Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ "Надра" [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29.01.2008 року між ПАТ "КБ "Надра" (правонаступник ВАТ КБ «Надра») та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №17/2008/0146 Фжр на підставі якого банк надав позичальнику кредитні кошти у сумі 46262,13 доларів США на придбання цінних паперів - облігацій у без документарній формі випуску у кількості 5720 з порядком повернення кредиту, передбаченим пунктами 1.3, 3.3.1-3.3.3 з кінцевим терміном повернення всієї заборгованості 11.01.2028 року та щомісячною сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 12,89% річних. 29.01.2008 року між ПАТ "КБ "Надра" та [PERSON], з метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника, було укладено договір застави майнових прав по договору купівлі-продажу цінних паперів №17/2008/0146Фжр. Того ж дня, 29.01.2008 року, між ПАТ КБ "Надра" та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, в якому остання виступила поручителем перед банком за належне виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що виникають з кредитного договору №17/2008/0146 Фжр від 29.01.2008 року. 02.11.2009 року укладено договір застави цінних паперів № 17/2008/0146 Фрж, між ПАТ "КБ "Надра" та [PERSON] Свої зобов'язання за кредитним договором позичальник не виконує, сума його боргу становить 34172,49 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 04.01.2017 року становить 929179,32 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 22971,58 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 04.01.2017 року становить 624616,97 грн.; заборгованості по сплаті відсотків у розмірі 8052,85 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 04.01.2017 року становить 218963,90 грн.; пені за прострочення сплати кредиту у розмірі 3148,06 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 04.01.2017року становить 85598,45 грн.Оскільки відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, позивач звернувся із вищевказаним позовом до суду. 30.01.2018 року ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні [PERSON], представник відповідача [PERSON], заперечував щодо задоволення позовних вимог, з підстав викладених у письмовому відзиві на позов та просив у позові відмовити. В судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON] не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином та своєчасно. Причини неявки суду не повідомили. Суд вважає можливим розглянути справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов заявлено на законних підставах, він достатньо обґрунтований письмовими доказами і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель, що передбачено частинами 1, 2 ст.553 ЦК України. Ст.554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Як встановлено судом, відповідно до укладеного Договору № 17/2008/0146 Фжр від 29.01.2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра», Банк) та [PERSON] (далі - Позичальник), банк надав останньому кредит у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення строковості грошові кошти в сумі 46262,13 доларів США строком до 11.01.2028 року на умовах сплати 12,39% річних за користування кредитними коштами. З метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника, було укладено договір застави майнових прав по договору купівлі-продажу цінних паперів №17/2008/0146Фжр та 02.11.2009 року укладено договір застави цінних паперів № 17/2008/0146 Фрж, між ПАТ "КБ "Надра" і [PERSON]. Також взабезпечення виконання вказаного договору 29.01.2008 року між Банком та [PERSON] укладено договір поруки № 17/2008/0146 Фжр. Кредитний договір підписаний сторонами, що свідчить про їх згоду з умовами договору. З наданого позивачем розрахунку заборгованості, вбачається, що [PERSON] порушені умови Кредитного договору щодо вчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами. Станом на 04.01.2017 року, внаслідок порушення умов договору, заборгованість за Кредитним договором становить 34172,49 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 22971,58 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 04.01.2017 р. складає 624616,97 грн.; заборгованості по сплаті відсотків у розмірі 8052,85 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 04.01.2017 р. складає 218963,90 грн.; пені за прострочення плати кредиту у розмірі 3148,06 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 04.01.2017 р. складає 85598,45 грн. Загальна сума заборгованості по кредиту, виданому у доларах США, складає 34172,49 доларів США, що еквівалентно 929179,32 грн. Позивачем суду надано на підтвердження своїх вимог копії письмової вимоги №12/3/6-2426 від 16.01.2017 р. про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором на ім'я [PERSON] та письмової вимоги №12/3/6-2425 від 16.01.2017 р. про виконання грошових зобов'язань за договором поруки на ім'я [PERSON] про погашення протягом 7-ми днів з моменту її отримання простроченої заборгованості, яка склалась станом на 04.01.2017 року заборгованості за кредитом у розмірі 22971,58 доларів США, заборгованості по сплаті відсотків у розмірі 8052,85 доларів США, пені за прострочення плати кредиту у розмірі 3148,06 доларів США. Відомості про отримання цієї вимоги відповідачами суду не надані та у справі вони відсутні, тому надана вимога не підтверджує того, що банк належним чином виконав умови договору поруки щодо направлення письмової вимоги поручителям про погашення боргу. Позивачем суду не надано доказів того, що поручитель [PERSON] була повідомлена про наявність простроченої заборгованості основного боржника за кредитним договором [PERSON], невиконання позивачем умов договору щодо направлення письмової вимоги поручителю зумовило збільшення боргу, зважаючи на те, що заборгованість почала виникати задовго до звернення позивача до суду 10.04.2017 року. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.251 ЦК України терміном є певний момент у часі з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення, що може бути визначена правочином. Відповідно до ч.2 ст.252 ЦК України термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. У договорі поруки, укладеному між банком та поручителем [PERSON] не визначений строк його дії. Отже, зазначений договір поруки не відповідає вимогам ст.252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Згідно з ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Як вказувалося, з розрахунку заборгованості, наданого банком, станом на час звернення до суду вбачається, що прострочена заборгованість позичальника [PERSON] за кредитним договором виникла у квітні 2010 року, позичальник вносив щомісячні платежі не в повному розмірі. Позичальник не виконав умови кредитного договору і у цьому разі за умовами кредитного договору у банку виникло право вимоги дострокового повернення кредиту. Відтак, з цього моменту почав спливати строк виконання зобов'язання, протягом якого банк має право звернутись з вимогою до поручителя, а у разі, якщо банк не скористається таким правом, зобов'язання за договором поруки припиняються після спливу такого строку. До суду з позовом до поручителя банк звернувся 10.04.2017 року, тобто за межами встановленого законом строки. У зв'язку з цим, зобов'язання поручителя за договорами поруки, що укладений 29.01.2008 року між банком та [PERSON] припинився відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України. Отже, вимоги банку про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON], [PERSON] підлягають частковому задоволенню. В частині стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором не підлягають задоволенню. Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконав в повному обсязі, а тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості у розмірі 34172,49 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 01.04.2017 року становить 929179,32 грн. підлягають задоволенню.

Outcome: partial