Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

Зміст позовних вимог: [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем по справі, [PERSON] проживають в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у них народилася дочка [PERSON] -[INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. В даний час вона ніде не працює, перебуває в декретній відпустці, її коштів не вистачає на утримання неповнолітньої дитини. Вона сама не взмозі забезпечити дитині належний рівень життя, самостійно здійснювати придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідач фізично здорова, працездатна людина, працює на ДП ВО "Карпати", отримує постійний дохід, інших утриманців немає. А тому, вважає що він має можливість надавати допомогу на утримання дитини щомісячно, до досягнення нею повноліття. Стислий виклад позиції позивача: Позивач в судове засідання не з"явилася, однак від неї поступила заява і якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлена завчасно належним чином, у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 31.08.2020 р. провадження по даній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, дійшов до наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26.01.2018 року в Надвірнянському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 21 (а.с. 2). В шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON] - [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження (а.с.3). Згідно довідки про склад сім`ї виданої ОСББ "Комфорт" від 21.08.2020 року вбачається, що позивач [PERSON] разом з неповнолітньою дочкою зареєстровані за адресою [ADDRESS] (а.с.4). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання позивача вбачається, що вона на даний час проживає разом з неповнолітньою дочкою за адресою [ADDRESS] , ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається, батько дитини матеріально не допомагає сім"ї. (а.с.5). Норми права, які застосував суд: Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Висновки суду: При визначенні розміру аліментів суд враховує факт проживання неповнолітньої дитини з матір`ю; вік дитини, матеріальний стан позивача, вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, здоров`я дитини, матеріальне становище та стан здоров"я платника аліментів, який є фізично здоровою, працевлаштованою людиною, відсутність інших утриманців, тому суд дійшов до висновку, що позов слід задоволити і стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього дитини в розмірі 1/4 частки з всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в користь держави 840 грн. 80 коп. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved