMBER], то такі твердження не знайшли свого підтвердження протягом судового розгляду цивільної справи. Що стосується посилання [PERSON] та його представника на обставини використання коштів за відчуження квартиру [ADDRESS] в розмірі 8000,00 доларів США на придбання земельної ділянки площею 0,1000 га призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд розташованої в с.Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області, використання частини вказаних коштів на ремонт квартири [ADDRESS] та придбання транспортного засобу марки TOYOTA CAMRY 2000 року випуску номерний знак [NUMBER], то такі є безпідставними і спростовуються наступними доказами. Квартиру [ADDRESS] [PERSON] відчужив у відповідності до договору купівлі-продажу від 29.04.2002 р. особам [PERSON] та [PERSON] Продаж вчинено за 14719,00 грн., які оплачені покупцями, а усі витрати по укладенню договору сторони понесли порівну. У вказаний період часу сума розміром 14719,00 грн. становила 2762,89 доларів США за офіційним курсом НБУ. Договором купівлі-продажу від 18.06.2004 р. [PERSON] продав, а [PERSON] купила земельну ділянку площею 0,1000 га призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд розташовану в с.Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області. Продаж вчинено за 29600,00 грн., які оплачені, як і витрати по укладенню договору, [PERSON] У відповідності до державного акту про право власності від 10.11.2004 р. вказана земельна ділянка належить [PERSON] У вказаний період часу сума розміром 296000,00 грн. становила 5562,34 доларів США за офіційним курсом НБУ, що є вдвіччі більшою від суми за яку відчужено квартиру [ADDRESS]. Наданий особою [PERSON] договір позики, згідно якого його матір [PERSON] позичила йому частинами в період 2000-2002 р.р. 22000,00 доларів США з терміном повернення 20.03.2002 р., не може свідчити про отримання особою [PERSON] вказаної суми, використання її для придбання земельної ділянки площею 0,1000 га призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд розташованої в с.Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області, використання частини вказаних коштів на ремонт квартири [ADDRESS], придбання транспортного засобу марки TOYOTA CAMRY 2000 року випуску номерний знак [NUMBER] та використання в інтересах сім"ї. Пояснення [PERSON] у вказаній частині позовних вимог є суперечливими та не послідовними, суперечать наданим доказам, зокрема щодо продажу квартири [ADDRESS] жодних посилань у позовній заяві на договір позики ним не було і такий виявився та був ним наданий лише після подання заперечень [PERSON] в яких зазначалось про недостатність коштів на придбання спірного майна. Крім цього, безпідставними є посилання [PERSON] щодо відчуження (договору купівлі-продажу) транспортних засобів марки ЗАЗ 110247 2003 року випуску номерний знак 853 23 ТС та марки TOYOTA COROLLA 1999 року випуску номерний знак [NUMBER] особам [PERSON] та [PERSON] згідно нотаріально посвідченої довіреності від 23.08.2010 р. та особам [PERSON] та [PERSON] згідно нотаріально посвідченої довіреності від 02.11.2006 р., а від вказаних осіб отримав грошові кошти, які використав в інтересах сім"ї, з наступних підстав. Статтею 328 ч.1 ЦК України передбачено, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст.237 ч.1 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов"язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. У відповідності до ст.244 ч.1 ЦК України представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Сама по собі довіреність на право користування та розпорядження майном не свідчить про укладення сторонами договору купівлі-продажу автомобіля. Відповідно до ст.202 ч.1 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст.638 ч.1 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Належною формою договору купівлі-продажу автомобіля є письмова, що відповідає положенню ст.208 ч.1 п.3 ЦК України. Оскільки довіреність, на відміну від договору, не є правовим оформленням переходу права власності на автомобіль, то видача довіреності на транспортний засіб, що був в експлуатації та має особливості цивільного обороту, без укладення договору купівлі-продажу не можна вважати договором, що укладений відповідно до закону та допускає перехід права власності до особи, на ім"я якої таку довіреність видано. Видана довіреність не є правочином, тобто договором купівлі-продажу. Безпідставними є і посилання [PERSON] на відчуження [PERSON] транспортного засобу марки TOYOTA CAMRY 2000 року випуску номерний знак [NUMBER] її сестрі [PERSON] з метою використання коштів для погашення її боргів, оскільки такий зареєстровано (відчужено) на [PERSON] 18.06.2013 р. під час спільного проживання сторін у шлюбі, а позовна заява ДПІ у Залізничному районі м.Львова до [PERSON] про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 44618,00 грн. не може свідчити про наявність боргу. Крім цього, сукупний дохід до виплати [PERSON] за місцем її праці на посаді регіонального менеджера у ТзОВ "Компанія "МПІ" за 6 (шість місяців) з 01.10.2013 р. по 31.03.2014 р. складає 10816,08 грн. згідно довідки №49 від 01.04.2014 р. З наведених підстав, вказаний транспортний засіб не може бути об"єктом поділу спільного майна подружжя. Не знайшли свого підтвердження і посилання [PERSON] на оплату за навчання [PERSON], оскільки жодних доказів ним надано не було. Судом відмовлено у клопотанні захисника [PERSON] щодо роздрукування технічного запису судового засідання, яке відбулось 30.05.2014 р. з 23 хв. 45 с. по 26 хв. 47 с., оскільки на ринку технологій відсутні засоби автоматичного перетворення звукового ряду в текстовий і Державна судова адміністрація України позбавлена можливості забезпечити суди відповідними технічними засобами. Однак, вказаному захиснику було надано на її вимогу