Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

19.04.2018 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшов позов Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, який в подальшому уточнено в редакції від 21.05.2018 року (а.с.33-37), до [PERSON], неповнолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON] в особі їх законного представника [PERSON], третя особа на стороні позивача: Комунальне підприємство «Наш дім» Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, третя особа на стороні неповнолітніх відповідачів: Служба у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. На обґрунтування заявлених позовних вимог Дніпрорудненська міська рада Василівського району Запорізької області зазначає, що рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 05.09.2017 року, яке набрало законної сили 18.09.2017 року, було визнано відумерлою спадщиною та передано у власність територіальної громади міста Дніпрорудне Василівського району Запорізької області квартиру за адресою: [ADDRESS]. Право власності за територіальною громадою міста Дніпрорудне в особі Дніпрорудненської міської ради зареєстровано 22.03.2018 року, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Вказана квартира знаходиться на балансі КУП «Наш дім» Дніпрорудненської міської ради. Після реєстрації права власності на вказану квартиру, Дніпрорудненській міській раді стало відомо, що в ній є зареєстрованими сторонні особи, без будь-яких на те правових підстав. А саме в даній квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровано місце проживання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Як зазначнається позивачем у пред"явленому ним позові, такі дії відповідачів порушують права Дніпрорудненської міської ради, як власника вказаної квартири. Фактично відповідачі у вказаній квартирі не проживають, що підтверджується актом обстеження. Фактичне місце проживання відповідачів Дніпрорудненській міській раді невідомо, тому Дніпрорудненська міська рада Василівського району Запорізької області вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просять усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS], шляхом визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 29 травня 2018 року відкрито провадження по справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. 18.06.2018 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву (а.с.57-58). Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 21 червня 2018 року зупинено провадження по справі до набрання законної сили судового рішення по цивільній справі № 22-ц/311/778/2430/18 (провадження 2о/31167/2017) за заявою Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, зацікавлена особа: Василівська державна нотаріальна контора Запорізької області, про визнання спадщини відумерлою. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 06 серпня 2018 року поновлено провадження по справі. В судове засідання представник позивача Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області повторно не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте на адрес суду надано заяву з проханням розглянути справу без участі їх представника, будь-яких документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, доповнень, уточнень до раніше поданого позову на адресу суду не подано (а.с.165). В судове засідання відповідач [PERSON], та як законний представник неповнолітніх відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, проте на адрес суду надано заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, за участю її представника адвоката - [PERSON] (а.с.167). В судове засідання представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, проте на адрес суду надано заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, просить в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на їх безпідставність. При винесення рішення просить врахувати обставини, викладені у відзиві на позовну заяву від 18.06.2018 року та письмових поясненнях від 18.10.2018 року. На обґрунтування свої заперечень проти позову відповідачем [PERSON] зазначено, що, [PERSON] є її батьком, що підтверджується свідоцтвом про її народження. На підставі свідоцтва про шлюб її прізвище змінено на «[PERSON]». У власності батька [PERSON] перебувала квартира за адресою: [ADDRESS], яку він успадкував від своєї матері [PERSON] [INFO] батько [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири за вищевказаною адресою. На момент смерті батька, вона, [PERSON], була зареєстрована з ним за однією адресою. Про її реєстрацію разом зі спадкодавцем свідчать довідки з місця проживання, видані станом на 26.04.2018 року та повторно видана довідка 10.05.2018 року, в яких зазначено, що [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] і разом з ним на день смерті - [INFO] за вказаною адресою були зареєстровані дочка - [PERSON], [INFO] та троє неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.З ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Такої відмови вона, [PERSON], не заявляла, а отже, прийняла спадщину. На підтвердження своїх позовних вимог позивачкою надано в якості доказів Витяг з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копію рішення Василівського районного суду Запорізької області від 05.09.2017 року, яким суд задовольнив вимоги Дніпрорудненської міьської ради про визнання спадщини відумерлою, копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, копію технічного паспорта на квартиру [ADDRESS], акт обстеження житлово-побутових умов, довідку про склад сім'ї або зареєстрованих осіб у житловому приміщенні (а.с.57-58). У поданих письмових поясненнях представник відповідача [PERSON] в особі адвоката [PERSON], викладених в редакції від 18.10.2018 року (а.с.173-176) зазначає, що 18.07.2018 року Апеляційний суд Запорізької області переглянув ухвалене судом першої інстанції рішення у справі № 311/2098/17, яким було спадщину визнано відумерлою, дане рішення скасував і ухвалив постанову, якою заяву Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, зацікавлена особа - Василівська державна нотаріальна контора Запорізької області, про визнання спадщини відумерлою залишено без розгляду, оскільки на момент смерті батька відповідачі були зареєстровані з ним за однією адресою. Оскільки постановою Апеляційного суду Запорізької області від 18.07.2018 року скасовано рішення Василівського районного суду Запорізької області від 05.09.2017 року, на підставі якого було здійснено державну реєстрацію права власності на вищевказану квартиру за Дніпрорудненською міською радою - номер запису про право власності 25412289 від 22.03.20178 року, то [PERSON] звернулась із заявою до державного реєстратора з питанням внести до Державного реєстру прав власності запис про скасування державної реєстрації прав. 11.09.2018 року державним реєстратором Горпинич С.С. було скасовано реєстрацію права власності. Отже, підставою для звернення до суду з позовними вимогами про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням було набуття Дніпрорудненською міською радою права власності на підставі рішення Василівського районного суду Запорізької області від 05.09.2017 року про визнання спадщини відумерлою та реєстрація права власності, які на сьогоднішній день скасовані (як рішення про визнання спадщини відумерлою, так і державна реєстрація права власності на спірну квартиру на підставі такого рішення). Також [PERSON] вступила у спадщину, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, про що свідчить копія спадкової справи, надана на запит Василівською державною нотаріальною конторою. На підставі вищезазначеного, відповідач [PERSON] вважає, що будь-які правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні, тому просить відмовити в їх задоволенні у повному обсязі. Представник третьої особи Комунального підприємства «Наш дім» Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області в судове засідання повторно не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, про що свідчать поштові повідомлення про отримання судових повісток(а.с.51,176а), про причини неявки суду не повідомлено, самостійних вимог щодо предмета спору не заявлено. Представник третьої особи Служба у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте не адресу надано заяву про розгляд справи без участі їх представника (а.с.164). Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини у даній цивільній справі, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 05.09.2017 року позовні вимоги Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області про визнання спадщини відумерлою задоволені, визнано спадщину, що відкрилася після смерті [INFO] [PERSON] - відумерлою та передано спадщину, а саме: квартиру за адресою: [ADDRESS] у власність територіальної громади міста Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, та копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.11,42). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 118363214 від 26.03.2018 року зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] за територіальною громадою міста Дніпрорудне в особі Дніпрорудненської міської ради, та копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.12,43). Як вбачається з технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], виготовленого 01.03.2018 року РКП «Василівське БТІ» станом на 21.10.2002 року замовником є територіальна громада м.Дніпрорудне в особі Дніпрорудненської міської ради (а.с13-14,44-45). Згідно Актів від 02.04.2018 року, від 21.05.2018 року, складених комісією у складі: начальника юридичного відділу апарату Дніпрорудненської міської ради та її виконавчого комітету Волик Я.М., провідного спеціаліста з питань ОРПЖКФ апарату Дніпрорудненської міської ради та її виконавчого комітету Пірогової Ю.В., в присутності представника балансоутримувача КУП "Наш Дім" Маслова О.В., сусіда [PERSON], проведено перевірку квартири за адресою: [ADDRESS], що є комунальною власністю територіальної громади м.Дніпрорудне та встановлено, що за вказаною адресою зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO] та які, зі слів сусідів, не з'являються та не проживають у вказаній квартирі. Фактичне їх місце проживання невідомо (а.с.15,46). Відповідно до довідки про склад сімї за №1153 від 02.04.2018 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] народження (а.с.16,47). [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть, виданим Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області від 09.04.2002 року, за актовим записом №84, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.70). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Дніпрорудненської сіьської ради Василівського району Запорізької області від 13.01.2015 року, за актовим записом №15 та копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.69,122). Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке видано державним нотаріусом Дніпрорудненської державної нотаріальної контори Запорізької області від 14.01.2003 року, [PERSON] отримав Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], у вигляді спадкового майна, яке складається з: квартир [ADDRESS] в панельному багатоквартирному жилому будинку. В цілому квартира складається з 1-ї жилої кімнати жилою площею 14,6 кв.м. загальною площею 31,8 кв.м. Вказана квартира належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого трестом «ЗАПОРІЖРУДБУТ» в м.Дніпрорудне Василівського району Запорізької області 21.12.1993 року (а.с.125). Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища за № 00009632984 від 27.10.2011 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області 24 жовтня 1998 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №70, [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.66). 17.02.2007 року [PERSON], зареєструвала шлюб з [PERSON], після реєстрації якого відповідачкою змінено прізвище на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. виданим відділом ДРАЦСу Михайлівського РУЮ Запорізької області від 17.02.2007 року та копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.163). Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №1971752 від 12.11.2003 року, номер запису 51 у книзі 27, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину виданого 14.01.2003 року Дніпрорудненською державною нотаріальною конторою, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.68,124). З технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], виготовленого Василівським районним бюро технічної інвентаризації станом на 16.12.1993 року власником вищевказаної квартири є [PERSON], та копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.61-64). Відповідно до довідок про склад сім"ї від 26.04.2018 року, від 10.05.2018 року, місце проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] було зареєстровано 26.03.2002 року по 11.01.2015 року, та разом з ним на день смерті [INFO] за вказаною адресою були зареєстровані: донька - [PERSON], [INFO], онука [PERSON], [INFO], онука - [PERSON], [INFO], онука - [PERSON], [INFO], та копія яких міститься в матеріалах справи (а.с.59,60) Як вбачається з відповіді, наданої Василівської державною нотаріальною конторою Запорізької області від 08.05.2018 року за №231/02-14, повідомлено, що після смерті [INFO] [PERSON], який на момент смерті проживав за адресою:[ADDRESS], спадщину за законом прийняла, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини донька спадкодавця [PERSON], яка зареєстрована та проживає у [ADDRESS], копія якої міститься в матеріалах справи (а.с.71,123). Згідно матеріалів спадкової справи № 69/2015, заведеної Дніпрорудненською державною нотаріальною конторою Запорізької області після смерті [PERSON], який помер [INFO], копія якої є в матеріалах справи (а.с.136-163) вбачається, що 08 травня 2018 року [PERSON], позивач у справі, звернулася до Дніпрорудненської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] (а.с.158, зворот). Відповідно до інформаційної довідки № 53462253 від 27.09.2018 року, виданої Василівською державною нотаріальною конторою Запорізької області, 11.04.2015 року заведена спадкова справа № 69-2015 після смерті [INFO] [PERSON], яка на теперішній час є чинною (а.с.134). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/договори) за № 53462291, виданої 27.09.2018 року Василівською державною нотаріальною конторою Запорізької області, - заповіти, складені при житті [PERSON], відсутні (а.с.135). Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 18.07.2018 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково та рішення Василівського районного суду Запорізької області від 05 вересня 2017 року скасовано, заяву Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, зацікавлена особа: Василівська державна нотаріальна контора Запорізької області, про визнання спадщини відумерлою залишено без розгляду, та копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.103-104,120-121). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 137307255 від 11.09.2018 року, реєстратором виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області Горпинич С.С., на підставі постанови Апеляційного суду Запорізької області від 18.07.2018 року скасовано 11.09.2018 року право власності територіальної громади міста Дніпрорудне в особі Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області на квартиру [ADDRESS], копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.119). Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання, крім цього ст.16 ЦК України зазначає, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Стаття 47 Конституції України та ст.9 ЖК України передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користуванням інакше ніж з підстав і в порядку визначеним законом. Право на повагу до житла гарантує і ст.8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Відповідно до вимог ст.317 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпоряджання своїм майном. Згідно статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Права власника житлового приміщення визначені в статті 383 ЦК України та статті 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до приписів ч.2 ст.405 ЦК України, член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням, відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.71, 72, 107, 116, 156 ЖК України). Таким чином, при розгляді справи щодо визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням члена сім'ї власника житла, мають встановлюватися наступні факти: чи є спірне приміщення житлом, чи є воно власністю позивача, чи відсутній відповідач у спірному приміщені понад встановлені строки, чи є причини відсутності поважними та чи не було між власником та відповідачем будь якої іншої домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності. Пленум Верховного Суду України в пункті 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснив судам, що у справах цієї категорії необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Згідно роз'яснень п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року з подальшими змінами „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладання трудового договору на невизначений строк тощо). Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 18.07.2018 року скасовано рішення Василівського районного суду Запорізької області від 05.09.2017 року, на підставі якого було здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] за Дніпрорудненською міською радою. 11.09.2018 року державним реєстратором Горпинич С.С. було скасовано реєстрацію права власності на вищевказаний об"єкт нерухомого майна. Та підставою для звернення з позовними вимогами про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням було набуття Дніпрорудненською міською радою права власності на підставі рішення Василівського районного суду Запорізької області від 05.09.2017 року про визнання спадщини відумерлою та реєстрація права власності, які на сьогоднішній день скасовані. Отже, підставою для звернення до суду з позовними вимогами про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням було набуття Дніпрорудненською міською радою права власності на підставі рішення Василівського районного суду Запорізької області від 05.09.2017 року про визнання спадщини відумерлою та реєстрація права власності, які на сьогоднішній день скасовані (як рішення про визнання спадщини відумерлою, так і державна реєстрація права власності на спірну квартиру на підставі такого рішення). Крім того, відповідачка [PERSON] вступила у спадщину, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що вбачається з копії матеріалів спадкової справи (а.с.158 зв.), наданої Василівською державною нотаріальною конторою Запорізької області. Враховуючи те, що кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а справи судом розглядаються у межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, та, крім того, територіальна громада в особі Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області є неналежним позивачем у справі, оскільки на теперішній час не є власником спірного приміщення за адресою: [ADDRESS], приймаючи до уваги наявність судового рішення у вигляді постанови Апеляційного суду Запорізької області від 18.07.2018 року, тому суд дійшов до висновку, що в задоволенні уточнених позовних вимог Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області до [PERSON], неповнолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON] в особі їх законного представника [PERSON], третя особа на стороні позивача: Комунальне підприємство «Наш дім» Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, третя особа на стороні неповнолітніх відповідачів: Служба у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, слід відмовити у повному обсязі за вищенаведеними підставами. У зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, також не підлягають відшкодуванню позивачеві понесені ним судові витрати у вигляді судового збору, відповідно до положень п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: dismissed