Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

24 квітня 2014 року Публічне акцірнерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ПАТ КБ "Приватбанк" та відповідачем [PERSON] 10 червня 2008 року було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до якого останній було надано кредит в сумі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у встановленому розмірі, однак відповідач, у порушення умов кредитного договору, зобов'язання за вказаним договором не виконав, а саме не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов укладеного договору, у зв'язку з чим станом на 28 лютого 2014 року утворилась заборгованість в сумі 15565,76 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом - 4592,14 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом - 7421,28 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 2334,92 грн., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) - 717,42 грн., просить позов задоволити та стягнути з [PERSON] в свою користь вказану суму заборгованості, а також судові витрати у справі. Представник позивача Савицька Г.Р. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з наведених у позові підстав. Просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 15565,76 грн. заборгованості за кредитним договором та 243,60 грн. сплаченого судового збору. У заяві від 13.08.2014 року відповідач [PERSON] просить справу слухати у її відсутності, заперечує проти задоволення позову про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, подав до суду письмову заяву, в якій просить застосувати до позовних вимог строки позовної давності, у задоволенні позову відмовити. Суд,заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. З копії кредитного договору б/н від 10 червня 2008 року вбачається, що між ПАТ КБ "Приватбанк" і відповідачем [PERSON] було укладено договір, згідно якого позивач надав останньому кредит в сумі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач своїм підписом підтвердив свою згоду на те, що заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір (а.с.7-13). При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договір приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому і друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Строки і порядок погашення по Кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжних картах з встановленим мінімальним обов'язковим платежем визначений у Пам'ятці Клієнта, яка є невід'ємною частиною Договору. Платіж включає плату за користування Кредитом, передбачену Тарифами, та частину заборгованості по Кредиту (п.5.3. Правил користування платіжною картою). Згідно умов Заяви та п. 4.1. Правил користування платіжною картою, погашення заборгованості по кредиту може здійснюватися шляхом внесення коштів на карту клієнтом або шляхом списання коштів з інших карт. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг, вищевказаний договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Пунктом 3.1.1 Правил користування платіжною карткою визначено, що строк дії картки вказаний на лицевій стороні карти( місяць та рік). Карта дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Згідно з п. 3.1.3 по закінченню строку дії карта продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії), якщо раніше не надійшло письмової заяви держателя про закриття карткового рахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картковому рахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картковому рахунку і при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором. Пунктом 3.1.4 Правил визначено, що карта миттєвого випуску продовженню не підлягає. З розрахунку, наданого банком, вбачається, що останній платіж в розмірі 304,00 грн. [PERSON] здійснила 13 листопада 2009 року, що підтвердили в судовому засіданні сторони. В подальшому відповідачем не проводилось перерахування особистих коштів для поповнення карткового рахунку в рахунок погашення кредитної заборгованості, у зв'язку з чим, починаючи з 14 листопада 2009 року будь-яке погашення або шляхом внесення коштів відповідачем, або шляхом перерахування Банком коштів з інших карт не здійснювалося ( а.с.4-6). Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 28 лютого 2014 року, відповідач має заборгованість, яка складається з наступного: заборгованості за кредитом - 4592,14 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом - 7421,28 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 2334,92 грн., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) - 717,42 грн (а.с.4-6). Із позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитом позивач звернувся до суду 24 квітня 2014 року (а.с.2). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Стаття 256 ЦК України визначає, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. По справі відсутні докази щодо існування погодженої сторонами іншої тривалості строку позовної давності відповідно до ст. 259 ЦК України. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Аналізуючи умови договору сторін та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Відповідно до п. 5.4 Правил користування платіжною карткою та договору, строк погашення кредиту у повному обсязі не пізніше останнього дня місяця, вказаного у платіжній картці. Таким чином повернення кредитних коштів визначено періодичними щомісячними платежами (а.с 13). Оскільки в судовому засіданні представник позивача підтвердила, що останній платіж [PERSON] надійшов 13.11.2009 року, а позов позивачем подано до суду 24.04.2014 року, тому є всі підстави вважати, що ПАТ КБ «ПриватБанк» пропущено 3-х річний строк позовної давності звернення до суду, у зв'язку з чим слід відмовити позивачеві у задоволенні позову.

Outcome: dismissed