Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання втратившим право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Свої вимоги мотивує тим, що йому на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. 05.02.2013 року до нього звернувся його знайомий [PERSON] з проханням зареєструвати його у вказаній квартирі. Своє прохання пояснив необхідністю працевлаштування. Він зареєстрував відповідача поставивши умову, що той добровільно зніметься з реєстрації через 3 місяці, про що відповідач написав йому заяву. Але до теперішнього часу відповідач свою обіцянку не виконав, змінив своє місце проживання та телефон, він не може його знайти, а тому вимушений звернутися до суду. Просить визнати відповідача втратившим право користування жилим приміщенням, оскільки він більше 6-ти місяців не проживає в квартирі без поважних причин та зобов"язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти його з реєстраційного обліку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, на їх задоволенні наполягав з підстав, зазначених в позові. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином. Від Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області надійшла заява про слухання справи у відсутність представника управління. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6-ти місяців. Як встановлено в судовому засіданні позивач являється власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 20.05. 1996 року (а.с.4, 5-7). Згідно довідки ОСББ „Гавань-Н" від 14.03.2014 року в квартирі позивача значиться зареєстрованим [PERSON] (а.с.20). Ті обставини, що відповідач з часу реєстрації в квартирі не проживає, підтверджуються поясненнями свідків, матеріалами справи. Так, свідок [PERSON] суду пояснив, що він знайомий позивача, живе з ним поряд і часто буває у нього вдома. Відповідача в квартирі він ніколи не бачив і не знає. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона постійно буває в квартирі позивача, оскільки допомагає йому по господарству. Відповідач жодного дня не жив в квартирі позивача, речей в квартиру не завозив. Згідно заяви відповідача він просив позивача зареєструвати його строком на три місяці після чого просив зняти його з реєстраційного обліку (а.с.8), але добровільно до цього часу відповідач з реєстраційного обліку не знявся, місце свого перебування приховує. Згідно акту ОСББ „Гавань-Н" від 14 березня 2014 року відповідач в спірній квартирі не мешкає (а.с.21). При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання відповідача втратившим право користування жилим приміщенням знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню. Позовні вимоги в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку, суд вважає передчасними, оскільки відповідно до вимог статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-ІУ „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду. На підставі наведеного,

Outcome: partial