Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

У зв'язку з тим, що між ПАТ "Укрсоцбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 57Д від 02 березня 2007 року, згідно якого банк надав позичальнику кредит в сумі 15880 євро зі сплатою 12% річних з кінцевим терміном погашення заборгованості до 01.03.2017 року, 13 листопада 2007 року між банком і [PERSON] було укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 738/92-Д, згідно якого останній отримав окремими частинами грошові кошти в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 60000 доларів США зі сплатою 13% річних з кінцевим терміном погашення заборгованості до 12.11.2017 року, 27 серпня 2008 року між банком і [PERSON] укладено кредитний договір № 738/83-Д, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в сумі 20000 доларів США зі сплатою 14,5% річних з кінцевим терміном погашення заборгованості до 26.08.2018 року, на забезпечення виконання позичальником [PERSON] всіх трьох вказаних вище договорів, 27 серпня 2008 року між позивачем і відповідачем [PERSON] (батьком позичальника) був укладений договір іпотеки № 738/83-Д-2, згідно якого останній передав в іпотеку земельну ділянку площею 0,101 га, кадастровий номер 56 246 820 00 03 022 0057, та розташований на ній незавершений будівництвом (готовність 74%) житловий будинок [ADDRESS], позивач виконав свої зобов'язання за кредитними договорами, однак позичальник за кредитними договорами і відповідач не виконують взяті на себе обов'язки по погашенню кредитів, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами на предмет іпотеки, а саме, вказану земельну ділянку і житловий будинок, та стягнути судові витрати по справі. Представник позивача Матвєєв С.О. в суді позов підтримав, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві, пояснив, що за трьома кредитними договорами утворилася заборгованість, яка у гривневому еквіваленті становить суму 1298078 гривень 73 копійки. [PERSON] звертався до банку з приводу погашення заборгованості і визнав суму боргу, однак через важке матеріальне становище і економічну кризу він не має змоги виплатити кредит. Сума заборгованості за кредитними договорами не стягувалася з відповідача у судовому порядку, а тому банк звернувся з позовом про звернення стягнення на земельну ділянку і житловий будинок, які є предметом іпотеки в рахунок погашення заборгованості, в зв'язку з чим просить позов задоволити і додатково стягнути з відповідача судові витрати, а саме судовий збір і витрати пов'язані із публікацією оголошень у газеті. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча тричі був повідомлений про розгляд справи шляхом публікації оголошення в газеті. Причини неявки суду не повідомив і від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи. Залучений до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про розгляд справи своєчасно і належним чином. В одне із судових засідань від нього надійшла заява про відкладення розгляду справи із проханням не розглядати справу у його відсутності, однак на подальші виклики до суду він не з'являвся і причини неявки суду не повідомляв. За таких обставин суд визнає неявку відповідача і третьої особи до суду неповажною, вважає за можливе справу слухати у їх відсутності. У зв'язку з відсутністю відповідача, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення, проти чого представник позивача не заперечує. Судом встановлено, що 02 березня 2007 року між ПАТ "Укрсоцбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 57Д, згідно якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 15880 євро зі сплатою 12% річних з кінцевим терміном погашення заборгованості до 01.03.2017 року. 13 листопада 2007 року між банком і [PERSON] було укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 738/92-Д, згідно якого останній отримав окремими частинами грошові кошти в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 60000 доларів США зі сплатою 13% річних з кінцевим терміном погашення заборгованості до 12.11.2017 року. 27 серпня 2008 року між банком і [PERSON] укладено кредитний договір № 738/83-Д відповідно до якого позичальник отримав кредит в сумі 20000 доларів США зі сплатою 14,5% річних з кінцевим терміном погашення заборгованості до 26.08.2018 року. З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитними договорами, 27 серпня 2008 року між ПАТ "Укрсоцбанк" і відповідачем [PERSON] (батько позичальника) був укладений договір іпотеки № 738/83-Д-2, згідно якого [PERSON] передав в іпотеку земельну ділянку площею 0,101 га, кадастровий номер 56 246 820 00 03 022 0057 та розташований на ній незавершений будівництвом (готовність 74%) житловий будинок [ADDRESS]. Тобто іпотекодавець [PERSON] виступив майновим поручителем позичальника, свого сина [PERSON] Позичальник [PERSON] вчасно не погашав кредити, а тому за ним утворилася заборгованість, що в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ станом на 19.04.2013 року, становить 1298078,73 гривень. Дана заборгованість підтверджується відповідними розрахунками, які долучені до матеріалів справи. 19 березня 2013 року позивач надіслав позичальнику [PERSON] і іпотекодавцю [PERSON] (відповідачу у справі) листи з вимогами сплатити суму боргу і одночасно повідомив, що в разі невиконання зобов'язання за кредитними договорами у тридцятиденний строк, банк зможе реалізувати своє право на звернення стягнення на земельну ділянку і незавершений будівництвом житловий будинок, що є предметом іпотеки. У добровільному порядку дану вимогу банку виконано не було. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 575 ЦК України встановлено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно положень ч.1 ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст.39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета іпотеки. Відповідно до зазначеної норми банк має право реалізувати предмет іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною реалізації 575870 гривень. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позичальник [PERSON] не належним чином виконує свої зобов'язання за кредитними договорами, а відповідач [PERSON] не забезпечує виконання кредитних договорів, тобто в наявності є порушення права позивача, за захистом якого спрямоване його звернення до суду, а тому суд прийшов до висновку, що необхідно звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами. При прийнятті такого рішення суд враховує те, що ні позичальник, ні відповідач протягом тривалого часу не вносять жодних платежів для погашення боргу, банк надсилав їм листи про добровільну сплату боргу, однак відповідачем вони не були виконані, а договором іпотеки передбачена можливість банку в разі невиконання умов кредитних договорів звернути стягнення на предмет іпотеки. Також береться до уваги і те, що житловий будинок, який розташований на земельній ділянці, які передані в іпотеку, є незавершений будівництвом, проживати в ньому неможливо, у відповідача є інше житло. Таким чином, зважаючи на вищевикладене, позов є обґрунтованим і доведеним належними доказами, а тому підлягає до задоволення. В зв'язку з задоволенням позову, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] належить стягнути на користь ПАТ "Укрсоцбанк" судові витрати, а саме судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі позову та витрати на публікацію оголошень в газеті про виклик відповідача до суду.

Outcome: approved