Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

АТ КБ "ПРИВАТБАНК", в інтересах якого діє представник Кіріченко В.М. звернулося в суд із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ССД Свалявської РДА про виселення та зняття з реєстрації місця проживання з квартири [ADDRESS] . В обгрунтування доводів посилається на те, що в порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки АТ КБ "ПРИВАТБАНК" отримало у власність квартиру, загальною площею 26,50 кв.м., житловою площею 18,70 кв.м., яка находиться в [ADDRESS] на підставі договору іпотеки від 06.11.2007 року, що посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Закарпатської області Біловар І.О. та зареєстрований у державному реєстрі під номером 1851. Після отримання права власності на вказану нерухомість, позивач здійснив намагання отримати доступ до житла, однак перешкодою для вчинення зазначених дій стало реєстрація та проживання у ньому [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , які підлягають виселенню без надання іншого житлового приміщення з квартири за [ADDRESS] , оскільк на підставі ст.ст.391, 321 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та право власності є непорушним. Вимоги мотивує тим, що на виконання положення ст.109 ч. ЖК УРСР АТ КБ «ПРИВАТБАНК» направив відповідачам письмову претензію про добровільне звільнення приміщення та зняття з реєстраційного обліку, однак останніми законні вимоги позивача були проігноровані та нерухомість не була передана АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у вільне користування, що стало підставою для звернення до суду за захистом своїх порушених прав. Просить суд виселити [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] з квартири за адресою: [ADDRESS] із зняттям з реєстрації місця проживання . Суд своєю ухвалою від 09.12.2020 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачам копію позовної заяви з доданими до позову документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Судовий розгляд справи призначений відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 16.03.2021 року. 09.06.2021 року судом направлено судовий запит міському голові Свалявської міської ради для надання відомостей про реєстрацію місця проживання (перебування) та зазначенням дати реєстрації відносно неповнолітньої (малолітньої) дитини [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача Олексик В.В., який діє в інтересах позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" (на підставі довіреності № 1931-К-О від 18.01.2021 року) подав до суду письмову заяву (вх.№ 644) про розгляд справи у відсутності представника позивача, на підставі доказів в матеріалах справи. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідачі відзив на позовну заяву не подали, поштове відправлення повернуто до суду з розписками про отримання ухвали про відкриття провадженні у справі. Відповідачам роз`яснено, що в разі ненадання ними відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник ССД Свалявської міської ради пояснення щодо позову не подав. Поштове відправлення повернуто до суду з розпискою про отримання ухвали про відкриття провадженні у справі. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «Акорд» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Розгляд справи проведено без участі сторін, за наявними доказами та матеріалами у справі, суд проводить заочний розгляд справи (ч. 1 ст. 280 ЦПК України) та доходить такого висновку. Згідно ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: Відповідно до ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 12.06.2017 року державним реєстратором приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Закарпатської області Біловар І.О. на звернення позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки, зареєстровано право власності на квартиру загальною площею 26,50 кв.м., житловою площею 18,70 кв.м., за адресою: [ADDRESS] на підставі договору іпотеки від 06.11.2007 року, що посвідчений приватним нотаріусом Свалявського районного нотаріального округу Закарпатської області Гойс Л.П. та зареєстрований у державному реєстрі під номером 1851 за ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК" (інформаційна довідка №212418015 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 13.06.2020 року). З довідки КП "Виробниче управління комунального господарства" №328 від 13.07.2020 року вбачається, що у квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та малолітня дитина [PERSON] , [INFO] . 24.09.2020 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» направив відповідачам вимогу про добровільне звільнення в тридцятиденний строк квартири за адресою: [ADDRESS] із одночасним зняттям з реєстраційного обліку. Обґрунтовуючи підстави звернення з позовом до суду, позивач визначив спосіб для відновлення порушених прав, шляхом виселення відповідачів з квартири, яка зареєстрована за ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК" в порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на норми матеріального права, а саме положення ст.ст.317, 319, 321, 391 ЦК України, мотивуючи свою позицію тим, що реєстрація та проживання у квартирі відповідачів створюють АТ КБ «ПриватБанк» перешкоди у користуванні належним на праві власності майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. При вирішенні справи суд зазначає таке. Відповідно до ч.3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» - звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку»- звернення стягнення на передані в іпотеку жилий будинок чи жиле приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного жилого приміщення є ст. 109 ЖК УРСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення. Частина третя цієї статті регулює порядок виселення громадян. Відповідно до ч.2 ст. 109 ЖК УРСР - громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Таким чином, ч.2 ст. 109 ЖК УРСР установлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення.Отже, визначальним при вирішенні питання про те, чи є підстави для виселення осіб, які проживають у жилому приміщенні, яке було передано в іпотеку з метою забезпечення виконання зобов`язань за валютним кредитом, є встановлення за які кошти придбано іпотечне майно. Якщо іпотечне майно, придбано за особисті кошти позичальника, а не за рахунок кредиту, то виселення таких громадян можливе лише з одночасним наданням іншого постійного житла. Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло, стаття 109 ЖК УРСР закріплює правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення. Отже, аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців при зверненні стягнення на жиле приміщення застосовуються положення ст. 40 Закону України "Про іпотеку", норма ст. 109 ЖК Української РСР (суд ураховує правові висновки Верховного Суду України у постанові від 21.12.2016 року, справа № 6-1731цс16; Великої Палати Верховного Суду у постанові від 26.09.2019 року, справа №726/1489/17; Верховного Суду України у постанові від 22.06.2016 року, справа № 6-197цс16; Верховного Суду України у постанові від 21.12.2016 року, справа № 6-1731цс16). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст.5 ЦПК України). АТ КБ "ПРИВАТБАНК" при набутті у власність предмета іпотеки мав виконати вимоги ч.2 ст.109 ЖК УРСР, оскільки на той час вона вже діяла у зміненій редакції, яка містила заборону виселення боржника за кредитним договором без надання іншого житлового приміщення. При цьому, набуваючи спірне житлове приміщення у власність на підставі іпотечного договору від 06.11.2007 року, банк був обізнаний про наявність осіб, які зареєстровані і проживають у житловому приміщенні та ризики, пов`язані з набуттям у власність спірної нерухомості за адресою: [ADDRESS] . Обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторін (ст. 81 ЦПК України). Відповідно ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, враховуючи встановлені та перевірені в судовому засідання обставини, які стосуються предмету доказування, оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами у справі доказів, що колишні власники та особи, які проживають у житлі, яке придбано за їх кошти та передано в іпотеку, навіть після звернення іпотекодержателем стягнення на таке майно, у силу положень ст.109 ЖК Української РСР мають право на користування таким житлом до моменту виселення із наданням їм іншого постійного житла, суд вважає позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про виселення відповідачів таким, що не підлягає задоволенню. Відповідно до ст.133 ЦПК України питання розподілу судових витрат судом не вирішується. Відповідно до ст.141 ЦПК України - судові витрати, при відмові у задоволенні позовних вимог, покладаються на позивача. Статтею 129 - 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 ч.1 Перехідних положень (розділ ХІІІ) ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: dismissed