Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

У березні 2018 року Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» в особі представника звернувся до суду з позовом до [PERSON] , по якому просив: -стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Інституту Військово-Морських Сил Національний університет «Одеська морська академія» витрати пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі в загальному розмірі 49451 грн. 69 коп. яке складається з витрат пов`язаних з: грошове забезпечення 35543 грн. 47 коп., продовольче забезпечення 10881 грн. 60 коп, речове забезпечення 3026 грн. 62 коп. -стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Інституту Військово-Морських Сил Національний університет «Одеська морська академія» сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1762 гривні 00 копійок. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між Інститутом Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» (надалі позивач) та [PERSON] (надалі відповідач) 28.07.2017 року було укладено контракт про проходження військової служби (навчання) з ЗС України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу. Постановою КМУ «Питання підготовки військових фахівців для потреб Військово-Морських Сил Збройних Сил» від 13 липня 2016 р. № 433 факультет військово-морських сил Національного університету «Одеська морська академія» було реорганізовано шляхом перетворення в Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія». Наказом ректора Національного університету «Одеська морська академія» від 26.12.2017 року № 2231 матроса [PERSON] було відраховано з Інституту ВМС НУ «ОМА» через небажання продовжувати навчання. Наказом начальника Інституту ВМС НУ «ОМА» (по стройовій частині) від 11.01.2018 року № 07 матроса [PERSON] було виключено із списків особового складу Інституту ВМС НУ «ОМА». Вказаний наказ відповідачем не оскаржувався та на теперішній час є чинним. Зазначеним наказом від 11.01.2018 року № 07 відповідачу було оголошено суму до відшкодування за час навчання в Інституті в загальному розмірі 49451 грн. 69 коп. З метою доведення відповідачу розміру суми до відшкодування за час навчання в Інституті, позивач надав під підпис відповідачу повідомлення, у якому останній зазначив про те, що він згоден протягом місяця відшкодувати Інститутові вказану заборгованість. Проте протягом місяця відповідач не відшкодував позивачеві понесених ним витрат на навчання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду цивільної справи сповіщався належним чином. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи,\~суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог на підставі наступного. Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів справи встановлено, що між Інститутом Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» та [PERSON] 28.07.2017 року було укладено контракт про проходження військової служби (навчання) з ЗС України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу. Постановою КМУ «Питання підготовки військових фахівців для потреб Військово- Морських Сил Збройних Сил» від 13 липня 2016 р. № 433 факультет військово-морських сил Національного університету «Одеська морська академія» було реорганізовано шляхом перетворення в Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія». Наказом ректора Національного університету «Одеська морська академія» від 26.12.2017 р. № 2231 матроса [PERSON] було відраховано з Інституту ВМС НУ «ОМА» через небажання продовжувати навчання. Наказом начальника Інституту ВМС НУ «ОМА» (по стройовій частині) від 11.01.2018 року № 07 матроса [PERSON] було виключено із списків особового складу Інституту ВМС НУ «ОМА». Вказаний наказ відповідачем не оскаржувався та на теперішній час є чинним. Зазначеним наказом від 11.01.2018 року № 07 відповідачу було оголошено суму до відшкодування за час навчання в Інституті у загальному розмірі 49451 грн. 69 коп. З метою доведення відповідачу розміру суми до відшкодування за час навчання в Інституті, позивач надав під підпис відповідачу повідомлення, у якому останній зазначив про те, що він згоден протягом місяця відшкодувати Інститутові вказану заборгованість. Проте протягом місяця відповідач не відшкодував позивачеві понесених ним витрат на навчання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, у свою чергу ч. 1 ст.623 ЦК України встановлено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ч.10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-ХП, курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "є, "є", "ж", "і, "и" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам: виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Відповідно до п. 84 Положення про проходження військової служби (навчання) за контрактом у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, затвердженого Указом президента України № 1053/2001 від 07,11,01 р., курсанти в разі розірвання контракту відшкодовують Міністерству оборони України витрати, пов`язані з навчанням і утриманням у вищому навчальному закладі. Відшкодування коштів здійснюється в порядку і розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 93 Указу Президента України від 7 листопада 2001 року N 1053/2001 «Про порядок про проходження військової служби солдатами (матросами), сержантами і старшинами Збройних Сил України»: звільнення з військової служби проводиться за наказом командира (начальника), зазначеного в пункті 14 цього Положення. Чинність контракту припиняється в день закінчення його строку, а також достроково: - \~ \~ \~ \~у день, зазначений у наказі про виключення військовослужбовця зі списків військової частини у разі дострокового розірвання контракту; - \~ \~ \~ \~з наступного дня після смерті (загибелі) військовослужбовця, а також визнання його судом безвісно відсутнім або оголошення померлим. Про дату і підставу припинення чинності контракту робиться відповідний запис у примірнику контракту, який зберігається в особовій справі, та зазначається в наказі командира військової частини про виключення військовослужбовця зі списків військової частини. Припинення чинності контракту тягне за собою припинення виконання обов`язків, передбачених умовами контракту. Іншого порядку звільнення військовослужбовців у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби не передбачено. Так само як і не передбачене обов`язкове ознайомлення під підпис військовослужбовця із змістом такого наказу про своє відрахування (звільнення). Крім цього, умовами контракту про проходження військової служби (навчання) з ЗС України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу від 09 жовтня 2015 року передбачений серед іншого відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання) для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу (п. 1, абз. 5 Контракту). Постановою КМУ від 12.07.2006 року № 964 затверджено «Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», який визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "и" частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі. Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку - згідно зі ст. 3 Постанови КМУ від 12.07.2006 року № 964. Стаття 4 зазначеної постанови передбачає, що розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів. Відповідно до п. 2.3 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом від 16.07.2007 N 419/831/240/605/537/219/534, у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ. Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ. У наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач ВНЗ. Аналізуючи задачі положення Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом від 16.07.2007 N 419/831/240/605/537/219/534, слід зробити висновок про те, що такий порядок не встановлює положення про обов`язкове доведення до військовослужбовця змісту довідок-розрахунків. Загальна сума витрат на утримання [PERSON] в Інституті ВМС НУ «ОМА» склала 49451 грн. 69 коп. Витрати пов`язані з продовольчим забезпеченням відповідача яке проводилося відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 року №426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації». Витратами на продовольче забезпечення є витрати пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування. Вартість продовольчого забезпечення відповідача за період його навчання складає 10881 грн. 60 коп. Грошове забезпечення відповідача проводилося відповідно до Постанови Кабінету Міністру України від 07.11.2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» та наказу Міністерства оборони України від 11.06.2008 року №260 «Про затвердження інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам». Видача грошового забезпечення проводилася шляхом нарахування на пластикові картки відповідно до платіжних доручень через АКБ «Приват-Банк» та за період навчання відповідача становить 35543 грн. 47 коп., речове забезпечення позивача становить 3026 грн. 62 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно із завіреною копією квитанції позивач сплатив судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп. який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved