Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що сторони зареєстрували шлюб 10.11.2007 року у виконкомі Підвиноградівської сільської ради Виноградівського району, про що зроблено відповідний актовий запис за № 26. Від шлюбу у сторін народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою і перебуває на її повному утриманні. Між сторонами відсутнє взаємопорозуміння і взаємоповага. Позивачка проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, а відповідач теж проживає у громадському шлюбі з іншою жінкою. Оскільки шлюб між сторонами носить лише формальний характер, позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягувати з останнього аліменти на утримання дитини в розмірі по 600,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з"явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задоволити. Відповідач в судове засідання не з"явився, але подав до суду письмову заяву, в якій вказує, що позовні вимоги [PERSON] визнає повністю і не заперечує щодо їх задоволення. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя сторін. В судовому засіданні достовірними та належними доказами встановлено, що сторони уклали шлюб 10.11.2007 року у виконкомі Підвиноградівської сільської ради Виноградівського району, про що зроблено відповідний актовий запис за №26. Від шлюбу у сторін народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO] Одруження виявилось невдалим, причиною розпаду шлюбу виявилося те, що у сторін різні характери та погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння, міцної сім"ї сторони не створили. Сторони проживають окремо. Позивачка проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, а відповідач теж проживає у громадськрму шлюбі з іншою жінкою. Як встановлено із довідки Підвиноградівської сільської ради Виноградівського району №02-14/1178 від 02.09.2014 року, [PERSON], 1989 р.н., має на утриманні дитину - [PERSON], [INFO] Відповідно до вимог ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобов"язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов"язаний утверджувати в сім"ї повагу до матері. Дружина зобов"язана утверджувати в сім"ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім"ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). Суд прийшов до переконання, що вимоги позову в частині розірвання шлюбу є обґрунтованими, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, не бажаючи такий зберігати, відповідач не заперечує, такі вимоги підлягають задоволенню. З поданих позивачкою доказів вбачається, що вона має на утриманні одну малолітню дитину. Обов'язками батьків по вихованню та розвитку дитини, відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України, є обов'язок піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. За змістом ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач не має регулярного доходу, тому розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.6 ст.6 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік мають рівні права і обов"язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім"ї. Тобто обов'язок утримувати дитину є рівним для обох батьків. Розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до шести років встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 р. № 719-VII та на час розгляду справи становить 1032,00 грн. З огляду на встановлені у справі обставини,

Outcome: approved