Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

07.10.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] міської ради, треті особи приватний нотаріус [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції, Шевченківська районна адміністрація [PERSON] міської ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати право власності на 1/8 частки в квартирі за адресою: м.Львів, вул. Шевченка, буд. 358 «б», кв.48 за [PERSON] ІПН [NUMBER] в порядку спадкування за законом за померлим [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 24 січня 2014 року Управління комунальної власності Департаменту комунальної власності Департаменту економічної політики [PERSON] міської Ради видало [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] свідоцтво про право власності № 236681 на квартиру за адресою вул.Т. Шевченка, буд. 358 "б" кв.48 у м.Львові, загальною площею 66,9 кв.м. Позивач та треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не змогли реалізувати своє право на реєстрацію Свідоцтва про право власності на квартиру через хворобу [PERSON], який 03 лютого 2015 року помер. По смерті [PERSON], його донька [PERSON], звернулась до приватного нотаріуса ЛМНО [PERSON] з заявою про прийняття спадщини. У звязку з чим, отримала [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 40506682 від 27.05.2015 року. [PERSON] донька померлого [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини. Таким чином, інших спадкоємців, які прийняли спадщину після спадкодавця [PERSON], крім [PERSON], немає. Спору про право власність на квартиру за адресою: вул.Т.Шевченка, буд. 358 "б" кв.48 між позивачем та третіми особами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] немає. Однак, треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у спосіб інший, ніж за предявлення з їх спільної заяви та рішення суду про визнання права власності на частку померлого за позивачем до реєстраційної служби не можуть набути право власності на квартиру за адресою: м.Львів, вул.Т.Шевченка, буд. 358 "б" кв.48, у звязку з тим, що не зможуть зареєструвати Свідоцтво про право власності № 236681 на квартиру через смерть [PERSON] У судовому засіданні представник позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зіславшись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 14.01.2011 р. у судове засідання не прибула у звязку із зайнятістю в іншому судовому засіданні. Треті особи приватний нотаріус [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], представник Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції, представник Шевченківської районної адміністрації [PERSON] міської ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] повторно не зявились в засідання з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялись про час та місце слухання справи, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду. З врахуванням ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у їх відсутності, за наявними у справі доказами. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 січня 2014 року Управління комунальної власності Департаменту комунальної власності Департаменту економічної політики [PERSON] міської Ради видало [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] свідоцтво про право власності № 236681 на квартиру за адресою вул.Т.Шевченка, буд. 358 "б" кв.48 у м.Львові, загальною площею 66,9 кв.м. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 03.02.2015 року, про що Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції 03.02.2015 року зроблено відповідний запис у Книзі реєстрації смертей № 118 та видано свідоцтво про смерть (а.с.10). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно 1/8 частини квартири №48 в будинку №358 «б» на вул.Т.Шевченка у м.Львові, яке належали спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на квартиру №236681, виданого 24 січня 2014 року виданого Управлінням комунальної власності Департаменту комунальної власності Департаменту економічної політики [PERSON] міської Ради Спадкоємцями першої черги по смерті [PERSON] є його доньки: [PERSON] позивач по справі та її сестра [PERSON], яка згідно поданої 27.05.2015 року заяви не претендує на прийняття спадщини (копія спадкової справи №9/2015 а.с.14). З постанови приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.08.2015 р. (а.с.9) вбачається, що позивач звернулась до приватного нотаріуса для оформлення своїх спадкових справ, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки свідоцтво № 236681 видане Управлінням комунальної власності Департаменту комунальної власності Департаменту економічної політики [PERSON] міської Ради 24.01.2014 року не було зареєстроване в органі, який здійснює реєстрацію. Згідно ч.1 та 2 ст.325 ЦК України, суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи; фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. З врахуванням того, що заповіт [PERSON] не складався, а сестра позивача [PERSON] згідно поданої у встановленому законом порядку до нотаріальної контори заяви, відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача [PERSON], спадкоємцем першої черги за законом є позивач. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України становлять три складові: право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України в видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. З матеріалів справи та пояснень позивача вбачається, що вона зверталась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у звязку із відсутністю реєстрації правовстановлюючого документу на кв.48 на вул. Шевченка, 358 «б» у м. Львові. З наведеного вбачається, що [PERSON] позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, зареєструвати право власності на нерухоме майно та реалізувати свої повноваження власника. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. До способів захисту цивільних прав та інтересів згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України відноситься, зокрема, визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, на підставі наведеного вище, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволенню.

Outcome: approved