Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

позивачка звернулась до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 6 серпня 2005 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], за час якого [INFO] у них народилась дочка [PERSON]. 22 січня 2016 року рішенням Кролевецького районного суду Сумської області шлюб між нею та [PERSON] розірваний. З відповідачем вони проживають окремо, дочка [PERSON] проживає разом з нею. Дитина є інвалідом з народження і потребує спеціального догляду та харчування. Вона, зі свого боку, прикладає всі зусилля для забезпечення потреб дитини, її батьки допомагають їй у цьому, однак повністю забезпечити дитину усім необхідним вона не може. Відповідач приймає участь в утриманні малолітньої дочки, але недостатньо, тому вона бажає отримувати аліменти, визначені рішенням суду. [PERSON] працездатного віку, неофіційно працює і отримує близько 8-10 тисяч грн. в місяць, а тому він може і мусить дбати про матеріальне забезпечення їх дочки Посилаючись на викладене, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на дочку [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивачка, належним чином повідомлена про час та місце проведення попереднього судового засідання, до суду не з'явилась. Представник позивачки в попередньому судовому засіданні зменшила позовні вимоги з 1000 грн. до 700 грн. Відповідач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги у зменшеному розмірі визнав повністю, не заперечує щодо ухвалення рішення у попередньому судовому засіданні. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України у разі визнання позову ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводиться в порядку, встановленому статтею 174 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При цьому визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.7). Дитина народилася під час шлюбу, в якому сторони перебували з 6 серпня 2005 року (а.с.6), 22 січня 2016 року рішенням Кролевецького районного суду Сумської області шлюб між ними розірваний (а.с.18). На сьогодні сторони проживають окремо, позивачка разом з дочкою [PERSON] проживає в м.Києві, що також підтверджується довідкою житлово-будівельного кооперативу "Учитель-3" від 26.01.2016 року (а.с.8). Згідно довідки Кролевецької ЦРЛ дитина [PERSON] знаходиться на "Д" обліку в МЛА №1 як дитина інвалід (а.с.10). Позивачка працює менеджером з організації консультаційних послуг у ТОВ "Міг Шивук Юкрейн" і отримує заробітну плату, розмір якої з травня по грудень 2015 року становить 24000 грн. (а.с.9), однак самостійно не може забезпечити дочку усім необхідним, створити нормальні умови для життя та розвитку дитини. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 141 СК України передбачає, що мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Як передбачено ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України). Оскільки відповідач не має постійного місця роботи і його дохід є нерегулярним, то є підстави для присудження аліментів у твердій грошовій сумі. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, у зв'язку з чим є законні підстави для ухвалення у попередньому судовому засіданні відповідно до положень ст.ст.130, 174 ЦПК України рішення про задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь позивачки аліментів на дочку [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 700 (сімсот) грн. щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за місяць. Відповідно до ст.ст.180-182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved