Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 28 361,37 гривень. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 лютого 2021 року по справі відкрите провадження. Ухвалою суду від 29 квітня 2021 року позовна заява в частині позовних вимог до [PERSON] , [PERSON] залишена без розгляду. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] надали суду заяву про визнання позову та розгляд справи у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. За змістом ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків , встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" "споживач-фізична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальні послуги"; "житлово-комунальні послуги- результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках, спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів,норм, стандартів, порядків і правил"; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та горячою водою, водовідведенням ,газо та електропостачанням,опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку , встановленому законодавством". Учасниками відносин у сфері житлово-комунальні послуги є : власник, споживач, виконавець, виробник, відповідно до ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Як вбачається з матеріалів справи, між Концерном «МТМ» та відповідачем [PERSON] 21.06.2010 року укладено договір про надання послуг з централізованого опалення , постачання гарячої води, відповідно до умов якого відповідачам, які зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] надавалися послуги з централізованого опаланення та гарячого водопостачання. Розрахунком суми заборгованості за послуги з теплопостачання встановлено, що відповідачі за період з 01.10.2015 року по 31.12.2020 року мають заборгованість в сумі 28 361,37 гривень. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу , якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтею 67 ЖК УРСР встановлено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт надання послуг відповідачам, наявність заборгованості, а тому суд вважає за можливе відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України ухвалити рішення про задоволення позову. Питання про судові витрати належить вирішити з урахуванням вимог ч.1 ст. 142 ЦПК України, та тієї обставини, що відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті.

Outcome: approved