Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що у період з 07.02.2020 року по 26.05.2020 року вона знаходилась у трудових відносинах з ТОВ "ВЕЖА ФАРМ "НОВА АПТЕКА" (далі - Відповідач). Зазначене підтверджується записами у трудовій книжці. Під час знаходження у трудових правовідносинах з Відповідачем, з боку останнього була нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 10304 (десять тисяч триста чотири) грн 00 коп. 26.05.2020 року позивач була звільнена в зв`язку зі СОVID-19, хоча в трудовій книжці вказано «за власним бажанням», згідно наказу № 40-к від 26.05.2020 року. Однак, в день звільнення Позивача 26.05.2020 р., відповідач письмово не повідомив позивача про нараховані суми належні при звільненні та не здійснив виплату належних коштів, що є грубим порушенням ч.1 ст. 116 КЗпП України. На сьогодні у Позивача немає доступу до документів, які підтверджують весь рівень боргу. Згідно розрахунку Позивача заборгованість складає: 4200,00 грн. - заробітна плата за березень 2020 р., 1904,00 грн. - заробітна плата за квітень 2020 р., 4200,00 грн. - заробітна плата за травень 2020 р. За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню в судовому порядку 10304,00 грн. Тому позивач просила стягнути з Товариство з Обмеженою Відповідальністю "Вежа Фарм "Нова Аптека", код ЄДРПОУ 35370779 на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі 10304,00 гривень (десять тисяч триста чотири) грн 00 коп.. Стягнути з Товариство з Обмеженою Відповідальністю "Вежа Фарм "Нова Аптека", код ЄДРПОУ 35370779 на користь [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 5000 гривень. Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «Вежа Фарм «Нова Аптека» середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення у розмірі 4963,63 гривень. Позивач в судове засідання 20.10.2020 не з`явилася Через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання 20.10.2020 не з`явився, письмового відзиву до суду не направив. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст. ст.19,274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову,обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] у період з 07.02.2020 року по 26.05.2020 року перебувала у трудових відносинах з ТОВ "ВЕЖА ФАРМ "НОВА АПТЕКА", на посаді провізора. Зазначене підтверджується записами у трудовій книжці. Згідно Наказу № 40-К від 26.05.2020 позивач була звільнена із займаної посади за власним бажанням. За вимогами статей 21 та 22 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. У частині третій статті 15 зазначеного Закону закріплено, що оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Відповідно до статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Статтею 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору (статті 117 КЗпП України). Однак, в день звільнення Позивача 26.05.2020 р., відповідач не провів розрахунки та виплати всіх сум, що належать йому від роботодавця. Згідно розрахунку Позивача заборгованість складає: 4200,00 грн. - заробітна плата за березень 2020 р., 1904,00 грн. - заробітна плата за квітень 2020 р., 4200,00 грн. - заробітна плата за травень 2020 р. Відповідачем не надано доказів проведення виплат всіх сум визначених ст. 116 КЗпПУ. З наведеного вище, суд приходить до висновку що у відповідача перед позивачем існує заборгованість по виплаті заробітної плати в розмірі у сумі 10304,00 грн. Також в силу ст. 117 КЗпП України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за весь період затримки розрахунку в розмірі 4963,63 грн. Стаття 76 ЦПК України передбачає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. В силу ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позову. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача. Щодо витрат на професійну правничу дорогу які заявляє позивач, то суд не може задовольнити дану вимогу, оскільки позивачем не надано доказів понесення даних витрат. Згідно п. 2 ч 1 ст.430 суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати в межах сплати суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.ст. 47, 116, 117 України, та

Outcome: approved