Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до гаражного кооперативу "Співдружність", за участю третіх осіб - Хмельницької міської ради, Управління держземагенства у Хмельницькому районі про припинення права постійного користування земельною ділянкою, посилаючись на те, що 11.07.1995 р. він придбав гараж загальною площею 25 кв. м. за адресою [ADDRESS] у гаражному кооперативі "Співдружність" згідно договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом. Означений гараж знаходиться на земельній ділянці площею 0,0026 га, необхідній для його обслуговування. Проте на даний час вказана земельна ділянка знаходиться в постійному користуванні гаражного кооперативу "Співдружність" (код ЄДРПОУ 14144441). Позивач не має змоги розпоряджатися своїм майном, оформити право власності на означену земельну ділянку, оскільки право постійного користування гаражного кооперативу «Співдружність» на вказану земельну ділянку не припинено. [PERSON] звертався до Хмельницької міської ради за дозволом на розробку землеустрою щодо відведення земельної ділянки під гаражем, проте отримав відмову із зазначених вище причин. У зв'язку з необхідністю отримання дозволу на розробку землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража, а також те, що дана ситуація завдає позивачу значні незручності при розпорядженні своїм майном, виникла необхідність вирішення даного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 30 Земельного кодексу України, чинного на момент укладення договору купівлі-продажу, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. Аналогічне передбачено ст. 377 ЦК України. Відповідно до ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Позивач просить припинити право постійного користування гаражного кооперативу «Співдружність» на земельну ділянку за адресою [ADDRESS]. Визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку під гаражем та необхідну для його обслуговування загальною площею 0,0026 га за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги змінили, просили припинити право постійного користування гаражного кооперативу «Співдружність» на земельну ділянку за адресою [ADDRESS], скасувати рішення Хмельницької міської ради № 137 від 11.03.1999 р «Про передачу у постійне користування гаражного кооперативу «Співдружність» земельної ділянки за адресою [ADDRESS]». Скасувати державний акт на право постійного користування земельною ділянкою за адресою [ADDRESS], виданого гаражному кооперативу «Співдружність». Визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку під гаражем та необхідну для його обслуговування загальною площею 0,0026 га за адресою [ADDRESS]. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду третю особу - Хмельницьку міську раду було замінено на відповідача. Представник відповідача - Хмельницької міської ради у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що означений позов є безпідставним. Представники відповідача - гаражного кооперативу "Співдружність" позов не визнали, просили відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що означений позов є безпідставним. Представник третьої особи - управління держземагенства у Хмельницькому районі у судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду. Заслухавши пояснення позивача, його представника, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно із ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 11.03.1999 р. № 137 надано земельну ділянку із земель міського фонду пл. 3,0703 га у користування гаражному товариству "Співдружність". Гаражному товариству "Співдружність" за адресою: [ADDRESS] видано державний акт на право постійного користування землею від 5 квітня 1999 р. (код ЄДРПОУ 14144441). 11.07.1995 р. [PERSON] придбав гараж загальною площею 25 кв. м. за адресою [ADDRESS] у гаражному кооперативі "Співдружність" згідно договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом. Означений гараж знаходиться на земельній ділянці площею 0,0026 га, необхідної для його обслуговування. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ, пов'язаних із діяльністю гаражно-будівельних кооперативів" при вирішенні справ даної категорії судам належить керуватися Законом СРСР "Про кооперацію в СРСР", Законом України "Про власність", відповідним цивільним, шлюбно-сімейним та іншим законодавством, яке регулює правовідносини між гаражно-будівельними кооперативами, їх членами і іншими особами, а також статутами цих кооперативів. Відповідно до ст. 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини. Суд приходить до висновку про те, що підстави для задоволення позовних вимог [PERSON], як члена гаражного кооперативу "Співдружність", не порушені, підстави для задоволення його позовних вимог відсутні.

Outcome: dismissed