Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи свої вимоги тим, що року між ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № СМ- SMEF00/014/2007 у відповідності до якого відповідачка отримала кредитні кошти в розмірі 123\~360 доларів США. 12 липня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № CM-SMEF00/042/2007 відповідно до якого останньою було отримано кредитні кошти в сумі 62\~000 доларів США. 18 березня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № CM-SMEF00/015/2008 відповідно до якого останньою було отримано кредитні кошти в сумі 138\~000 доларів США. Для забезпечення повного та своєчасного виконання зобов'язань за кредитними договорами, 18 березня 2008 року між Банком та [PERSON] був укладений Договір іпотеки № PM-SMEF00/015/2008, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним номером 4247. Предметом Договору іпотеки є нерухоме майно, а саме: нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Хрещатик, буд. 193/2, що належить відповідачці на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу. В звязку з невиконанням відповідачкою умов договорів, банком були подані позови до суду про стягнення боргу. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 жовтня 2010 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON], [PERSON], ПП «Карат-2000» про стягнення заборгованості, задоволено та стягнуто з відповідачів на користь позивача 955730,76 грн. Також, рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 жовтня 2010 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON], ПП «Карат-2000» про стягнення заборгованості, задоволено та стягнуто з відповідачів на користь позивача 731 724,94 грн. 29.10.2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис № 910139 про звернення стягнення на предмет іпотеки. На підставі вищезазначеного виконавчого напису 21 листопада 2012 року відбулися прилюдні торги, на яких було реалізовано предмет іпотеки. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 вересня 2013 року, виконавчий напис, який став підставою проведення прилюдних торгів, було скасовано. Ухвалою Апеляційного суду, рішення суду 1-ї інстанції було залишено в силі. На підставі скасування виконавчого напису, відповідач звернувся до суду з позовною заявою про визнання протоколу з прилюдних торгів та свідоцтва не дійсними, рішенням Соснівського районного суду в задоволенні позову [PERSON] було відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 10.12.2014 року скасовано рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.10.2014 року. Постановлено нове рішення, яким позов задоволено частково. Визнано недійсними: торги з продажу нерухомого майна, яке належало [PERSON] та знаходиться у м. Черкаси по вул. Хрещатик, 193/2, які проводилися 21 листопада 2014 року; визнано незаконними протокол про проведення прилюдних торгів, виданий [PERSON], № 23-0110/12 від 21.11.2012 року та акт від 06.12.2012 року про проведення прилюдних торгів, складений старшим державним виконавцем Фесенко Я.М.; визнано недійсним свідоцтво про право власності на ім'я [PERSON], видане на підставі акту про проведення прилюдних торгів, посвідчене 13.02.2013 року, приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстроване в реєстрі № 205. Стягнуто з [PERSON], товариства з обмеженою відповідальністю «ТД [PERSON]», Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції на користь [PERSON] 365,40 грн. В січні 2015 року [PERSON] звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції Черкаської області про скасування рішення № 420355 від 18.02.2013 року, прийняте державним реєстратором Черкаського МУЮ Черкаської області [PERSON] та запис про право власності № 161693 від 18.02.2013 року. Постановою Черкаського окружного адміністративного суду Черкаської області від 23.02.2015 року задоволено позовні вимоги [PERSON] та зобов'язано реєстраційну службу Черкаського МУЮ Черкаської області скасувати рішення № 420355 від 18.02.2013 року про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: м.Черкаси, вул. Хрещатик, 193/2 за [PERSON], податковий номер: [NUMBER]. Зобов'язано реєстраційну службу Черкаського МУЮ Черкаської області скасувати запис № 9 161693 від 18.02.2013 року про право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Черкаси, вул. Хрещатик, 193/2, за [PERSON]. Таким чином, предмет іпотеки повернувся у власність до відповідача. Оскільки відповідачем не виконуються у мови договору, просили суд звернути стягнення на предмет іпотеки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», а саме: на нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Хрещатик, буд. 193/2, заг. пл. 196,4 кв.м. що належить [PERSON] на праві власності, а кошти отримані від реалізації предмета іпотеки направити для погашення загальної заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за кредитними договорами. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнив та просив суд визнати предметом іпотеки нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Хрещатик, буд. 193/2, заг. пл. 196,4 кв.м. та належить [PERSON] на праві власності, а іпотекодержателем ТОВ «ОТП Факторинг Україна»; зобов'язати реєстраційну службу Черкаського міського управління юстиції внести запис в Державному реєстрі іпотек про обтяження іпотекою приміщення, що розташоване за вищевказаною адресою; зобов'язати реєстраційну службу Черкаського міського управління юстиції внести запис в Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про обтяження приміщення, що розташоване за вищевказаною адресою; в рахунок погашення заборгованості за Кредитними договорами звернути стягнення на предмет іпотеки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», а саме: на нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Хрещатик, буд. 193/2, заг. пл. 196,4 кв.м. та належить [PERSON] на праві власності, а кошти отримані від реалізації предмета іпотеки направити для погашення загальної заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за Кредитними договорами та застосувати спосіб реалізації предмету іпотеки - нежитлової будівлі, шляхом продажу предмету іпотеки Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» від імені [PERSON] із застосуванням процедури продажу, а саме з правом укладання договору купівлі-продажу з іншою будь-якою особою-покупцем та з наданням Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» всіх повноважень продавця (в тому числі, але не виключно: здійснення будь-яких платежів за продавця, отримання дублікатів правовстановлюючих документів з відповідних установ, організацій, підприємств незалежно від форм власності та підпорядкування чи органів нотаріату на предмет іпотеки, довідки, витяги з реєстру прав на нерухоме майно в органах БТІ, ЖЕУ, нотаріату, ДЗК, а також вільного доступу уповноважених представників банку до предмету іпотеки, тощо), необхідних для здійснення такого продажу, за ціною не нижче вартості предмету іпотеки, визначеної внаслідок проведення незалежної оцінки. Відповідач в судове засідання не зявилася, належним чином була повідомлена причини неявки суду не відомі. Зі згоди представника позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства Як вбачається з матеріалів справи, між ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № СМ- SMEF00/014/2007 у відповідності до якого відповідачка отримала кредитні кошти в розмірі 123\~360 доларів США. 12 липня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № CM-SMEF00/042/2007 відповідно до якого останньою було отримано кредитні кошти в сумі 62\~000 доларів США. 18 березня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № CM-SMEF00/015/2008 відповідно до якого останньою було отримано кредитні кошти в сумі 138\~000 доларів США. 18 березня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № CM-SMEF00/015/2008 відповідно до якого останньою було отримано кредитні кошти в сумі 138\~000 доларів США. Для забезпечення повного та своєчасного виконання зобов'язань за кредитними договорами, 18 березня 2008 року між Банком та [PERSON] був укладений Договір іпотеки № PM-SMEF00/015/2008, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним номером 4247. Предметом Договору іпотеки є нерухоме майно, а саме: нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Хрещатик, буд. 193/2, що належить відповідачці на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н від 18 березня 2011 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» у відповідності ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Кредитними договорами, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON]. Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно з ст. 514 вказаного кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. 18 березня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір про відступлення права вимоги за Договорами іпотеки укладеними між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON]. Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до [PERSON] за Кредитними договорами та Договорами іпотеки. Відповідач, в свою чергу, зобов'язалася прийняти, належним чином використати та повернути АТ «ОТП Банк» вказані кредитні кошти у строки, зазначені в Кредитному договорі (зокрема, в п. 1.6. Кредитних договорів, з підпунктами), а також сплатити відповідну платню за користування Кредитом, в порядку та на умовах, що визначені в Кредитних договорах (зокрема, в п.п. 1.4., 1.5. Кредитних договорів, з підпунктами). Згідно з п. 1.5.1. Кредитних договорів погашення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків повинно здійснюватися Відповідачем щомісяця у розмірі та строки визначені Кредитних договорах. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 жовтня 2010 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON], [PERSON], ПП «Карат-2000» про стягнення заборгованості, задоволено та стягнуто з відповідачів на користь позивача 955730,76 грн. Також, рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 жовтня 2010 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON], ПП «Карат-2000» про стягнення заборгованості, задоволено та стягнуто з відповідачів на користь позивача 731 724,94 грн. 29.10.2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис № 910139 про звернення стягнення на предмет іпотеки. На підставі вищезазначеного виконавчого напису 21 листопада 2012 року відбулися прилюдні торги, на яких було реалізовано предмет іпотеки. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 вересня 2013 року, виконавчий напис, який став підставою проведення прилюдних торгів, було скасовано. В подальшому, [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання недійсними прилюдних торгів. Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси у задоволенні позову [PERSON] було відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 10.12.2014 року скасовано рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.10.2014 року та постановлено нове рішення, яким частково задоволено апеляційну скаргу [PERSON] та визнано недійсним прилюдні торги, протокол про проведення прилюдних торгів, свідоцтво про право власності. Таким чином, предмет іпотеки повернувся у власність до відповідача. Відповідно до Закону України «Про іпотеку» (надалі - «Закон») Іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно ст.12 Закону України "Про іпотеку" та п.6.2 Договору іпотеки, право звернення стягнення на предмет іпотеки до строку погашення кредиту у випадках порушення зобов'язань по кредитному договору виникає у Іпотекодержателя в момент настання терміну виконання зобов'язань по Кредитному договору. Частиною 1ст. 37 Закону України «Про іпотеку» передбачено іпотекодержатель\~\~може\~\~задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Виходячи з положень ч. 2\~ст. 16 ЦК України, ч. 3 ст.\~33, ст.\~36, ч. 1 ст.\~37 Закону України від 5 червня 2003 р. № 898-IV "Про іпотеку"не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором. Відповідно до п. 39 Постанови Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 № 5, з урахуванням положень частини третьої статті\~33, статті\~36, частини першої статті\~37 Закону України "Про іпотеку"\~іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що з урахуванням цим норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК\~має право вимагати застосування його судом. Оскільки відповідач не виконала умов кредитних договорів та не повернула кошти банку, рішеннями суду з неї стягнуто заборгованість по даним договорам, суд вважає позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет іпотеки такими, що підлягають до задоволення. Поряд з цим, суд вважає такими, що не грунтується на вимогах закону позов в частині визнання предметом іпотеки нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Хрещатик, буд. 193/2, заг. пл. 196,4 кв.м. та належить [PERSON] на праві власності, а іпотекодержателем ТОВ «ОТП Факторинг Україна»; зобов'язати реєстраційну службу Черкаського міського управління юстиції внести запис в Державному реєстрі іпотек про обтяження іпотекою приміщення, що розташоване за вищевказаною адресою; зобов'язати реєстраційну службу Черкаського міського управління юстиції внести запис в Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про обтяження приміщення, що розташоване за вищевказаною адресою; в рахунок погашення заборгованості за Кредитними договорами виходячи з н6аступного. Як зазначалось вище, на забезпечення повного та своєчасного виконання зобов'язань за кредитними договорами, 18 березня 2008 року між Банком та [PERSON] був укладений Договір іпотеки № PM-SMEF00/015/2008, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним номером 4247. Предметом Договору іпотеки є нерухоме майно, а саме: нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Хрещатик, буд. 193/2, що належить відповідачці на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу. 18 березня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір про відступлення права вимоги за Договорами іпотеки укладеними між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON]. Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до [PERSON] за Договорами іпотеки. На даний час у звязку із визнанням виконавчого надпису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та визнання торгів не дійсними, майно повинно бути повернуто у первісний стан. Договір іпотеки нерухомого майна укладений між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» не визнаний недійсним та є чинним, а тому як вказує сам позивач, його обтяження іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законом порядку незалежно від того хто є власнико такого майна на час укладення іпотечного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до наданої представником позивача квитанції розмір судового збору складає 3 654 грн. який і підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial