Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем 08 вересня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за №28663 таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивує тим, що 07 листопада 2020 року на адресу позивача надійшов лист приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни, додатком до якого була прикріплена постанова про відкриття виконавчого провадження від 28.10.2020 року ВП №63433107 з примусового виконання виконавчого напису №28663, вчиненого 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про : стягнути з боржника, яким є [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованість в розмірі 13 275,50 гривень, а також постанова від 28.10.2020 року ВП №63433107 про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі 1327,55 грн. та постанова ВП №63433107 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 669,00 грн. Вважає, що даний виконавчий напис вчинений незаконно та підлягає визнанню його таким, що не підлягає виконанню, так як, кредитні кошти від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», позивач не брав, договору позики із цією фінансовою компанією не укладав. Приватний нотаріус Горай Олег Станіславович, ні ТОВ «ФК "АЛАНД"» не повідомляли позивача про наявність кредитного договору та заборгованості в сумі 13275,50 грн.. Повідомлення/претензії/письмові вимоги про усунення порушень/про погашення заборгованості відповідач не надсилав позивачу, також відповідач не надсилав позивачу повідомлення про відступлення прав вимоги за кредитним договором. У зв`язку з чим позивачу невідомо, на якій підставі приватним нотаріусом Горай О.С. вчинено виконавчий напис в інтересах відповідача. Тому, просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, зареєстрованим в реєстрі за №28663, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованість за кредитним договором №001-06007-010713 від 01 липня 2013 року, укладеним між публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та [PERSON] у сумі 13 275 грн. 50 коп.. Ухвалою суду від 03 грудня 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Відповідачі - які належним чином повідомлялися про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження, своїм Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження, своїм правом подати відзив на позов, у встановлений судом строк, не скористався. Про розгляд справи повідомлявся належним чином. Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до частини 5 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, суд приходить слідуючого висновку. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.83 ч.3 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Судом встановлено, що 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем вчинено оскаржуваний виконавчий напис, про стягнення з боржника [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованість в розмірі 13 275,50 гривень (а.с.18). 28.10.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малкова Марією Вікторівною винесено : постанову №63433107 про відкриття виконавчого провадження, з примусового виконання виконавчого напису №28663 виданого 08.09.2020 року; постанову про стягнення з боржника основої винагороди; постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с.11-12). Також, 04.11.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малкова Марією Вікторівною винесено постанови №63433107 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.13-14). Як вбачається із оскаржуваного виконавчого напису, звернуто стягнення з громадянина України, яким є [PERSON] , дата народження [INFO] , місце народження - с. Нижній Коропець, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , місце проживання [ADDRESS] , фактичне місце роботи невідоме, який є Боржником за Кредитним договором 001-06007-010713 від 01 липня 2013 року, укладеним з Публічним Акціонерним Товариством "Дельта Банк", ідентифікаційний код юридичної особи 34047020, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 145/К від 26 січня 2018 є Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", ідентифікаційний код юридичної особи 35234236, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 11/08/2020-ФА від 11 серпня 2020 є Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», ідентифікаційний код юридичної особи 42642578, місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 14, офіс 301, реквізити [NUMBER] у "ОТП БАНК", МФ0 300528, далі іменований - Стягувач, заборгованість за Кредитними договором 001-06007-010713 від 01 липня 2013 року (а.с.56). Строк платежу за Кредитним договором 001-06007-010713 від 01 липня 2013 року настав, Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року. Сума заборгованості складає 12 775, 50 (Дванадцять тисяч сімсот сімдесят п`ять гривень 50 копійко), в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 4 450,50 (Чотири тисячі чотириста п`ятдесят гривень 50 копійок); прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 (Нуль гривень 0 копійок); прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 8 325,00 (Вісім тисяч триста двадцять п`ять гривень 00 копійок); строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 (Нуль гривень 00 копійок); строкова заборгованість за комісією становить 0,00 (Нуль гривень 00 копійок); строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00(Нуль гривень 0 копійок); строкова заборгованість за штрафи і пенями становить 0,00 (Нуль гривень 00 копійок). За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України "Про нотаріат" стягнуто плати із Стягувача, в розмірі 500,00 (П`ятсот гривень 00 копійок), які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 13 275,50 (Тринадцять тисяч двісті сімдесят п`ять гривень 50 копійок). Судом встановлено, що 01.07.2013 року між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» було укладено кредитний договір №001-06007-010730. Із тексту заяви №001-06007-010730 вбачається, що позивачу було відкрито рахунок № [NUMBER] у гривнях, Ліміт Кредитної лінії 15 000,00 грн., строк дії Ліміту Кредитної лінії: 364 (календарних дні) (а.с.55). Статтєю 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України у справі №6-887цс17 з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вказаний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №137/1666/16-ц (провадження № 84цс19). Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року N 6-887цс 17. Тому, у даному випадку питання безспірності заборгованості, що стягнута за виконавчим написом викликає сумніви. При цьому, як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов&apos;язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п.2.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок №296/5), для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно з п.3.1. Порядку №296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.3.2. Порядку №296/5 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Відповідно до п.3.3, 3.4 глави 16 Порядку №296/5, якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При цьому, згідно з п.2.4 Заяви №001-0607-010713 від 01.07.2013 року, строк Ліміту Кредитної Лінії: 364 (календарні дні), тобто кінцевим строком погашення заборгованості є 01.07.2014 року. А згідно із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові від 28.03.2018 по справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. Таким чином, позовна давність за кредитом №001-0607-010713 від 01.07.2013 року сплила 01.07.2017 року, як до основної вимоги, так і до додаткових вимог про стягнення відсотків і т.д. Разом із тим, відповідно до оспорюваного виконавчого напису, як вбачається із тексту останнього, заборгованість [PERSON] нарахована/проводиться за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року і разом склала 12775,50 гривень, тобто заборгованість нарахована поза межами строку дії договору без врахування, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, що відповідно є грубим порушенням ст.88 Закону України «Про нотаріат». Крім цього, в порушення ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, заяв, постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172, є сумніви, що нотаріус отримував від відповідача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості є безспірним. Крім того, переконливо заявляю, що повідомлення про відступлення прав вимоги за договором, не було адресовано позивачу за місцем його реєстрації, а інформація щодо адреси місця мого проживання - [ADDRESS] є недостовірною, надуманою відповідачем, без надання відповідних доказів з метою незаконного відкриття виконавчого провадження у м. Київ. Згідно із п.2 Переліку №1172 для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Згідно із п.7. глави 16 Порядку №296/5 у справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису. Відповідно до п. 4.10 «Положення про організацію операційної діяльності в банках України», що затверджене Постановою НБУ №254 від 18.06.2003 первинні документи складаються на бланках форм, затверджених відповідно до законодавства України. Документування операцій може здійснюватися з використанням бланків, виготовлених банками самостійно, які повинні містити обов`язкові реквізити чи реквізити форм, затверджених відповідно до законодавства України. Відповідно до п. 5.5. Положення форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер особового рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; суму вхідного залишку за рахунком; код банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку. Відповідно до п. 10 Узагальнення ВССУ від 07.02.2014 «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні». належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, могли бути первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Переліку документів визначених в п.2 Постановою КМУ від 29.06.1999 №1172. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах його виконавчого округу. Приватний виконавець наділений повноваженнями відкрити виконавче провадження за умови мого проживання, перебування в м. Києві або знаходження майна в м. Києві. Вказаним умовам не відповідаю, зокрема, не маю коштів на банківських рахунках в м. Києві та майна, а тому у приватного виконавця Малкової М.В. відсутні законні повноваження відкривати виконавче провадження відносно позивача у даному випадку. Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов&apos;язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання акта суб&apos;єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. Приймаючи до уваги, що виконавчий напис був вчинений на кредитному договорі (договір не нотаріально посвідчений), то можна дійти до висновку, що відповідач не мав право звертатись із заявою до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про вчинення виконавчого напису, а відповідно приватний нотаріус Горай О.С. не мав права вчиняти виконавчий напис на кредитному договорі який не є нотаріально посвідчений. Беручи до уваги встановлені судом факти та відповідні правовідносини, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved