Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

23.06.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтувавши свої вимоги тим, що між ним та відповідачем 14.06.2008 року був укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 50, від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сім'я розпалася у лютому 2014 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння одне одного. При таких обставинах позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно, подальше сумісне проживання та збереження сім'ї неможливе. Просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просив справу розглянути без його участі. (а.с. 12) Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву, в якій позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі, просила справу розглянути без її участі. (а.с. 13) Судом встановлено, що між сторонами 14.06.2008 року був укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 50 (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сім'я розпалася у лютому 2014 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння одне одного. При таких обставинах позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно, подальше сумісне проживання та збереження сім'ї неможливе. Майнового спору та спору по вихованню дитини сторони не мають. Відповідно до ст.ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у зв'язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивач наполягає на розлученні та не згодна на примирення, як і відповідач. Тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до частин 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає диспозитивне розпорядження відповідача та вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, враховуючи те, що при реєстрації шлюбу відповідачка змінила своє дошлюбне прізвище з "Катаргіна" на "Оборська" і наполягає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем "Оборська", її клопотання слід задовольнити, бо відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved