Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

Позивач звернувся в суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Вибір комфорт» про визнання договору недійсним та стягнення коштів. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 13.01.2015 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Вибір комфорт» був укладений договір фінансового лізингу № 00402 з Додатком №1, предметом якого є автомобіль ЗАЗ SENS 2012 року вартістю 62000 гривень. На виконання вказаного договору він сплатив 13.01.2015 року на розрахунковий рахунок ТзОВ «Лізингова компанія «Вибір Комфорт» перший платіж, що становив 50% вартості ціни товару лізингу, що складається з автомобіля ЗАЗ SENS 2012 року, 10 % від вартості машини юридичні послуги та 3% комісію за передачу предмета лізингу, загальною сумою 35650 гривень та комісію банку в сумі 200 гривень. Після сплати вказаної суми представник відповідача його запевнив, що машина буде йому доставлена в місячний строк. Станом на сьогоднішній день відповідач не виконав свої зобов'язання згідно договору та не передав йому автомобіль марки ЗАЗ SENS 2012 року. Максимальний термін для передачі (90 робочих днів) вже пройшов. Просить суд визнати недійсним договір фінансового лізингу №00402 та Додаток №1 від 13.01.2015 року, укладений між ним та ТзОВ «Лізингова компанія «Вибір Комфорт»; стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі 35650 грн., 200 грн. сплаченні на виконання договору фінансового лізингу №00402 та Додатку №1 від 13.01.2015 року, інфляційні та 3% річних. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та надав аналогічні пояснення викладенні у позові. Просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з?явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, про причини своєї неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 13.01.2015 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Вибір комфорт» був укладений договір фінансового лізингу № 00402 за умовами якого одна строна (лізингодавець) передає або зобовязується передати другій строні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов на певний строк і за встановлену плату (а.с.7-14). Додатком № 1 до договору фінансового лізингу визначено розмір платежів передбачених договором. Ціна автомобіля складає 62000 гривень. Перший лізинговий платіж (оплата по договору, завдаток, комісійна винагорода) 35650 грн., другий лізинговий платіж протягом 12 місяців 2970,84 грн (а.с.15). Згідно з п. 1.3 Договору лізингодавець зобов'язується придбати предмет лізингу у власність та передати предмет лізинзу у користування лізингоодержувачу на строк та на умовах, передбачених договором. Пунктами 1.7., 1.8. договору передбачено, що предмет договору передається в користування лізингоодержувачеві протягом строку, який становить не більше 90 (дев'яносто) робочих днів з моменту сплати лізингоодержувачем на рахунок лізингодавця завдатку (50% від вартості предмета лізингу) оплата по договору оформлення даного договору (10%твід вартості предмету лізингу) та комісії за передачу предмета лізингу (3% від вартості предмета лізингу. Лізингоодержувач має право сплачувати завдаток впродовж (але не більше) 12 місяців з моменту підписання даного договору платежами, визначеними лізингодавцем залежно від вартості предмета лізингу в додатку № 1 до даного договору, який є його невід'ємною частиною. Завдаток може бути сплачений повністю лізингоодержувачем тільки після здійснення оплати по договорі. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу (ч. 1ст. 215 ЦК України). Визначення поняття "несправедливі умови договору" закріплено в ч. 2 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", тобто умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Тому для визнання умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак як: умови договору порушують принцип добросовісності (п. 6 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.509 ЦК України); умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; умови договору завдають шкоди споживачеві. Відповідно до ч. 1ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з ч. 1ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України "Про фінансовий лізинг" істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ст. 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом; інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу. Договір фінансового лізингу від 13.01.2015 року між сторонами укладений із дотриманням передбачених чинним законодавством вимог, позивач погодився з умовами договору, що підтверджується підписом на кожній сторінці оспорюваного договору та відсутністю застережень та зауважень позивача, що свідчить про його згоду з усіма його умовами. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed