Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-31 00:00:00

04.02.2020 року представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди землі. Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що 30.01.2012 року між позивачем та [PERSON] укладено договір оренди землі площею 8,49 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Маложенівської сільської ради Єланецького району Миколаївської області, строком на 49 років. Під час укладення вказаного договору сторони дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору, у тому числі щодо розміру і строків сплати орендної плати. Між тим, протягом строку\~дії вищевказаного\~договору відповідач\~допускав істотне\~порушення умов\~договору у\~вигляді систематичної\~несплати орендної\~плати за 2017-2019 роки, у зв`язку з чим утворилася заборгованість на загальну суму 7164,96 грн. (2388,32 х 3 роки). Враховуючи вищевикладене, просила суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість зі сплати орендної плати у розмірі 7164,96 грн., інфляційні збитки\~у розмірі\~483,81\~грн.,\~3%\~річних \~у розмірі\~ 249,60\~грн.,\~пені у\~розмірі 3768,76\~грн.,\~а всього\~ 11667,13\~грн.\~Оскільки відповідач\~умови договору оренди не виконує, орендну плату позивачу не виплачує вважає, що є підстави для розірвання договору оренди землі від 30.01.2012 року. Також просила стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Ухвалою від 10.03.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження. 08.10.2020 року ухвалою Єланецького районного суду Миколаївської області витребувано у [PERSON] : державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №927378, виданий [PERSON] ; оригінал договору оренди землі, укладений 30.01.2012 року між [PERSON] та [PERSON] строком на 49 років, з усіма додатками; договір суборенди, укладений 01.12.2017 року між [PERSON] та ТОВ "Едельвейс-2007" земельної ділянки з кадастровим номером 4823082400:01:000:0123; письмову згоду [PERSON] на укладення договору суборенди від 01.12.2017 року; розрахунок нарахованої та сплаченої орендної плати [PERSON] протягом 2012-2019 років (із зазначенням сум нарахованих та утриманих податкових платежів та зборів); платіжні доручення про отримання [PERSON] орендної плати протягом 2012-2019 років; розрахунок індексації при нарахуванні орендної плати [PERSON] за кожен рік користування земельною ділянкою та документальне підтвердження сплати; від державного реєстратора Єланецької районної державної адміністрації: договір суборенди, укладений 01.12.2017 року між [PERSON] та ТОВ "Едельвейс-2007" земельної ділянки з кадастровим номером 4823082400:01:000:0123; письмову згоду [PERSON] на укладення договору суборенди від 01.12.2017 року; від Єланецької ДПІ Вознесенського управління ГУ ДПС у Миколаївській області інформацію про нараховану та виплачену [PERSON] та ТОВ "Едельвейс-2007" (код ЄДРПОУ 40763954) орендну плату протягом 2012-2019 року включно [PERSON] . Ухвалою Єланецького районного суду Миколаївської області від 11.01.2021 року витребувано у ТОВ "Едельвейс-2007" первинні документи (розрахунково-платіжні відомості, видатково-касові ордера чи інші документи) з 2018 по 2020 р.р. на підставі яких було відображено відомості про отримання [PERSON] м прибутку (орендної плати) та договір на підставі якого здійснюється виплата орендної плати [PERSON] . Ухвалою Єланецького районного\~суду Миколаївської\~області від\~02.02.2021\~року залучено\~до участі\~у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ТОВ "Едельвейс-2007" (код ЄДРПОУ 40763954, 56500, Миколаївська область, Вознесенський район, с. Григорівське, вул. Центральна, буд. 36). Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. В судові засідання відповідач не з`явився, хоча належним чином повідомлений про слухання справи, причину неявки суду не повідомив. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ «Едельвейс-2007» суду пояснила, що 01.12.2017 року між відповідачем [PERSON] , який є орендарем, та ТОВ «Едельвейс-2007» - суборендарем, укладено договір суборенди землі. Земельна ділянка належна позивачу, а відповідно до вказаного договору, передана в суборенду ТОВ «Едельвейс-2007» до 2061 року і перебуває на даний час в користуванні вказаного товариства. Орендну плату за вказаним договором отримує щорічно [PERSON] . Не заперечувала\~проти задоволення\~позовних вимог.\~ \~ \~ Вислухавши позивача, його представника, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого висновку. Так, за\~Конституцією України, ст. 4, 49 ЦПК України\~та\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожній особі, як фізичній так і юридичній, а також державі гарантовано судовий захист їх інтересів. Відповідно до ст.ст.\~1,\~3 ЦК України, ст.ст.\~2, 4, 12-13, ЦПК України,\~завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення, в порядку позовного, наказного та окремого провадження, цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом. Кожна особа, а у встановлених законом випадках, органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України і обраний позивачем. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до\~ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В силу\~ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до вимог\~ст. 124 ЗК України,\~передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди. Статтею 1 Закону України «Про оренду землі»\~\~визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до положень\~ст. 2 Закону України «Про оренду землі», відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються\~Земельним кодексом України,\~Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі\~ст.