Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

Адвокат [PERSON] звернулася до суду в інтересах [PERSON] з даною позовною заявою. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26.06.2017 року. [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , зареєстрованого 11 квітня 2001 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER] Свиридівською сільською радою народних депутатів, належала земельна ділянка, площею 8,79 га., розташована на території Свиридівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зазначений Державний акт було втрачено, про що в Лохвицькій районній газеті "Зоря" було опубліковано оголошення, що втрачений Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 11.04.2011 року на ім"я [PERSON] вважати недійсним. [PERSON] за життя 15 червня 2016 року склав заповіт, яким все своє майно заповів [PERSON], в тому числі і земельну ділянку площею 8,79 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Свиридівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області (Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий радою народних депутатів Свиридівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області 11 квітня 2001 року. Заповіт посвідчено Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 225. Постановою від 14 березня 2018 року № 53/02-31 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, в зв"язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку. Таким чином представник позивачки просить суд визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 8,79 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Свиридівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Свиридівською сільською радою народних депутатів 11 квітня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER]. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовну заяву, просив задовольнити та визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 8,79 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Свиридівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Свиридівською сільською радою народних депутатів 11 квітня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER], після померлого [INFO] року [PERSON]. Відповідач - представник Свиридівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області в судове засідання не з'явився, направивши до суду заяву, в якій вимоги позову визнає в повному об'ємі та просить справу слухати без участі представника. Третя особа: представник Лохвицької районної державної адміністрації Полтавської області в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу на розгляд справи не з"явилася з невідомих причин, була належним чином повідомлена про розгляд справи. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивача, ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов'язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26.06.2017 року. [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , зареєстрованого 11 квітня 2001 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER] Свиридівською сільською радою народних депутатів, належала земельна ділянка, площею 8,79 га., розташована на території Свиридівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зазначений Державний акт було втрачено, про що в Лохвицькій районній газеті "Зоря" було опубліковано оголошення, що втрачений Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 11.04.2011 року на ім"я [PERSON] вважати недійсним. [PERSON] за життя 15 червня 2016 року склав заповіт, яким все своє майно заповів [PERSON], в тому числі і земельну ділянку площею 8,79 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Свиридівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий радою народних депутатів Свиридівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області 11 квітня 2001 року. Заповіт посвідчено Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 225. Постановою від 14 березня 2018 року № 53/02-31 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, в зв"язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку. За приписами п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» №7 відповідно до статті 1225 ЦК ( 435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Згідно ст. 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Суд визнає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved