Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], ІІІ особи: ОСББ «Висота-Н», Орган опіки та піклування Нікопольської міської ради про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення. В обґрунтування своїх вимог посилаються на наступне. Їм на праві приватної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.10.1998 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.01.2009 року належить квартира [ADDRESS]. З 2002 року, у зв'язку з укладенням [PERSON] шлюбу з [PERSON], останній також проживає у вказаній квартирі без реєстрації. Він має інше житло де і зареєстрований. Від шлюбу з відповідачем [PERSON] має двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюб розірвано. З 2012 року відповідач створює нестерпні умови для проживання: вчиняє сварки, б'є їх, здійснює психологічний терор, внаслідок чого вони змушені вчотирьох проживати в одній кімнаті. Діти постійно перебувають в обстановці страху, напруги, очікування насилля з боку батька. Крім того, неповнолітня донька [PERSON] страждає ММД з когнитивними порушеннями, дислекцією, дислалгією. У неї є затримка мовного розвитку і пам'яті. Поведінка відповідача може негативно позначитися на її здоров'ї та розвитку. Неодноразові заходи громадського впливу, а саме: виходи голови та членів правління ОСББ за місцем їх проживання, попередження про недопустимість насилля в сім'ї та інше, ніякого результату не принесли. З приводу протиправних дій [PERSON] вони також неодноразово зверталися з заявами до Нікопольського МВ УМВС України у Дніпропетровській області. Однак міліція впливу на відповідача не має. Одного разу відповідач намагався їх отруїти, мотивуючи це необхідністю їх «порятунку», а 27.02.2014 року він побив [PERSON], при цьому вдаривши її головою об стіну. Систематичним терором та насиллям відповідач робить неможливим проживання разом з ним в одній квартирі. Просять усунути їм перешкоди у користуванні квартирою шляхом виселення [PERSON] без надання іншого житла. В судовому засіданні позивачі свої вимоги підтримала, на їх задоволенні наполягали. Відповідач в судове засідання не з"явився, заперечень проти позову не надав, про час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.37,45). Зі згоди позивачів суд вважає можливим розглянути справу в порядку ст. 224 ЦПК України. Представник ІІІ особи - Кожевнікова Л.Г. суду пояснила, що вона працює головою ОСББ „Висота-Н". На протязі останніх років до неї зверталися не тільки позивачі, а і сусіди. Відповідач включає голосно музику у пізній час, влаштовує скандали, діти налякані. Відповідач веде себе неадекватно. Вони намагалися поспілкуватися з відповідачем стосовно його поведінки в сім"ї, але він нічого слухати не хоче, ображає всіх присутніх, висловлюється нецензурною лайкою. Люди його бояться. Правління ОСББ неодноразово попереджало відповідача про недопустимість такої поведінки, на що відповідач відповідає погрозами. Представник органу опіки та піклування Нікопольської міської ради - Шилов М.Г. позовні вимоги підтримав і пояснив, що поведінка відповідача в сім"ї негативно впливає на виховання та здоров"я дітей. Вислухавши позивачів, представника позивача, ІІІ осіб, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст.116 ЖК України якщо наймач, члени його сім"ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ним в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Як встановлено в судовому засіданні позивачам на праві приватної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.10.1998 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.01.2009 року належить квартира [ADDRESS], що підтверджується технічним паспортом (а.с.8-10), свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с.11), свідоцтвом про право власності на житло (а.с.25). З 2002 року, у зв'язку з укладенням шлюбу [PERSON] з [PERSON], останній став проживати в квартирі позивачів без реєстрації. Від шлюбу з відповідачем [PERSON] має двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають в спірній квартирі, що підтверджується довідкою (а.с.26). За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Дніпропетровській області, відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 08.11.2013 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.13). Згідно цього рішення сторони припинили шлюбні відносини з вересня 2012 року, оскільки в сім"ї були постійні сварки та суперечки. Як зазначили позивачі з 2012 року відповідач створює нестерпні умови для їх проживання в квартирі. Він вчиняє сварки, б'є їх, здійснює психологічний терор, внаслідок чого вони змушені вчотирьох проживати в одній кімнаті. Діти постійно перебувають в обстановці страху, напруги, очікування насилля з боку батька. Молодша донька [PERSON] страждає ММД з когнитивними порушеннями, дислекцією, дислалгією. У неї є затримка мовного розвитку і пам'яті, що підтверджується випискою з генетичної карти (а.с.32). Ті обставини, що відповідач систематично порушує правила співжиття та робить неможливим для інших проживання із ним в одній квартирі, підтверджуються поясненнями свідків та матеріалами справи. Так, свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює бухгалтером в ОСББ „Висота-Н". На протязі останніх років відповідач веде себе неадекватно. Він агресивний і небезпечний. Правління неодноразово розглядало скарги позивачів, вони приходили до відповідача, попереджали про недопустимість такої поведінки в сім"ї, але він тільки кричить та висловлюється нецензурною лайкою. Свідок [PERSON] дала суду аналогічні свідчення і пояснила, що позивачка - [PERSON], неодноразово переховувалася у неї в квартирі, чекаючи приїзду працівників міліції. Згідно протоколів зборів членів правління ОСББ „Висота-Н", позивачі та двоє малолітніх дітей живуть в одній кімнаті. Навіть в присутності членів правління відповідач влаштовував скандали, погрожував колишній дружині та дітям фізичною розправою, вів себе неадекватно, намагався побити колишню дружину. Відповідач попереджався про недопустимість такої поведінки, від підпису попереджень відмовлявся, навпаки погрожував членам правління (а.с.27,30-31). Згідно списку фактів звернення до Нікопольського МВ ГУМВС, з жовтня 2012 року [PERSON], неодноразово зверталася зі скаргами на поведінку відповідача (а.с.42-43). Згідно висновку психолога при експериментально-психологічному дослідженні було встановлено, що мікросоціальна ситуація, яка склалася в сім"ї, несприятлива для розвитку дітей, створює гнітючу дію, в результаті чого сповільнюється формування пізнавальної діяльності, можливий невротичний розвиток особистості дітей, відбувається соціально-психологічна деформація особистості (а.с.40). Відповідач має інше житло, де зареєстрований в установленому законом порядку, але з квартири позивачів добровільно не виселяється. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню, оскільки асоціальна поведінка відповідача робить неможливим для позивачів та малолітніх дітей проживання із ним в одній квартирі, створює небезпеку для здоров"я малолітніх дітей, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними.

Outcome: approved