Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-28 00:00:00

25 листопада 2020 року заявник [PERSON] звернувся з заявою, в якій просить визнати його усиновлювачем малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , змінивши її прізвище та по батькові, а також записати його батьком у актовому записі про народження дитини. Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що перебуває у шлюбі з [PERSON] , яка раніше в шлюбі з [PERSON] [INFO] народила сина [PERSON] . Рішенням Болехівського міського суду від 21 березня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, а сина [PERSON] залишено на проживання з матір`ю, який перебуває на утриманні матері, батько участі у вихованні та утриманні дитини не бере. Стверджує, що після реєстрації шлюбу проживає разом з [PERSON] , ведуть спільне господарство та виховують дитину, а тому має намір її усиновити. За час спільного проживання у них склалися гарні стосунки з дитиною, він бере участь у його вихованні та догляді, [PERSON] вважає його своїм батьком, зі станом здоров"я дитини ознайомлений . Як мати дитини, так і батько дитини [PERSON] не заперечили, щоб [PERSON] усиновив сина [PERSON] , що підтверджується нотаріально засвідченою згодою . Згідно Висновку про доцільність усиновлення він може бути усиновлювачем [PERSON] . 01 грудня 2020 року відкрито провадження та прийнято матеріали заяви до розгляду. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно та про дату, час і місце цього засідання повідомлявся у встановленому порядку і від нього не надійшла заява про причини неявки в суд чи про слухання справи в його відсутності (а.с.37, 43). Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Заслухавши вступне слово заявника та заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.20,21 Конвенції про права дитини дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення і яка в її власних найкращих інтересах не може залишатись в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надається державою. Одним із проявів піклування про таку дитину є можливість її усиновлення, тобто прийняття усиновлювачем (усиновлювачами) у свою сім`ю усиновлюваної особи на правах доньки чи сина (ст.207 СК України). Відповідно до ст.3, 4, 5, 7 СК України, кожна особа має право на проживання в сім"ї, яка створюється, зокрема, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України. Згідно зі ст.8 Європейської конвенція про усиновлення дітей (ETS N58), компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч.ч.1 - 3 ст.218 СК України щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Європейський суд з прав людини надає особливого значення при вирішенні справ про усиновлення принципу пріоритету інтересів дитини (Рішення у справі «Піні і Бертані і Атрипальді проти Румунії» від 22 червня 2004 року)». Так, в своєму Рішенні від 22 червня 2004 року у справі «Піні і Бертані і Атрипальді проти Румунії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «при вирішенні питання, чи вжили національні органи влади всіх заходів, яких підставно можна було вимагати від них, заради возз"єднання дитини зі своїми батьками, особливе значення має з"ясування того, що відповідає основним інтересам цієї дитини. У справах про усиновлення ще набагато важливішим є забезпечення переваги інтересів дитини над інтересами батьків, адже усиновлення/удочеріння означає «надання сім"ї для дитини, а не надання дитини для сім"ї». У відповідності до ст. 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно ст. 211 СК України, усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 серпня 2019 року. Після укладення шлюбу подружжя обрало прізвище « [PERSON] » (а.с.7) та з ними проживає малолітній син [PERSON] , народжений [INFO] від першого шлюбу [PERSON] , укладеного з [PERSON] . Відповідно до акту обстеження умов проживання від 12 листопада 2020 року, подружжя [PERSON] проживають у будинку по [ADDRESS] . За результатами обстеження встановлено, що будинок одноповерховий та складається з 4 кімнат, два коридори, комори, санвузла. Будинок дерев`яний, добудова цегляна, зроблено ремонт, кімнати облаштовані меблями та побутовою технікою. Умови проживання задовільні, є окремі кімнати для членів сім`ї, в кімнатах чисто, прибрано. В дитини є окрема кімната, облаштована меблями, є окреме спальне місце, стіл для навчання куток для іграшок. [PERSON] хоче усиновити сина дружини та дати йому своє прізвище та по батькові. Стосунки між ними доброзичливі (а.с.14). Як вбачається з висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 09 жовтня 2020 року, [PERSON] здоровий (а.с.9). Згідно висновку про стан здоров`я особи від 04 вересня 2020 року, [PERSON] є здоровим та може бути опікуном (а.с.10). А з довідки Департаменту інформатизації МВС України встановлено, що [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.11). З огляду на положення статей 211, 212 Сімейного кодексу України, суд не вбачає перешкод для визнання [PERSON] усиновлювачем. Так, згідно ст. 219 СК України, усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: 1) невідомі; 2) визнані безвісно відсутніми; 3) визнані недієздатними; 4) позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється; 5) протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу. Усиновлення дитини може бути проведено без згоди повнолітніх батьків, якщо судом буде встановлено, що вони, не проживаючи з дитиною понад шість місяців без поважних причин, не проявляють щодо неї батьківської турботи та піклування, не виховують та не утримують її. Встановлено, що рішенням Болехівського міського суду 21 березня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, сина [PERSON] , [INFO] , залишено на проживання з матір`ю [PERSON] та залишено позивачу прізвище [PERSON] (а.с.15). Крім того, згідно свідоцтва про зміну імені [PERSON] 11 серпня 2016 року змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] (а.с.8). Відповідно до копії свідоцтва про народження, батьками дитини [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , яка залишила прізвище [PERSON] , а потім змінила на [PERSON] (а.с.6). Згідно ч. 1 ст 217 СК України, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Заявою від 02 листопада 2020 року, посвідченої приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Барабаш Р.С. та зареєстрованої в реєстрі за № 1283, [PERSON] підтверджує свою згоду на усиновлення малолітнього сина [PERSON] , її чоловіком [PERSON] (а.с.12). Таку згоду вона підтвердила і в судовому засіданні. Також, письмовою заявою від 27 червня 2020 року посвідченої приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Барабаш Р.С. та зареєстрованої в реєстрі за № 655, батько дитини [PERSON] не заперечив, щоб [PERSON] усиновив його сина [PERSON] (а.с.13). Згідно ст. 218 СК України, для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Як встановлено судом, дитина проживає разом з заявником, називаючи його батьком, і як зазначено у висновку № А-8/3/20 від 03.11.2020 року, Болехівська міська рада вважає, що усиновлення малолітнього [PERSON] , громадянином України [PERSON] є доцільним і таким, що відповідає виключно інтересам дитини (а.с.16-17. Із станом здоров`я дитини та правовими наслідками усиновлення [PERSON] ознайомлений. Враховуючи, що заявник являється повнолітньою дієздатною особою, старший за дитину, яку бажає усиновити малолітню дитину, перебуває у шлюбі з матір`ю дитини, яку бажає усиновити, не має перешкод до усиновлення, його стан здоров`я та матеріальне становище, умови проживання, ставлення до виховання дітей, мотиви усиновлення, суд дійшов висновку про здатність заявника забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини. Отже, в силу статей 211, 213 Сімейного кодексу України, [PERSON] може бути усиновлювачем малолітнього [PERSON] і це буде відповідати інтересам дитини. Відповідно до статті 229 Сімейного кодексу України, особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини ( ст. 231 СК України). З урахуванням викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення вимог заявника в повному обсязі, тобто оголошення [PERSON] усиновлювачем та зміни відомостей про дитину та батька у записі акту про народження дитини . Відповідно до вимог ч.7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати заявнику не відшкодовуються.

Outcome: approved