Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

У травні 2014 року Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 20.11.2007 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк "Надра", правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" та [PERSON] укладено кредитний договір № 263/МК/392007/840, за умовами якого позивач надав відповідачу на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) в доларах США на споживчі цілі на загальну суму 9900 доларів США із розрахунку 18,0% на рік строком з 20.11.2007 року по 20.11.2009 року. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості. Кредит було отримано відповідачем 20.11.2007 року, що підтверджується меморіальним ордером від 20.11.2007 року. Відповідно до умов кредитного договору, викладених в п. 6.1.2. відповідач зобов'язався повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки щомісячно, згідно графіку. Відповідачем станом на 31.03.2014 року порушені пункти 4.1.1., 4.1.2., 4.1.3., 4.1.4., 6.1.2. кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами. Відповідно до п. 12.2. кредитного договору кредитним договір вступає в силу з моменту підписання сторонами і діє до повного виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором. Відповідач свої договірні зобов'язання належним чином не виконує, в результаті чого виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 9714,48 доларів США, в тому числі: - непогашений кредит - 4519,14 доларів США ; - несплачені відсотки - 4005, 55 доларів США; - несплачені пеня за прострочення строків виконання зобов'язань - 694,79 доларів США; - несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімального необхідного платежу - 495,00 доларів США; Що за курсом Національного Банку України станом на 02.04.2014 року 1110,62 гривень за 100 доларів США становить 107890,98 грн., в тому числі: - непогашений кредит - 50190,47 грн.; - несплачені відсотки - 44486,48 грн.; - несплачена пеня за прострочення строків виконання зобов'язань - 7716,46 грн.; - несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімального необхідного платежу - 5497, 57 грн. Загальна сума заборгованості складає: 8524,69 доларів США та 13214, 03 грн., які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь та витрати по сплаті судового збору. Позивач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому Законом порядку. В судові засідання відповідач не з'являвся, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином за адресою реєстрації, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи, про поважність причин неявки суд не повідомляв. Враховуючи інтереси позивача, тривалий час розгляду справи суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, судом встановлено наступне. 20.11.2007 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк "Надра", правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" та [PERSON] укладено кредитний договір № 263/МК/392007/840, за умовами якого позивач надав відповідачу на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) в доларах США на споживчі цілі на загальну суму 9900 доларів США із розрахунку 18,0% на рік строком з 20.11.2007 року по 20.11.2009 року, а позичальник зобов'язався сплатити банку проценти за користування кредитом, пеню, штраф, в порядку на умовах та в строки, визначені цим договором (а.с.10.11). Як вбачається з матеріалів справи, 20.11.2007 року [PERSON] отримав від банку кредит у сумі 9900,00 доларів США, що підтверджується Меморіальним ордером № 131 на видачу готівки від 20.11.2007 (а.с. 8). Відповідно до п. 6.1.2. кредитного договору позичальник зобов'язаний відповідно до цього договору (графіку) повернути кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом, а у випадках, передбачених цим договором також - сплатити неустойку та відшкодувати завдані банку збитки. Згідно з п. 9.1. кредитного договору у разі порушення позичальником строків сплати відсотків за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню у розмірі 0.5 % від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБ України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Пунктом 9.2. кредитного договору передбачено, що у разі порушення позичальником строків повернення кредиту, позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню к розмірі 0,5 % від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБ України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Згідно з п. 9.3. кредитного договору за порушення строків повернення кредиту позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5 % від суми заборгованості по поверненню кредиту та сплати відсотків, вказаних у графіку і визначених на дату прострочення. Згідно ч. 2 ст. 192 ЦК України, іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Частиною 3 ст. 533 ЦК України також передбачено, що використання іноземної валюти та платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Такий порядок встановлений Законом України «Про банки та банківську діяльність», на підставі якого діяв банк при укладенні кредитного договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За нормою ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою та змінюваною. Тип процентної ставки визначається договором. Розмір процентів, тип процентної ставки, (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За приписами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. [PERSON] допустив неналежне виконання умов укладеного договору, внаслідок чого виникла заборгованість з погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами, а саме: позичальник припинив сплачувати кредитну заборгованість. Звертаючись до суду з даним позовом про стягнення заборгованих сум, Банком наданий суду розрахунок заборгованості станом на 02.04.2014 року, що становить: заборгованість за кредитом - 4519, 14 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 50190,47 грн.; заборгованість по сплаті відсотків - 4005,55 доларів США, що за курсом валют становить 44486,48 грн; пеня за прострочення сплати кредиту - 694,79 доларів США, що за курсом валют становить 7716, 46 грн.; штраф за порушення умов кредитного договору - 495,00 доларів США, що за курсом валют становить 5497,57 грн. Загальна сума заборгованості становить 9714,48 доларів США, що за курсом валют становить 107890,98 грн. (а.с. 6,7). З прохальної частини позову вбачається, що позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 263/МК/39/2007/840 від 20.11.2007 року в сумі 8601, 65 доларів США та 19149,42 грн. На підставі розрахунку заборгованості, наданого суду позивачем, яким хронологічно правильно відображено всю кредитну заборгованість, суд вважає за правомірне врахувати заборгованість відповідно до наданого розрахунку, а не в сумі зазначеній в прохальній частині позовної заяви. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 р. № 5, згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а статтею 192 ЦК передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Отже, банк як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку (статті 19, 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність») банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року № 3024 VI «Про внесення до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків» є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті (пункт 2 статті 5 Декрету про валютне регулювання). Пунктом 12 вищевказаної постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз»яснено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. За викладених обставин позов знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, тому підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 8 ЦПК України із відповідача також слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 1078 грн. 91 коп.

Outcome: partial