копію диску звукозапису судових засідань у вказаній цивільній справі. Крім цього, судом відмовлено у задоволенні клопотання захисника [PERSON] про призначення товарознавчої експертизи дійсної ринкової вартості транспортного засобу марки ЗАЗ 110247 2003 року випуску номерний знак 853 23 ТС та транспортного засобу марки TOYOTA COROLLA 1999 року випуску номерний знак [NUMBER], оскільки на час подачі та розгляду такого вказані автомобілі знаходились у користуванні та власності сторонніх осіб і надати їх для огляду експерту сторона захисту була не взмозі. Із врахуванням наданих сторонами пояснень та досліджених доказів, зокрема декларацій про доходи та майно [PERSON], місця навчання і праці [PERSON], спільного їх проживання, суд приходить до висновку, що жодна із сторін не приховувала будь-якого майна, використовувала таке в інтересах сім"ї та дбала про матеріальне забезпечення сім"ї. Отже, об"єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя сторін [PERSON] та [PERSON] є квартира [ADDRESS] вартістю 604348,00 грн., земельна ділянка площею 0,1000 га призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд розташована в с.Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області вартістю 279380,00 грн., транспортний засіб марки DAEWOO MATIZ 2006 року випуску номерний знак [NUMBER] вартістю 41004,00 грн., транспортний засіб марки ЗАЗ 110247 2003 року випуску номерний знак 853 23 ТС вартістю 12000,00 гривень та транспортний засіб марки TOYOTA COROLLA 1999 року випуску номерний знак [NUMBER] вартістю 65900,00 гривень. Зазначений сторонами об"єкт незавершеного будівництва загальною площею 288,9 кв.м. вартістю 1053265,00 грн., щодо якого суд приходить до переконання, що такий знаходиться в статусі самочинного будівництва (відсутні будь-які документи на його зведення та правовстановлюючі документи), є об"єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], однак не підлягає поділу при наявних позовних вимогах, оскільки у відповідності до ст.331 ч.ч.2, 3 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У відповідності до п.п.3, 4, 12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України №6 від 30.03.2012 р. визнання права власності на незавершений об"єкт самочинного будівництва не допускається, оскільки це суперечить змісту як частини третьої статті 376, так і статті 331 ЦК. При розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. У справах, пов"язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Згідно з положеннями ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Статтею 71 СК України визначено, що майно, яке є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Що стосується земельної ділянки площею 0,1000 га призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд розташованої в с.Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області вартістю 279380,00 грн., то суд приходить до висновку про поділ такої в рівних частках по 1/2 між сторонами. Судом встановлено, що згідно наданих [PERSON] письмових доказів, зокрема квитанцій про перерахунок на ім"я доньки [PERSON] коштів, в період з 27.11.2012 р. по 08.09.2013 р. ним надано 4050,00 грн. (по 405,00 грн. щомісячно), а починаючи з 25.09.2013 р. і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2016 р., з нього стягуються аліменти на доньку в розмірі по 500,00 грн. щомісячно. Також з нього стягуються починаючи з 25.09.2013 р. і до досягнення сином [PERSON] повноліття аліменти на останнього по 750,00 грн. щомісячно. Однак, суд приходить до переконання, що станом на даний час рівень забезпечення дітей сторін у вказаному віці є надто низьким, розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування, такі проживають разом з матір"ю у спірній квартирі, малолітній син є інвалідом дитинства, повнолітня донька навчається і не має власного заробітку, [PERSON] розпорядився грошовими коштами, які ним отримані при відчуженні транспортних засобів марки ЗАЗ 110247 2003 року випуску номерний знак 853 23 ТС вартістю 12000,00 гривень та марки TOYOTA COROLLA 1999 року випуску номерний знак [NUMBER] вартістю 65900,00 гривень, а тому за вказаних обставин, які наведені вище і мають істотне значення, слід відступити від засад рівності часток подружжя та залишити у власності [PERSON] квартиру [ADDRESS], що відповідає вимогам позовної заяви [PERSON] При цьому, у власності [PERSON] слід залишити транспортний засіб марки DAEWOO MATIZ 2006 року випуску номерний знак [NUMBER] вартістю 41004,00 грн. До вказаного висновку суд прийшов з врахуванням вимог ст.70 СК України, якою передбачено, що при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, і частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Документи про оплату [PERSON] коштів в розмірі 2800,00 грн. виконавцю висновків та звітів про вартість об"єктів оцінки, у відповідності до рахунку №02/09/13 від 02.09.2013 р., акту приймання-передачі робіт щодо проведення незалежної оцінки майна від 06.09.2013 р. та договору №02/09/2013-1 про проведення оцінки майна від 02.09.2013 р., не є належним доказом оплати і судом до уваги не беруться. Що стосується сплаченого судового збору, зокрема [PERSON] в розмірі 3654,00 гривень та [PERSON] в розмірі 3654,00 гривень, і з врахуванням часткового задоволення позовних вимог сторін, частина з яких була безпідставною, суд не вбачає підстав пропорційного їх стягнення з однієї сторони іншій. У відповідності до клопотання [PERSON] ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 31.07.2014 р. накладено арешт на спірне майно, яка могла була бути звернена до виконання після внесення на відповідні рахунки застави в сумі 514656,50 грн. Вказана ухвала не реалізована, оскільки [PERSON] зазначеної суми на депозитний рахунок не вніс, а тому така не підлягає до скасування судом.

Outcome: partial