ст.\~13, 15 Закону України «Про оренду землі»,\~договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається в письмовій формі. Змістом цього договору є права та обов`язки сторін договору, щодо використання земельної ділянки, визначення розміру орендної плати, порядок і умови її сплати, припинення договору та відшкодування збитків. Як встановлено у ході розгляду справи по суті та вбачається з матеріалів справи, 30.01.2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір оренди землі площею 8,49 га, з кадастровим номером 4823082400:01:000:0123, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Маложенівської сільської ради Єланецького району Миколаївської області строком на 49 років, і належить орендодавцеві на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 927378, виданого відділом Держкомзему у Єланецькому районі Миколаївської області 24.11.2008 року (а.с. 3). Даний договір 30.01.2012 року посвідчено приватним нотаріусом Єланецького районного нотаріального округу Миколаївської області Волошиним В.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 39. Державна реєстрація\~договору проведена\~05.05.2015\~року.\~Зазначені обставини\~підтверджуються копіями\~договору оренди\~землі,\~акту прийому-передачі\~земельної ділянки\~та інформаційної\~довідки з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно (а. с. 4-6, 8-9, 188-191). Пунктами 5, 9, 10, 11,13 вказаного договору визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 79610,40 грн. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 2388,32 грн. в рік не пізніше першого грудня. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції за додатковою угодою сторін. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором справляється пеня у розмірі 0,2% від простроченої суми за кожний день прострочення. Також встановлено, що 01.12.2017 року між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Едельвейс-2007» укладено договір суборенди землі, відповідно до умов якого орендар передав, а суборендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 8,49 га з кадастровим номером 4823082400:01:000:0123 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, тобто яка належить на праві власності позивачу [PERSON] (а.с. 131-133, 192-196). Між тим, як зазначав позивач, протягом 2017-2019 років відповідач допустив істотне порушення умов договору у вигляді систематичної несплати орендної плати внаслідок чого утворилася заборгованість на загальну суму 7164,96 грн. (2388,32 грн. х 3 роки). Зважаючи на те, що вирішити дане питання у позасудовому порядку позивачу не видалось можливим, він звернувся за захистом своїх порушених прав до суду та просив стягнути з відповідача вищевказану заборгованість зі сплати орендної плати, інфляційні втрати\~у розмірі\~483,81\~грн.,\~3%\~річних \~у розмірі\~ 249,60\~грн.,\~пеню у\~розмірі 3768,76\~грн.,\~а всього\~ 11667,13\~грн. та розірвати вищевказаний договір оренди землі від 30.01.2012 року у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань. Положеннями ст.\~610\~ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. За змістом ст.ст. 1,13 Закону України «Про оренду землі», основною метою договору оренди земельної ділянки та одним із визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати в установленому розмірі. Разом з тим доводи про наявність заборгованості з орендної плати мають підтверджуватись належними доказами. Статтями\~24\~і\~25 Закону України «Про оренду землі»\~передбачені права та обов`язки орендодавця та орендаря, зокрема, орендодавець зобов`язаний своєчасно вносити орендну плату в розмірі та строки обумовлені договором. За змістом\~ст. 21 Закону України «Про оренду землі»,\~розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди законодавству. У ході судового розгляду даної цивільної справи встановлено, що відповідач на протязі 2017-2019 років не сплачував позивачу грошові кошти у рахунок орендної плати за користування належною останньому земельною ділянкою. Між тим, за умовами договору оренди землі відповідач зобов`язувався сплачувати [PERSON] орендну плату в розмірі 2388,32 грн. щорічно, у строк не пізніше 1 грудня. Ухвалою Єланецького районного суду Миколаївської області від 08.10.2020 року за клопотанням представника позивача було витребувано у відповідача розрахунок нарахованої та сплаченої орендної плати [PERSON] протягом 2012-2019 років (із зазначенням сум нарахованих та утриманих податкових платежів та зборів), платіжні доручення про отримання позивачем орендної плати протягом 2012-2019 років, розрахунок індексації при нарахуванні орендної плати [PERSON] за кожен рік користування земельною ділянкою та документальне підтвердження сплати. Проте, відповідач витребувану судом інформацію та докази, які її підтверджують, суду не надав, а тому в ході розгляду справи не доведено, що позивачу за 2012-2019 роки виплачувалася орендна плата. Відповідно до ч. 1\~ст. 526 ЦК України,\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, за положеннями\~ст. 531 ЦК України\~відповідач не позбавлений можливості виконати свій обов`язок достроково, проте якщо це передбачено умовами договору, які за приписами\~ст. 526 ЦК України\~повинні виконуватися належним чином. Таким чином, суд вважає, що оскільки відповідачем належних доказів на підтвердження сплати позивачу орендної плати за користування належною йому земельною ділянкою протягом 2017-2019 років суду не надано, тому приходить до переконання, що у відповідача за вказаний період дійсно виникла заборгованість з виплати орендної плати позивачу у розмірі 7164,96\~грн. (2388,32 грн. х 3 роки), виходячи із розміру орендної плати відповідно до умов договору оренди від 30.01.2012 року. Також суд враховує положення\~ст.21\~Закону України\~«Про оренду\~землі» та пункту 10 договору оренди землі від 30.01.2012 року, яким передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції та вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційні втрати за 2017-2019 роки, які розраховуються за формулою: (сума\~боргу х\~офіційний сукупний\~індекс інфляції) /100% сума боргу. Таким чином, інфляційні втрати, які підлягають стягненню з відповідача на корить позивача складають 483,81 грн.: за 2017 рік (2388,32 грн. х 115,37) /100% - 2388,32 грн. = 367,04 грн.; за 2018 рік (2388,32 грн. х 104,89) /100% - 2388,32 грн. = 116,77 грн.; за 2019 рік = 0,00 грн. Крім того, положеннями ч.2\~ст.\~625\~ЦК України передбачено, що\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як передбачено ч. 1\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1\~ст. 631 ЦК України). Згідно зі статтями\~251,\~253 ЦК України,\~строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення; перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.\~ Статтею 530 ЦК України\~визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Оскільки, відповідач прострочив виконання взятих на себе зобов`язань, визначених договором оренди землі від 30.01.2012 року, не сплативши позивачу орендну плату у розмірі, встановленому вказаним договором, то позовні вимоги про стягнення з нього на користь позивача 3% річних від простроченої суми заборгованості також підлягають задоволенню за 2017-2019 роки. Суд визначає 3% річних за наступною формулою: (сума боргу х 3%)/100%/365 днів х кількість днів прострочення. Таким чином, загальна сума 3% річних за прострочення відповідачем виконання зобов`язань за договором, укладеним з позивачем складає 249,60 грн.: за 2017 рік за період з 02.12.2017 року по 29.01.2020 року (2388,32 грн.х3%)/100%/365 днів х 789 днів прострочення = 154,84 грн.; за 2018 рік за період з 02.12.2018 року по 29.01.2020 року (2388,32 грн.х3%)/100%/365 днів х 424 дні прострочення = 83,20 грн.; за 2019 рік за період з 02.12.2019 року по 29.01.2020 року (2388,32 грн.х3%)/100%/365 днів х 59 днів прострочення = 11,56 грн. Відносно визначення розміру пені, то відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення пені застосовується позовна давність в один рік. Пунктом 13 договору оренди землі від 30.01.2012 року сторони передбачили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,2 % несплаченої суми за кожен день прострочення. Згідно з ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3768,76\~грн. пені, виходячи з наступного розрахунку: - за 2017 рік: з 29.01.2019 року по 29.01.2020 рік кількість днів прострочення становить 365 днів, а сума пені за вказаний період 1743,47 грн. коп. (2388,32 грн. х 0,2% х 365); - за 2018 рік: з 29.01.2019 року по 29.01.2020 рік кількість днів прострочення становить 365 днів, а сума пені за вказаний період 1743,47 грн. коп. (2388,32 грн. х 0,2% х 365); - за 2019 рік: з 29.01.2019 року по 29.01.2020 рік кількість днів прострочення становить 59 днів, а сума пені за вказаний період 167,92281,82 грн. (2388,32 грн. х 0,2% х 59). Виходячи із положень частини 1\~ст. 598 ЦК України,\~зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). За правилами ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірваний або змінений за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Відповідно до ч. 3\~ст. 31 Закону України «Про оренду землі»,\~договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених\~ст.ст. 24 і 25 цього Закону України та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом\~України та іншими законами України. Підставою для припинення права користування земельною ділянкою відповідно до п. «д» ч.1 ст.141\~ЗК України є систематична несплата орендної плати. За змістом статей 1,13 Закону України «Про оренду землі», основною метою договору оренди земельної ділянки та одним із визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати в установленому розмірі. Разом з тим доводи про наявність заборгованості з орендної плати мають підтверджуватись належними доказами. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди, тоді як разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання. Суд вважає, що несплата орендної плати протягом 2017-2019 років є систематичною несплатою, а тому являється істотним порушенням відповідачем умов вищевказаного договору оренди землі від 30.01.2012 року, що свідчить про неналежне виконання обов`язків щодо сплати орендної плати, є порушенням прав позивача. Враховуючи вищевикладене,\~суд приходить\~до висновку\~про необхідність\~відновлення порушених\~прав позивача,\~а тому\~вважає за\~необхідне задовольнити\~вимоги останнього\~про розірвання\~договору оренди\~землі від\~30.01.2012 року. Також позивачем заявлено вимогу про вирішення питання про розподіл судових витрат у справі. Так, відповідно до ч.ч.1,3\~ст. 133 ЦПК України,\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем при зверненні до суду заявлено дві вимоги майнового характеру і сплачено судовий збір в розмірі 1681,60 грн. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову про розірвання договору оренди землі та стягнення орендної плати, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1681,60 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору (а.с. 18). Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved