Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

12 квітня 2019 року [PERSON] звернулася до [PERSON] з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 25 грудня 1999 року. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що сімейні відносини між ними погіршувалися і на даний час у них відсутнє взаєморозуміння, повага, є розходження поглядів на сімейні відносини та відносини з ведення сімейного господарства. В результаті таких дій шлюбні відносини між ними припинені, протягом тривалого часу проживають окремо, а тому вона не має наміру на подальше збереження сім`ї. Фактично шлюб носить формальний характер, а проживати в формальному шлюбі не бажає, що і є причиною для звернення до суду з позовом. Примирення та збереження сім`ї за таких умов є неможливим. 12 квітня 2019 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого засідання. 06 травня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Сторони у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, в якій просять розгляд справи проводити за їх відсутності, що не суперечить вимогам ст. 211 ЦПК України. Відповідач подав заяву про визнання позовних вимог (а.с. 20, 25). Оглянувши заяви сторін, повно та всебічно з"ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. В судовому засіданні достовірними та належними доказами встановлено, що між сторонами 25 грудня 1999 року укладений шлюб у Болехівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Фрагнківській області, актовий запис №98 (а.с.3). Як вбачається із змісту позову, сторони від шлюбу дітей не мають, позивач вказала, що за станом здоров`я не може виїжджати до іншого населеного пункту, а тому обрала підсудність Болехівський міський суд. Судом встановлено, що перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин та не проживають разом протягом тривалого часу , поновлювати наміру їх не мають. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім"ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст. 56 СК ). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки між подружжям немає взаєморозуміння та протягом тривалого часу не проживають разом. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем, який теж наполягав на розірванні шлюбу, подавши заяву про визнання позовних вимог. При таких обставинах, враховуючи інтереси кожного з подружжя, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати. Питання судових витрат, що в даному спорі становлять сплату судового збору в сумі 768.40 грн., суд вирішує згідно вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного, ст. 55,56, 112, 160 СК,

Outcome: approved