Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції про зобов`язання видати йому довідку про заробітну плату працівника за роботу в зоні відчуження в 1986 році, зразок якої затверджений наказом Міністерства соціальної політики України від 12.10.2012 № 644. На обґрунтування позовної заяви позивач [PERSON] вказав, що є ліквідатором ЧАЕС І\~категорії, інвалідом ІІ групи. Під час ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи отримав посилену дозу іонізуючого опромінення. Згідно з експертним висновком № 13017, виданим 20.10.2011 Харківською регіональною міжвідомчою експертною комісією на засіданні №\~574 від 19.10.2011, у нього виявлено захворювання, пов`язане з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС. Маючи необхідні документи для отримання довідки про заробітну плату працівника за роботу в зоні відчуження в 1986 році, зразок якої затверджений наказом Міністерства соціальної політики України від 12.10.2012 № 644, він у квітні 2019 року звернувся до відповідача із заявою про отримання вказаної довідки, але у середині травня 2019 року ним отримано відповідь, в якій зазначено, що копії документів що ним надані не мають таких показників як: заробітна плата в зоні відчуження, дні роботи в зоні відчуження (дні відрядження), тривалість робочого дня. Копія документа, який ним наданий та вказаний як "Табель" не відповідає вимогам Додатку №\~4 затвердженого Наказом Держкомстату України 05.12.2008 № 489 та Положенню про облік робочого часу, та напевно є журналом обліку відряджень. Вважав такі дії відповідача неправомірними, виходячи з наступного: 21 травня 1986 року під час роботи на підприємстві відповідача (посада: "бульдозерист") його було направлено у відрядження до Будівельно-монтажного тресту по будівництву атомних електростанцій "Південатоменергобуд" "Южатомэнергострой" управління механізації будівельних робіт м. Вишгород Київської області, де він виконував завдання по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, отримавши значну дозу опромінення. Термін відрядження становив з 21.05.1986 по 20.06.1986 (30 днів), а безпосередньо у зоні відчуження він знаходився з 21.05.1986 по 17.06.1986. Крім того, довідкою від 24.07.1997, яка видана відповідачем, підтверджено, що згідно даних його особового рахунку за червень 1986 року, йому була здійснена виплата за час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в п`ятикратному розмірі його годинної тарифної ставки - 968,40 коп. Розрахунковим листом, що виданий відповідачем, за червень 1986 року підтверджений факт здійснення йому виплат за час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в п`ятикратному розмірі його годинної тарифної ставки - 968,40 коп. Вказані вище документи, разом з іншими, що підтверджують аналогічні обставини, були надані ним відповідачу, але у видачі запитуваної довідки йому відмовлено, хоча елементарні арифметичні розрахунки та детальний аналіз цих документів могли дати позитивний висновок для видачі довідки. Він надав відповідачу і дані щодо розміру його заробітної плати, і дані щодо кількості днів відрядження та кількості днів роботи в зоні відчуження, дані щодо кратності та інші необхідні дані. Вважав, що вказаних документів було цілком достатньо для видачі йому запитуваної довідки, але відповідач протиправно поставив у залежність від нього існування документів, які мають зберігатися саме на підприємстві. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 19.06.2019 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 17.07.2019. 08.07.2019 від представника відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що на теперішній час у відповідача немає жодних законних підстав для видачі [PERSON] довідки про заробітну плату працівника за роботу в зоні відчуження в 1986-1990, оскільки з копій документів, які були надані позивачем для оформлення цієї довідки, не можливо належно та достовірно з`ясувати, зокрема, періоди виконання робіт, дні знаходження у зоні відчуження, назву населеного пункту зони відчуження, а також кількість надурочних годин роботи у зоні відчуження та факт роботи у вихідні та святкові дні (а. с. 35-38). 17.07.2019 за клопотанням представника відповідача відкладено судовий розгляд. 06.08.2019 від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив (а. с. 54-58). 23.09.2019 за клопотанням позивача відкладено судовий розгляд. 24.10.2019 за клопотанням представника позивача відкладено судовий розгляд. 26.11.2019 під час судового розгляду представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Водночас пояснив, що вини [PERSON] у відсутності на підприємстві первинних документів немає, більш того, така документація повинна зберігатися 75 років. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, посилався на те, що підприємство має право надати довідку лише на підставі первинних документів. В свою чергу, довідки, пред`явлені [PERSON] до підприємства не містять інформації про дні, години, нараховану заробітну плату, тарифну ставку тощо, а підприємство не має змоги самостійно встановити такі дані. Не заперечував факт перебування [PERSON] в зоні відчуження та отримання заробітної плати. Вислухавши представників позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Під час судового розгляду встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, встановлено, що [PERSON] є ліквідатором ЧАЕС. Згідно з експертним висновком\~Харківської міжвідомчої експертної комісії №\~574 від 19.10.2011 у [PERSON] виявлено захворювання, пов`язане з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС. Внаслідок чого [PERSON] встановлено інвалідність\~ІІ групи та він був віднесений до І категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Вказаний факт також підтверджується посвідченням серії 10\~ААБ № 681668\~та вкладкою до нього\~№ 015455 (а. с. 7-10, 16). З копії трудової книжки [PERSON] вбачається, що в період з 22.06.984 по 01.01.1990 працював у паливно-транспортному цеху Зміївської ТЕС машиністом бульдозера шостого розряду Д [NUMBER] (а. с. 17-19). \~ \~ Наказом ДАЕК "Центренерго" № 451 від 22.05.1986 [PERSON] був відряджений до Чорнобильської АЕС для відновлювальних робіт на 31 день з 21.05.1986 по 20.06.1986 (а. с. 15). З довідок Будівельно-монтажного тресту по будівництву атомних електростанцій "Південатоменергобуд" ("Южатомэнергострой") управління механізації будівельних робіт м.\~Вишгород Київської області від 09.07.1986 вбачається, що [PERSON] відпрацював по складеному обліку робочого часу вахтовим методом на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в ІІІ зоні небезпеки 240 годин з 22.05.1986 по 16.06.1986 (а. с. 11). З довідки ДАЕК "Центренерго" від 24.07.1997 та особового рахунку за червень 1986 року вбачається, що [PERSON] за червень 1986 року була проведена оплата за час виконання державного обов`язку по ліквідації аварії на ЧАЕС в п`ятикратному розмірі його годинної тарифної ставки 80,7 коп/час х 240 час = 968,40 коп. (а. с. 12, 13). Довідкою Зміївської ДРЕС № 05/386 від 03.03.1993 підтверджено, що [PERSON] був відряджений зі Зміївської ДРЕС, паливно-транспортного цеху за фахом машиніст бульдозера у відрядження на ліквідацію аварії на Чорнобильській АЕС з 21 травня по 17 червня 1986 року, відповідно до посвідчення про відрядження № 451, де відпрацював 240 годин в ІІІ кілометровій зоні. Оплата праці за відпрацьований час проведена за тарифом в п`ятикратному розмірі (а. с. 14). Також, відомості про відрядження [PERSON] для участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС містяться у журналі реєстрації осіб, які прибули у відрядження, копія якого надана ПрАТ "Укренергобудмеханізація" (а. с. 20-23). З довідки ПрАТ "Укренергобудмеханізація" № 216 від 08.02.2019 вбачається, що [PERSON] , був командирований на ЧАЕС зі Зміївської ДРЕС Харківської області, сел.\~Комсомольське у період з 21.05.1986 по 0.06.1986, згідно запису у книзі реєстрації командированих на ЧАЕС ПрАТ "Укренергобудмеханізація" (а. с. 39). Наказом Міністерства соціальної політики України від 12.10.2012 № 644 затверджено зразок довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, необхідної для обчислення пенсії. 08 квітня 2019 року [PERSON] звернувся до директора Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго" з заявою щодо надання довідки про заробітну плату за період перебування його в зоні відчуження. (а. с. 24) \~Позивачем [PERSON] отримано відповідь № 04/2460 від 10.05.2019, в якій зазначено про те, що копії наданих [PERSON] документів є лише часткою від повного переліку документів, які необхідні для видачі довідки про заробітну плату для призначення пенсії згідно наказу Міністерства соціальної політики від 12.10.2012 № 644. Копії документів що ним надані не мають таких показників як: заробітна плата в зоні відчуження, дні роботи в зоні відчуження (дні відрядження), тривалість робочого дня. Копія документу який наданий та вказаний як "Табель" не відповідає вимогам Додатку № 4 затвердженого Наказом Держкомстату України 05.12.2008 № 489 та Положенню про облік робочого часу, та напевно є журналом обліку відряджень" (а. с. 24). Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. 01.01.2012 набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою передбачено перерахунок пенсії чорнобильцям, виходячи із розміру заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків. Пунктом 7 цієї Постанови визначено, що пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, І - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період. Відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату на цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування. Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати, що передбачено нормою ст. 49 КЗпП України. Пунктом 17 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особі видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. Підпунктом 1 пункту 317 (підрозділ 4.2 "Бухгалтерський облік та звітність") "Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів", затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 578/5 від 12.04.2012, встановлено, що розрахунково-платіжні відомості (особові рахунки) працівників повинні зберігатися не менше 75 років. Статтею 3 Закону України "Про правонаступництво України" передбачено, що закони Української РСР та інші акти, ухвалені Верховною радою Української РСР, діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, ухваленим після проголошення незалежності України. Порядок оплати праці особам, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС регулювався наступними нормативними актами: Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС № 665-195 від 5 червня 1986 "Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища" (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради №\~207-7 від 10.06.1986) оплата праці працівників підприємств, організацій і установ (надалі - підприємств), розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР № 964 від 17.05.1986 - у III, II, І зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах понад середньомісячну заробітну плату, виходячи з 100 % тарифної ставки (окладу), встановленої за основним місцем роботи. Згідно Постанови Держкомпраці СРСР та Секретаріату ВЦСПС № 153/10-43 від 07.05.1986 для всіх працівників, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії в зоні забруднення, був установлений 6-годинний робочий день та 6-денний робочий тиждень, розрахункову годинну тарифну ставку в зоні відчуження обчислювали відповідно до роз`яснення Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦСПС № 1/2 від 16.01.1969. Відповідно до п. 5 Постанови Міністрів УРСР і Укрпрофради "Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств , організацій і установ , зайнятих на роботах пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища" № 207-7 від 10.06.1986 дозволяли підприємствам залучати працівників на роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження і запобіганням забруднення навколишнього середовища у вихідні й святкові дні, з оплатою у подвійному розмірі. Пунктом 4 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради "Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища " була передбачена премія працівникам, зайнятим в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в розмірі - 60 % тарифної ставки (посадового окладу). На доплату за роботу в надурочний час, святкові і вихідні дні премія не нараховувалась. З наведених положень вбачається, що невидача запитуваної довідки породжує у позивача невизначеність щодо можливості в подальшому реалізувати право отримання належного йому розміру пенсійного забезпечення.\~ Підставою для відмови у видачі довідки, з боку відповідача, не може слугувати відсутність необхідних первинних документів щодо оплати праці позивача у період його перебування у зоні відчуження, оскільки, вини позивача в тому немає. \~Таким чином, суд критично оцінив посилання відповідача щодо неможливості надати позивачу довідку про заробітну плату і дійшов висновку, що відповідачем протиправно не видано [PERSON] довідку про заробітну плату, яка необхідна для обчислення пенсії, оскільки це створює штучні перешкоди для позивача та порушує його права та охоронювані законом інтереси. \~За таких обставин позовна заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Таке рішення суду ґрунтується на засадах законності є справедливим та узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду України, що знайшла своє відображення в ухвалі суду від 08.09.2015 року у справі №761/14725/13-а. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача належить стягнути на користь Держави витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved