Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про визнання права власності у порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] помер її батько - [PERSON]. Спадщину померлого прийняли позивач, відповідач та мати [PERSON] шляхом подачі заяв про прийняття спадщини до Чорнобаївської державної нотаріальної контори. [INFO] померла їх баба - [PERSON]. Відповідно до заповіту [PERSON] від 30 січня 1996 року спадкоємцями є позивач і відповідач. Після смерті [PERSON], [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять земельні ділянки, які повинні бути розділені між спадкоємцями. Позивач претендує на земельну ділянку, що належала її батькові [PERSON] згідно з державним актом серії [NUMBER]. Позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права на вказане спадкове майно, оскільки оригінал державного акту втрачений. У зв'язку з цим позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на вказану земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідач подала до Чорнобаївського районного суду Черкаської області зустрічний позовом до позивача про визнання права власності у порядку спадкування. В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначила, що [INFO] помер її батько - [PERSON]. Спадщину померлого прийняли позивач, відповідач та мати [PERSON] шляхом подачі заяв про прийняття спадщини до Чорнобаївської державної нотаріальної контори. [INFO] померла їх баба - [PERSON]. Відповідно до заповіту [PERSON] від 30 січня 1996 року спадкоємцями є позивач і відповідач. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка. Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 19 жовтня 2009 року встановлено факт родинних відносин, що вона являється рідною онукою [PERSON] У визначений законом шестимісячний строк відповідач звернулася із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, проте позбавлений можливості оформити свої спадкові права на вказане спадкове майно,оскільки заповіт на двох спадкоємців. Відповідач претендує на земельну ділянку, що належала її бабі [PERSON] згідно з державним актом серії [NUMBER]. У зв'язку з цим відповідач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на вказану земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 20 серпня 2018 року зустрічний позов прийнято до розгляду та об'єднано в одне провадження з первісним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила слухати справу без її участі, підтримала первісний позов повністю, просила його задовольнити та не заперечувала проти задоволення зустрічного позову (а.с. 45). Відповідач у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій проти задоволення первісного позову не заперечувала, свої позовні вимоги за зустрічним позовом підтримала повністю, просила задовольнити, а справу слухати без її участі (а.с. 46). Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 08 жовтня 2003 року серії [NUMBER] (а.с. 6). Позивач та відповідач є дочками [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження від 25 липня 1967 року серії [NUMBER] та від 27 грудня 1963 року серії [NUMBER] (а.с. 15, 29). 02 лютого 1985 року позивач одружилася з [PERSON], після чого її прізвище з "[PERSON]" змінилося на "[PERSON]", що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 02 лютого 1985 року серії [NUMBER] (а.с. 16). 09 квітня 1981 року відповідач одружилася з [PERSON], після чого її прізвище з "[PERSON]" змінилося на "[PERSON]", що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 03 травня 2006 року серії [NUMBER] (а.с. 30). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,6676 га, розташована в адміністративних межах Лукашівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (за межами населеного пункту), що належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (а.с. 12); Заповіту померлий не складав. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 16 травня 2006 року серії [NUMBER] (а.с. 7). Згідно з довідкою Лукашівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 19 квітня 2011 року № 562, [PERSON] проживала та була зареєстрований з 1911 року за адресою: с. Веселий Поділ, Чорнобаївський район, Черкаська область до дня смерті [INFO]. В господарстві проживала одна (а.с. 13). При житті [PERSON], а саме 30 січня 1996 року, склала заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Лукашівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області 30 січня 1996 року та зареєстрований у реєстрі за № 9 (а.с. 9), відповідно до якого все своє майно заповіла відповідачу і позивачу рівними частинами. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,6676 га, розташована в адміністративних межах Лукашівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (за межами населеного пункту), що належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 19 листопада 2002 року серії [NUMBER] (а.с. 11); Відповідно до змісту листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 06 жовтня 2018 року вих. № 1094-01/16) (а.с. 54), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 53), позивач та відповідач зверталися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини; видано свідоцтва про право на спадщину на 5/9 частин житлового будинку на ім"я позивача та відповідача. Водночас листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 27 лютого 2018 року (вих. № 226/02-16) позивачу повідомлено про відсутність у спадковій справі [PERSON] оригіналів документів, що посвідчують право власності на майно, що в силу вимог підпункту 4.15 п. 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину, та роз'яснено право на звернення до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування (а.с. 8). Як вбачається з листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 21 листопада 2017 року (вих. № 1650/02-16) позивачу повідомлено, що спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті [PERSON], є позивач і відповідач, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та в силу вимог ст. 1278 ЦК України мають рівні частки у спадщині, а тому видати свідоцтво про право на спадщину на одного спадкоємця неможливо, у звязку з чим роз`яснено право на звернення до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування (а.с. 25). Оскільки [PERSON] помер [INFO] та [PERSON] померла [INFO], відповідно при вирішенні даної справи необхідно застосовувати положення чинного на той час ЦКУ РСР. Згідно зі ст. 524 ЦКУ РСР спадкоємтсво здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦКУ РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно з положеннями ст. 548 ЦКУ РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦКУ РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що померла [PERSON] склала заповіт, відповідно до змісту якого все своє майно заповіла позивачу і відповідачу. Сторони звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, при цьому відповідач частково оформив право власності на частину спадкового майна, однак не змогли оформити право власності в порядку спадкування на земельні ділянки, оскільки на них відсутні оригінали правовстановлючих документів, які втрачені, та в них виник спір про їх поділ. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Пунктом "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, з-поміж іншого, прийняття спадщини. Згідно з п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем первісного позову та визнання позивачем зустрічного позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, беручи до уваги наявність заповіту, визнання первісного позову відповідачем, а зустрічного позову позивачем, суд дійшов висновку про задоволення первісного і зустрічного позовів. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved