Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 19 вересня 2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за №3711, про стягнення с [PERSON] , на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості за кредитним договором №96803692 від 26 квітня 2021 року за період з 28 жовтня 2017 року по 26 січня 2012 року у розмірі 65\~167,23 грн., та плати за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом у розмірі 850,00 грн., загальна сума 66\~017,23 грн.; стягнути з відповідача АТ «Банк Форвард» на користь [PERSON] , витрати по сплаті судового збору у розмірі 1\~261, 20 грн., які складаються із судового збору за подання позовної заяви - 840,80 грн. та судового збору за подання заяви про забезпечення позову- 420,40 грн. В обґрунтування пред`явлених вимог зазначає наступне. В провадженні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяни Леонідівни знаходиться виконавче провадження № 60270030 по примусовому виконанні виконавчого напису № 3711 від 19.09.2019 року виданого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем, про стягнення з [PERSON] на користь АТ "БАНК ФОРВАРД" заборгованості в розмірі 66017,23 грн. У виконавчому написі № 3711 від 19.09.2019 року виданого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем зазначено, що стягнення заборгованості з позивачки на користь відповідача проводиться за кредитним договором №96803692 від 26.04.2012 року укладеного з ПАТ «Руский Стандарт», правонаступником якого є відповідач. Сума заборгованості складає 65167,23 грн., в тому числі: заборгованість за сумою кредиту становить 63260,74 грн., заборгованість за процентами становить 1 906.49 грн.; за вчинення виконавчого напису нотаріусом отримано плату із стягувача у розмірі 850,00грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню - 66017,23 грн. Вважає, що виконавчий напис нотаріуса було вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами тому виконавчий напис нотаріуса має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з наступним. Письмового повідомлення про наявність заборгованості від відповідача позивачка не отримувала. Про вчинення виконавчого напису позивачка також не повідомлялась. Згідно з п. 2.3 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Вказує, що Верховний суд у постанові від 30 вересня 2019 року по справі № 357/12818/17 зазначив наступне: «Касаційна скарга мотивована тим, що висновок судів попередніх інстанцій про те, що особа не отримувала вимогу про усунення порушень за кредитним договором, внаслідок чого була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги ТОВ «ФК «Рантье». Позивачка не мала можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису є неправильним, оскільки серед документів. які подаються нотаріусу для вчинення виконавчого напису нотаріуса на кредитному договорів укладеному у простій письмовій формі, не передбачено такого документу, як вимога до боржника про усунення порушень за кредитним договором. Не отримання позивачкою вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило її можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги ТОВ «ФК «Рантье». Позивачка не мала можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Таким чином, посилання заявника в касаційній скарзі на те, що не отримання вимоги про усунення порушень за кредитним договором не є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню є безпідставним. Оскільки вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Матеріали справи відомостей про отримання позивачкою відповідного повідомлення не містять». Зазначає, що таким чином приватний нотаріус Кондратюк Віктор Станіславович при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився про наявність повідомлення відповідачем позивачки про наявність заборгованості за кредитним договором та не пересвідчився про відсутність спору на час пред`явлення вимоги, чим порушив п. 2.3 пункту 2, пункту 3 глави 16 розділу II Порядку, ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», отже виконавчий напис нотаріуса має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Наполягає, що у приватного нотаріуса не було жодних законних підстав для вчинення виконавчого напису про стягнення боргу за кредитним договором. З тексту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Відповідно п. 2 Переліку (із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно то змісту самої постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 щодо внесених змін: «Із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ :№ 2075 від 11.11.99;№ 693 від 24.04.2000;№ 1602 від 29.11.2001;№ 662 від 26.11.2014 та постанови Окружного адміністративного суду міста Києва № 826/20084/14 від 20.03.2015, постанову Київського апеляційного адміністративного суду № 826/20084/14 від 22.02.2017., якою Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 провадження № 11-174ас18 відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі №826/20084/14. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. Постанова Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 від 22.02.2017 року набирає законної сили з моменту проголошення тобто з 22.02.2017 року. Виконавчий напис нотаріуса №3711 було вчинено 19.09.2019 року. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001 року. Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються:а) оригінал нотаріально посвідченої угоди;б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Вказує, що кредитний договір №96803692 від 26.04.2012 року не був посвідчений в нотаріальній формі. Переліком в редакції від 29.11.2001 року взагалі не передбачено вчинення виконавчого напису з підстав, що виникають з кредитних правовідносин. У постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, зроблений наступний правовий висновок: « Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Отже, у приватного нотаріуса не було жодних законних підстав для вчинення виконавчого напису про стягнення боргу за кредитним договором. Таким чином, виконавчий напис нотаріуса було вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, тому виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] пред`явлені вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених в позові. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, про причини неявки в судове засідання заяви не надав, відзив на позов у встановлений судом строк не подав, у зв`язку з чим на підставі\~ст. ст. 223, 280 ЦПК України судом проведено заочний розгляд справи за відсутності заперечень з боку представника позивача. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Т.Л. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Третя особа приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. У судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: виконавчий напис нотаріуса (а.с.13), постанова про відкриття виконавчого провадження (а.с.14), заява (а.с. 20), довідка про умови кредитування (а.с. 20 зворот). Згідно з висновками Європейського Суду з прав людини, викладеними у п.45 рішення у справі «Бочаров проти України» від 17 березня 2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом. Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Суд,

Outcome: approved