Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

ТОВ «ОПТТОРГ-15» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] з обмеженою відповідальністю "ОПТТОРГ-15" матеріальну шкоду у розмірі 44374 гривні 29 копійок, завдану під час виконання трудових обовязків. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з 29 грудня 2016 року по 03 травня 2017 року [PERSON] працювала у товаристві з обмеженою відповідальністю «ОППТОРГ-15» на посаді заступника керуючого магазином № 48 у м.Кам'янське, пр. Наддніпрянський, буд. 14. 29 грудня 2016 року між ТОВ «ОПТТОРГ-15» і [PERSON] укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Наказом директора ТОВ «ОПТТОРГ-15» № 4 від 17 квітня 2017р. було зобовязано 18 квітня 2017 року здійснити проведення позапланової комісійної інвентаризації товарних залишків на магазині «Делві № 48», який розташований за адресою: м. Кам'янське, пр-т Наддніпрянський, будинок 14. Відповідач [PERSON] відмовилася від ознайомлення із наказом № 4 від 17.04.2017 року, також не зявилася наступного робочого дня на роботу, про що було складено Акт від 18.04.2017 року. Під час проведення позапланової інвентаризації було виявлено нестачу підзвітного їй товару (товарно-матеріальних цінностей) на суму 44 374, 29 грн., що підтверджується доданими до позовної заяви копіями інвентаризаційних описів № [NUMBER] - [NUMBER] від 18 квітня 2017 року. Причини неявки на роботу та нестачі товару в магазині [PERSON] пояснити не змогла. До теперішнього часу завдана шкода у вказаному розмірі добровільно не відшкодована. 25 липня 2017 року ухвалою суду було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду. 04.10.2017 року та 06.11.2017 року ухвалами суду відмовлено узадоволенні клопотання представника позивача [PERSON] з обмеженою відповідальністю "ОПТТОРГ-15" про участь судовому засіданні у режимі відеоконференції. В звязку з набранням чинності новою редакцією Цивільного процесуального кодексу України (Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII), відповідно до п.п.9 п. 1 розділу 13 Перехідних положень цього Кодексу, ухвалою суду від 12 січня 2018 року постановлено розгляд даної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. 12.01.2018 року ухвалою суду повернуто без розгляду ТОВ "ОПТТОРГ-15" клопотання від 12.01.2018 року про залучення доказів до матеріалів справи разом з додатками до нього. 07.02.2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача [PERSON], в якому остання просила у задоволенні позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі, посилаючись на проведення інвентаризації у її відсутність та недоведеність обставин недостачи товару магазину з її вини, який на її думку був підзвітний керуючому магазину [PERSON], яка відповідала за зберігання товару. Як встановлено судом, вищезазначений відзив є особистою думкою відповідача та не містить будь-яких доказів на підтвердження заперечень відповідача, крім цього, поданий без додержання загальних вимог до форми та змісту письмових заяв з пропущенням без поважних причин всіх наданих судом строків на його подання та без долучення до нього відомостей про його відправку позивачу у справі. У зв'язку з чим даний відзив не може бути прийнятий судом до уваги з вищенаведених підстав. До початку розгляду справи до суду не надходило клопотань від сторін про розгляд справи за участі сторін чи їх представників. В той же час, 07.02.2018 року до суду через електронну пошту суду надійшло клопотання позивача про відкладення підготовчого судового засідання, яке не може бути прийнято судом до уваги, оскільки підготовче судове засідання у даній справі не проводилося та згідно ухвали суду від 12.01.2018 року судом визначено розгляд даної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у справі, що не передбачає особисту участь в судовому засіданні сторін по справі. На підставі ч. 5 ст. 274 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи та наявні докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав: ТОВ «ОПТТОРГ-15» є юридичною особою та здійснює роздрібну торгівлю в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. Керівник товариства [PERSON] (а.с.4). На підставі заяви від 28.12.2016 року [PERSON] прийнята на роботу з 29.12.2016 року на посаду заступника керуючого магазину «Делві № 48», що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам'янське, пр. Наддніпрянський будинок № 14, який належить ТОВ «ОПТТОРГ-15», що підтверджується наказом (розпорядженням) керівника ТОВ «ОПТТОРГ-15» [PERSON] про прийняття на роботу від 28.12.2016 року № 909, з яким відповідач ознайомлена, що підтверджується її підписом на наказі (а.с. 5, 6). Згідно з посадової інструкції заступника керуючого магазином, затвердженої директором ТОВ «ОПТТОРГ-15» 28.12.2016 року, заступник керуючого магазином є матеріально відповідальною особою, з яким укладається типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (а.с.8-9). 29.12.2016 року між позивачем та відповідачем укладено типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, відповідно до п. 1 якого, [PERSON], як працівник, що займає посаду заступника керуючого магазину «Делві № 48», бере на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження ввірених їй підприємством матеріальних цінностей (а.с.10). На підставі наказу ТОВ «ОПТТОРГ-15» від 17.04.2017 року № 4 в магазині «Делві № 48» 18.04.2017 року проведено позапланову комісійну інвентаризацію залишків товару за період з 29.12.2016 року по 18.04.2017 року, проте [PERSON] відмовилась ознайомлюватись та підписувати цей наказ у присутності бухгалтера [PERSON], керуючого магазином [PERSON] та заступника керуючого [PERSON] (а.с. 11, 12). У подальшому, трудовий договір (контракт) з [PERSON] припинено 03.05.2017 року на підстави п. 2 ст. 41 КЗпП України, у звязку з втратою довіри, що підтверджується наказом (розпорядженням) № 374-к, з яким [PERSON] ознайомлена під розпис (а.с.7). Відомості про оспорення позивачем причини її звільнення у судовому порядку або її звернення з іншими позовами за вказаними трудовими правовідносинами у суду відсутні. Як слідує з інвентаризаційних описів № [NUMBER] - [NUMBER] від 18 квітня 2017 року складених ТОВ «ОПТТОРГ-15» внаслідок проведення інвентаризації в магазині «Делві № 48», що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам'янське, пр. Наддніпрянський будинок № 14, виявлено нестачу товару на суму 44374,29 грн. (а.с. 13-66). Про результати комісійної позапланової інвентаризації магазину «Делві № 48» ТОВ ОПТТОРГ-15» складено протокол від 19.04.2017 року, згідно з яким виявлено нестачу товару на загальну суму без ПДВ 44374,29 грн. (а.с. 67). Яв вбачається з вищенаведеного протоколу від 19.04.2017 року (а.с. 67 оберт) від участі в інвентаризації та підпису в протоколі [PERSON] відмовилась, що засвідчено підписами бухгалтера [PERSON], керуючого магазином [PERSON] Викладеним обставинам відповідають правовідносини з відшкодування шкоди завданої працівником підприємству, установі, організації під час виконання трудових обовязків. Так, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Відповідно до ст. 132 КЗпП України, за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві. За ст. 135-1 КЗпП України, письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажом (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Так, перелік посад і робіт, що заміщуються чи виконуються працівниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм на збереження, обробку, продаж (відпуск), перевезення або застосування в процесі виробництва, затверджено постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з праці та соціальних питань і Секретаріатом Всесоюзної центральної ради професійних спілок від 28.121977 № 447/24 (із змінами і доповненнями), яка діє на території України відповідно до постанови Верховної Ради України від 12.09.1991 №1545-ХІІ «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР". У вказаному переліку передбачена посада завідувача (директора за відсутності завідувачів відділів і секцій) магазинів та їхні заступники. Пленум Верховного Суду України у постанові «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» від 29.12.1992 № 14 зазначає, що суд у кожному випадку зобов'язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об'єктивного з'ясування обставин, від яких згідно зі ст. ст. 130, 135-1, 135-3, 137 КЗпП України залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача, зіпсуття), переданих йому для зберігання або інших цілей (п. 1 ст. 134 КЗпП), суд зобов'язаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно зі ст. 135-1 КЗпП може бути укладено такий договір та чи був він укладений. Як встановлено в судовому засіданні між позивачем та відповідачем укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Посада заступника керуючого магазином, на яку прийнято відповідача передбачена в переліку посад і робіт, який визначений діючим законодавством. Нестачу переданого відповідачу товару встановлено під час проведення позапланової інвентаризації товару в магазині. Матеріальна шкода, завдана відповідачем, позивачу не відшкодована. Відповідно до ч. 3 ст. 136 КЗпП України, покриття шкоди з працівника провадиться шляхом подання власником або уповноваженим органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього кодексу. Отже, в судовому засіданні встановлено, що ТОВ «ОПТТОРГ-15» було заподіяну шкоду з вини відповідача [PERSON] та доказів на обґрунтування відсутності її вини в заподіянні шкоди позивачу остання не надала, у звязку з чим позовні вимоги суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 1600 грн. (а.с. 2).

Outcome: approved