Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про визнання вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. виконавчого напису № 1249 від 18 січня 2021 року таким, що не підлягає виконанню. Заявлені вимоги обґрунтував тим, що 22 лютого 2021 року рекомендованим листом отримав три постанови приватного виконавця: про відкриття виконавчого провадження на суму 71237,51 гривень, про стягнення з боржника основної винагороди на суму 7123,75 гривень, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 669,00 гривень, які винесені на підставі оспорюваного виконавчого напису. Вважає цей виконавчий напис незаконним, оскільки жодних правовідносин з ТОВ «Вердикт Капітал», яке є стягувачем за виконавчим написом, не мав, договорів із ним не укладав, грошей не отримував, вимоги про повернення коштів, їх розміру і підстави виникнення для їх стягнення, не отримував. Крім цього, нотаріус зі своєї сторони не повідомив його про вимогу кредитора, тому ніяким чином не міг заперечувати незаконно нарахованих сум. У зв`язку із цим нотаріус не мав би вчиняти виконавчий напис, оскільки у належний спосіб не перевірив безспірності вимог кредитора. При цьому, однією з умов для видачі виконавчого напису є те, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Також вважає порушеними його права у виконавчому провадженні, оскільки приватний виконавець всупереч закону прийняв до провадження оспорюваний виконавчий напис не за його місцем проживання. Провадження в справі відкрито ухвалою від 26 лютого 2021 року, розгляд справи було постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачам визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Цією ж ухвалою суду за клопотанням позивача витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. копії оспорюваного виконавчого напису та усіх матеріалів, пов`язаних з його вчиненням. Ухвалою суду від 26 лютого 2021 року в порядку забезпечення позову зупинено стягнення за оспорюваним виконавчим написом. Згідно інформації з Інтернет-сайту Укрпошти щодо відстеження рекомендованих поштових відправлень за трек-номером копію ухвали суду і матеріали позову ТОВ «Вердикт Капітал» отримало 09 березня 2021 року, третя особа приватний виконавець Малкова М.В. копію ухвали отримала 09 березня 2021 року, а примірник позову з додатками 16 березня 2021 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 26 лютого 2021 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 року №958, відповідач ТОВ «Вердикт Капітал» відзиву на позов, а третя особа пояснень щодо позову, як і клопотань щодо процедури розгляду справи, суду не подали. Надіслана на адресу приватного нотаріуса Горая О.С. копія ухвали суду від 26 лютого 2021 року та примірник матеріалів позову повернулись до суду без вручення, у зв`язку з відсутністю його за вказаною адресою. У зв`язку із цим, судом ухвалою від 27 квітня 2021 року витребувано у ТОВ «Вердикт Капітал» копії заяви та доданих до неї документів, які подавались приватному нотаріусу Гораю О.С. для вчинення оспорюваного виконавчого напису, та у приватного виконавця Малкової М.В. - копію виконавчого напису. 14 травня 2021 року та 24 травня 2021року на адресу суду надійшли документи на виконання вищевказаної ухвали. Оскільки клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом учасників справи до суду не надходили, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. 18 січня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] в користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором 630037125 від 14 жовтня 2013 року, укладеним з АТ «Альфа-Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення права вимоги за кредитними договорами 1 від 21 червня 2016 року є ТОВ «Кредитні Ініціативи», правонаступником якого у свою чергу на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-1КІ/ВЕСТА від 26 грудня 2018 року є ТОВ «Фінансова компанія «Інвестоххілс Веста», правонаступником якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 16-01/19/1 від 16 січня 2019 року є ТОВ «Вердикт Капітал». У виконавчому написі зазначено, що: строк платежу за кредитним договором 630037125 від 14 жовтня 2013 року настав; боржником допущено прострочення платежу; стягнення заборгованості проводиться за період з 16 січня 2019 року по 27 листопада 2020 року; сума заборгованості складає 70587,51 гривень, у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 24044,74 гривень; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 26500,20 гривень; строкова заборгованість за штрафами і пенями 20042,57 гривень. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом із стягувача стягнуто 650,00 гривень. Загальна сума, що підлягає стягненню з [PERSON] в користь ТОВ «Вердикт Капітал» становить 71237,51 гривень. Зареєстрованою адресою місця проживання [PERSON] як боржника у виконавчому написі зазначено: [ADDRESS] ; фактичною адресою проживання: [ADDRESS] . Виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 1249. Зазначеним у виконавчому написі кредитним договором 630037125 від 14 жовтня 2013 року, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] , є підписана останніми анкета-заява про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум». На підтвердження існування заборгованості та її розміру за цим договором приватному нотаріусу була надана виписка з особового рахунку [PERSON] , яка складена і підписана представником ТОВ «Вердикт Капітал». 26 січня 2021 року представник ТОВ «Вердикт Капітал» звернувся до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М.В. із заявою про примусове виконання виконавчого напису № 1249 від 18 січня 2021 року, у якій просив звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] без застосування заходів примусового звернення стягнення на його майно та без перевірки його майнового стану за місцем проживання (перебування). На підставі цієї заяви та оспорюваного виконавчого напису приватний виконавець Малкова М.В. 15 лютого 2021 року винесла постанову про відкриття виконавчого провадження - стягнення з [PERSON] в користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 71237,51 гривень, а також постанови про стягнення з [PERSON] 669,00 гривень мінімальних витрат виконавчого провадження та 7123,75 гривень основної винагороди. Отже, у справі встановлено, що стягнення з [PERSON] заборгованості за оспорюваним виконавчим написом проводиться з підстав, що випливають з кредитних правовідносин. За загальним правилом ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. За змістом ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Згідно із ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. У статті 88 Закону «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 (далі Перелік). Постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 26 листопада 2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Верховний Суд у постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений у даній справі виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Гораєм О.С. 18 січня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Підписана ПАТ «Альфа-Банк» та позивачем [PERSON] анкета-заява від 14 жовтня 2013 року, яка була надана ТОВ «Ведикт Капітал» нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не була посвідчена нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім цього суд враховує те, що відповідач ТОВ «Ведикт Капітал» на спростування доводів позивача, зокрема щодо безспірності заборгованості та дотримання строків вчинення виконавчого напису згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат», відзиву на позовну заяву та жодних доказів на підтвердження законності вчинення виконавчого напису суду не надав, хоча мав таку можливість. Зокрема, маючи реальну процесуальну можливість, ТОВ «Ведикт Капітал» не надало належних документів, які б містили дані про час виникнення у позивача заборгованості, період її нарахування, динаміку руху коштів за договором, направлення позивачу перед зверненням до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису вимоги про усунення порушення зобов`язання. Наявна у\~справі виписка\~з особового\~рахунку [PERSON] ,\~яка складена\~і підписана\~представником ТОВ\~«Вердикт Капітал», за своїм змістом не відповідає вимогам ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", оскільки у ній зазначено виключно суму заборгованості та її складові без відображення руху коштів за особовим рахунком позивача з моменту надання кредиту і до моменту виникнення заборгованості. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином,\~враховуючи викладене,\~а також\~приймаючи до\~уваги те,\~що ТОВ\~«Ведикт Капітал»\~не були\~надані приватному\~нотаріусу належні\~докази безспірності\~заборгованості за\~кредитним договором в розумінні діючого Переліку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги по своїй суті є підставними, тому підлягають задоволенню. Щодо доводів позивача про відкриття виконавчого провадження не за місцем його проживання, то суд їх до уваги не приймає з огляду на положення ст.25 Закону України від 02 червня 2016 року № 1403-VIII "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Даною нормою визначено, що приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ. Як встановлено у справі, в оспорюваному виконавчому написі вказані зареєстрована та фактична адреса позивача: село Вишнів Любомльського району Волинської області та місто Київ. Крім цього, правомірність вчинення виконавчих дій приватним виконавцем не є предметом спору в даній справі. У позовній заяві в процесуальному статусі відповідача позивач, окрім ТОВ «Ведикт Капітал», також визначив приватного нотаріуса Горая О.С., який вчиняв виконавчий напис. Законодавчі норми у спірних правовідносинах вказують на те, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, а також нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ч.2 ст.50 Закону України «Про нотаріат»). У спорах між боржниками і стягувачами, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, зокрема про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, належним відповідачем є стягувач (кредитор) на користь якої було вчинено виконавчий напис, оскільки предметом позову є спір про право. Нотаріус можу бути залучений до розгляду таких справ в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Отже, оскільки приватний нотаріус у спірних правовідносинах є неналежним відповідачем, у задоволенні позову до нього слід відмовити. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати по справі у вигляді сплаченого позивачем судового збору в загальній сумі 1362,00 гривень (908,00 гривень за основною позовною вимогою, 454,00 гривень за заявою про забезпечення позову) слід покласти на відповідача ТОВ «Ведикт Капітал». Зайво сплачений позивачем судовий збір за заявою про забезпечення позову може бути повернутий в порядку, передбаченому ст.7 Закону України «Про судовий збір» порядку.

Outcome: approved