Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

\~Представник позивача\~[PERSON],\~яка діє\~в інтересах\~позивача [PERSON],\~звернулась до\~суду з\~позовом до\~Миронівської \~селищної ради\~Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,\~в\~якому\~просить визнати за [PERSON], [INFO], іпн [NUMBER], право власності у порядку спадкової трансмісії, після смерті дідуся [PERSON], померлого 24.12.2006 р, після смерті бабусі [PERSON], померлої 01.01.2012 року, після смерті дядька [PERSON], померлого 05.09.2017 року на: житловий будинок, загальною площею 90,60 кв.м, жилою - 44,03 кв.м., допоміжною - 46,57 кв.м, за адресою: вулиця Ватутіна, 8, смт.Миронівський Бахмутського району Донецької області; земельну ділянку площею 0,1382 га по вул. Ватутіна, 8, смт. Миронівський Бахмутського району Донецької області, із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель. Судові витрати покласти на позивача. Свої вимоги обґрунтовує тим, що\~ 15 травня 1957 року [PERSON] на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності була надана в користування земельна ділянка за для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності за адресою: вул. Ватутіна, 6 в селищі Миронівський, для будівництва житлового будинку, такий житловий будинок [PERSON] побудував та став проживати в ньому разом із своєю сімєю. Відповідно до рішення виконкому Миронівської селищної ради народних депутатів від 07.05.1980 року №59, нумерацію будинку №6 в селищі Миронівський м. Дебальцеве Донецької області по вулиці Ватутіна було змінено з №6 на №8. 28 серпня 1996 року виконавчим комітетом Миронівської селищної ради народних депутатів було прийнято рішення № 63 про передачу в приватну власність земельної ділянки за адресою: вул. Ватутіна, буд. 8 в с. Миронівське Янко М.К. , відповідно до якого, останній 03.09.1996 року отримав державний акт на право приватної власності на землю в с. Миронівське по вул. Ватутіна, 8, площею 0,1382 га, яка розташована на території Миронівської селищної ради. Відповідно до заповіту від 25 жовтня 1996 року [PERSON] заповів сину [PERSON] будинок №8 по вулиці Ватутіна в смт Миронівський м. Дебальцеве Донецької області, автомобіль марки «ГАЗ 24 01» синові [PERSON] Відповідно до заповіту від 25 жовтня 1996 року [PERSON] заповіла 1/2 частину житлового будинку № 8 по вулиці Ватутіна смт. Миронівський м. Дебальцеве Донецької області, синові [PERSON] 06 лютого 2002 року помер батько позивача [PERSON], 24 грудня 2006 року помер дідусь позивача [PERSON] Після смерті дідуся [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку № 8 по вулиці Ватутіна в смт. Миронівський м. Дебальцеве, та земельної ділянки площею 0,1382 га, яка розташована по вулиці Ватутіна, 8 смт. Миронівський м. Дебальцеве Донецької області, яка за законом повинна була перейти в рівних частинах синові померлого [PERSON] та дружині померлого [PERSON]. 27 лютого 2007 року [PERSON] звернулася до Дебальцівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, залишеної після смерті чоловіка [PERSON], та державним нотаріусом була відкрита спадкова справа після смерті [PERSON], яка зареєстрована за номером № 41870930. Проте, свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] не отримала, та 01 січня 2012 року [PERSON] померла , тобто на день смерті [PERSON] та [PERSON] залишився єдиний спадкоємець [PERSON] Відповідно до довідки № 21 від 24.01.2012 р. про склад сімї [PERSON], останній був єдиною особою, яка була зареєстрована та фактично проживала в [INFO] м. Дебальцеве. Представник позивача вважає, що відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, п. 3.21 ч. 3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 03.03.2004 року № 20/5 ( яка діяла на день смерті [PERSON] та [PERSON] і втратила чинність 21.05.2012 року), спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Таким чином, враховуючи, що син померлих [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті його батьків був зареєстрований і постійно проживав з ними, [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину після смерті його батьків (дідуся і бабусі позивача), але не оформив свідоцтва про право на спадщину після їх смерті. Окрім цього, згідно заповітів померлих від 25.10.1996 року, єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок та земельну ділянку під ним по вулиці Ватутіна, 8 смт. Миронівський м.Дебальцеве, був [PERSON]. Враховуючи, що з 14 квітня 2014 року у Донецькій області розпочалася антитерористична операція та смт. Миронівський м. Дебальцеве територіально стало підпорядковуватися Бахмутському району, а м. Дебальцеве є територією тимчасово окупованою, нотаріальні архіви Дебальцівської державної нотаріальної контори залишилися в м. Дебальцеве, за своє життя [PERSON] не зміг оформити спадщину, залишену після смерті його батьків з поважних причин. 05 вересня 2017 року [PERSON] помер, та за час життя не встиг прийняти спадщину, останній не був одружений, не мав дітей, тому, відповідно до ст.ст.1258, 1265 ЦК України, позивач є спадкоємцем за законом пятої черги після смерті його дядька [PERSON] Позивач після смерті [PERSON] звертався до приватного нотаріуса Бахмутського району Донецької області із заявою про прийняття спадщини за законом, була відкрита спадкова справа за № 62067588 від 26.02.2018 р, але свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивач не отримав, оскільки, як вбачається із Постанови № 513/02-31 від 17.07.2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, не має правовстановлюючих документів на імя [PERSON], який не оформив спадщину після смерті його батьків, та спадкова справа після смерті дідуся [PERSON] знаходиться в м. Дебальцеве на тимчасово окупованій території. Інформація щодо кола спадкоємців за спадковою справою № 41870930 від 27.02.2007р., яку заводила державний нотаріус Дебальцівської державної нотаріальної контори [PERSON], приватний нотаріус Бахмутського району не володіє, оскільки, спадкова справа, що відкрита, зберігається в архів Дебальцівської державної нотаріальної контори на непідконтрольній українській владі території м. Дебальцеве. При таких обставинах видача свідоцтв про право на спадщину будь-якій особі неможлива. Поновити або отримати спадкову справу № 41870930 від 27.02.2007 р в м. Дебальцеве не є можливим у звязку із окупацією м. Дебальцеве з 2014 року по теперішній час. Враховуючи, що з поважних причин (тимчасова окупація м. Дебальцеве) нотаріус Бахмутського району не може витребувати спадкову справу і не може видати свідоцтва на спадкове майно, позивач вимушений звернутися до суду із цим позовом. Окрім цього, смт. Миронівський територіально підпорядкований з 2015 року \~ \~ \~ \~Бахмутському району Донецької області. Оскільки, КП "Єнакіївське міжміське БТІ" не передало з поважних причин архіви до КП "Бахмутське БТІ", і у позивача не залишився технічний паспорт на житловий будинок № 8 по вул. Ватутіна смт. Миронівський Бахмутського району, позивач отримав новий технічний паспорт на цей будинок в КП "Бахмтуське БТІ", інших спадкоємців не має. Вважає, що відсутність альтернативної можливості вирішити подальшу долю спадкового майна - житлового будинку із земельною ділянкою, та належним чином оформити правовстановлюючі документи на належне позивачу за спадщиною майно, заважає вільно володіти, розпоряджатися та користуватися спадщиною, залишеною після смерті дідуся, бабусі та дядька. У судове засідання позивач та представник позивач не зявилися, про час розгляду справи були повідомлені відповідно до ст.ст.128,129 ЦПК України, представник позивача надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просить справу розглянути у їх відсутність, тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та його представника. У судове засідання представник відповідача не зявився, про час розгляду справи був повідомлений відповідно до ст.ст.128,129 ЦПК України, надав суду заяву, в якій визнав позовні вимоги та просить справу розглянути у його відсутність, тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що 16 квітня 1957 року було укладено шлюб між громадянином [PERSON] та громадянкою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЯР №444871 (а.с.110). 01 травня 1948 року народився [PERSON], батько [PERSON], мати [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІ-НО №339821 (а.с.109). 07 грудня 1957 року народився [PERSON], батько [PERSON], мати [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЯР №738582 (а.с.107). 24 лютого 1975 року народився [PERSON], батько [PERSON], мати [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІ-АГ №409835 (а.с.101). Відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 15 травня 1957 року, [PERSON] була надана в користування земельна ділянка за для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності за адресою: вул. Ватутіна, 6 в селищі Миронівський (а.с.12-13). Як вбачається з довідки, виданої виконавчим комітетом Миронівської селищної ради, нумерацію будинку в селищі Миронівський Бахмутського району Донецької області по вул. Ватутіна, буд. №8, було змінено з №6 на №8, відповідно до рішення виконкому Миронівської селищної ради народних депутатів від 07.05.1980 року №59 (а.с.14). 28 серпня 1996 року виконавчим комітетом Миронівської селищної ради народних депутатів було прийнято рішення №63 про відвід та передачу в приватну власність земельної ділянки в приватну власність за адресою: вул. Ватутіна, буд. 8 в с. Миронівський - [PERSON]. На підставі вказаного рішення [PERSON] 03.09.1996 року отримав державний акт на право приватної власності на землю в с. Миронівське по вул. Ватутіна, 8 площею 0,1382 га на території Миронівської селищної ради (а.с.15-16). 25 жовтня 1996 року [PERSON] зробив заповіт про те, що в разі \~ \~ \~ \~його смерті він свій будинок №8 по вулиці Ватутіна в смт Миронівський м. Дебальцеве Донецької області, заповідає синові [PERSON], [INFO], автомобіль ГАЗ -24- 01, 1979 року випуску - синові [PERSON], [INFO]. В той же день, 25 жовтня 1996 року [PERSON] теж склала заповіт, \~ \~ \~ \~яким заповіла належну їй 1/2 частину житлового будинку № 8 по вулиці Ватутіна смт. Миронівський м. Дебальцеве Донецької області - синові [PERSON], [INFO] (а.с.17-18). 06.02.2002 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-НО №619811, виданого 07.02.2002 року виконкомом Миронівської селищної ради м. Дебальцевого Донецької області (а.с.19). 24.12.2006 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-НО №155584, виданого 26.12.2006 року виконкомом Миронівської селищної ради м. Дебальцеве Донецької області (а.с.20). 27.02.2007 року Дебальцівською державною нотаріальною конторою було зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON], померлого 24.12.2006 року (а.с.21). 01.01.2012 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НО №585186, виданого 03.01.2012 року виконавчим комітетом Миронівської селищної ради м. Дебальцеве Донецької області (а.с.20). Відповідно до довідки №21 від 24.01.2012 року, виданої виконавчим комітетом Миронівської селищної ради, [PERSON] дійсно проживав в [INFO] (а.с.23). 05.09.2017 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії ІІ-НО №000821, виданого 06.09.2017 року виконавчим комітетом Миронівської селищної ради Бахмутського району Донецької області (а.с.24). 26.02.2018 року приватним нотаріусом Бахмутського району [PERSON] було зареєстровано спадкову справу №18/2018, після смерті [PERSON], померлого 05.09.2017 року, на підставі заяви Янко В`ячеслава Степановича від 26.02.2018 року (а.с.25, 96-126). Постановою приватного нотаріуса Бахмутського районного нотаріального округу [PERSON] від 17.07.2018 року було відмовлено Янко В`ячеславу Степановичу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON], оскільки нотаріусу не були надані правовстановлюючі документи на нерухоме майно (а.с.26). Згідно довідки №878 від 24.07.2018 року, виданої виконавчим комітетом Миронівської селищної ради, [PERSON], [INFO], дійсно була зареєстрована в [INFO] по день смерті 01.01.2012 року (а.с.65). Відповідно до довідки №879 від 24.07.2018 року, виданої виконавчим комітетом Миронівської селищної ради, [PERSON], [INFO], дійсно був зареєстрований в [INFO] по день смерті 24.12.2016 року (а.с.65). Відповідно до довідки №877 від 24.07.2018 року, виданої виконавчим комітетом Миронівської селищної ради, [PERSON], [INFO], дійсно був зареєстрований в [INFO] по день смерті 05.09.2017 року (а.с.66). Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1403583312018 від 17.08.2018 року, земельна ділянка, яка розташована за адресою: Донецька область, Бахмутський район, смт. Миронівський, вул. Ватутіна, 8, має кадастровий номер 1410945400:00:001:0390, із цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка на праві приватної власності належить [PERSON], на підставі рішення органу місцевого самоврядування рішення сесії Миронівської селищної ради №63 від 28.07.1996 року (а.с.156-158). Відповідну до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.\~1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1,3 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст.1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Відповідно до ст.1296 ч.1 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов,язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ч.2 ст.382, ст.392 ЦК України). За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому, позовні вимоги підлягають задоволення в повному обсязі, і тому, суд вважає можливим визнати за Янко В`ячеславом Степановичем, [INFO], після смерті [PERSON], померлого 24.12.2006 року, після смерті [PERSON], померлої 01.01.2012 року, після смерті [PERSON], померлого 05.09.2017 року, право власності на: житловий будинок, загальною площею 90,60 кв.м, жилою - 44,03 кв.м, допоміжною - 46,57 кв.м, який розташований за адресою: вулиця Ватутіна, 8, смт.Миронівський Бахмутського району Донецької області; земельну ділянку площею 0,1382 га, яка розташована по вул. Ватутіна, 8, смт. Миронівський Бахмутського району Донецької області, із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в порядку спадкування за законом. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved