Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить скасувати постанову приватного нотаріуса Хорошівського районного нотаріального округу Толстіхіної Н.Д. про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] та зобов`язати останнього видати свідоцтво про право на спадщину. В обґрунтування позову зазначив, що він є спадкоємцем [PERSON] , яка померла [INFO] . Після її смерті позивач звернувся до приватного нотаріуса для оформлення права на спадщину, однак, 17.11.2020 нотаріус виніс постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки датою посвідчення заповіту є дата смерті заповідача. Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду від 31.03.2021 року відкрито провадження у справі. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, з підстав наведених у позові, просив їх задовольнити. Відповідач та третя особа в судовому засіданні не заперечили проти задоволення позовних вимог. Відповідно до\~статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі\~статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши учасників справи, оцінивши всі необхідні, зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 11.02.2020 виконавчим комітетом Іршанської селищної ради (а.сп.8). Згідно з довідками Іршанської селищної ради від 19.11.2020 [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , за 6 місяців до смерті та 6 місяців потому за вказаною адресою крім неї ніхто не був зареєстрований. Відповідно до заповіту, складеного 10.02.2020 о 9 год. 45 хв. та посвідченого секретарем виконавчого комітету Іршанської селищної ради, [PERSON] все своє майно та майнові права і обов`язки заповіла [PERSON] (а.сп.9). Згідно з рапортом старшого інспектора Хорошівського ВП Коростишівського відділу поліції, 11.02.2020 о 01:44 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що [INFO] померла [PERSON] (а.сп.26). Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №11 від 11.02.2020 [PERSON] померла [INFO] (а.сп.54). 17.11.2020 приватним нотаріусом Хорошівського районного нотаріального округу Толстіхіною Н.Д. прийнято постанову про відмову у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки дата посвідчення заповіту є датою смерті заповідача. (а.сп.7). Як визначено у ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1233-1234 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною нездатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Відповідно до ч. 1\~ст. 1235 ЦК України\~заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно з ч. 1 та ч. 4\~ст. 1257 ЦК України\~заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах. В силу вимог ч. 1\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1\~ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно\~статті 5 Закону України «Про нотаріат»\~(в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) нотаріус зобов`язаний, зокрема: здійснювати свої професійні обов`язки відповідно до цього\~Закону\~і принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики; сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам; виконувати інші обов`язки, передбачені законом. За змістом пункту 1 частини першої\~статті 49 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України. Нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову (частини 3, 4\~статті 49 Закону України «Про нотаріат»). Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна (частина перша\~статті 68 Закону України «Про нотаріат»). Главою 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, регламентується процедура видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до пункту 4.14 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (тут і надалі, у редакції, чинній час вчинення нотаріальної дії), при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Згідно із пунктом 4.21 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при оформленні спадщини як за законом, так і за заповітом нотаріус у випадках, коли із документа, що посвідчує право власності, вбачається, що майно може бути спільною сумісною власністю подружжя, повинен з`ясувати, чи є у спадкодавця той з подружжя, який його пережив і який має право на 1/2 частку в спільному майні подружжя. За наявності другого з подружжя нотаріус видає йому свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, строком не обмежена. Якщо спадкоємців декілька, то кожному із них видається окреме свідоцтво про право на спадщину із зазначенням його частки. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України "Про нотаріат"). Як встановлено судом, 20.02.2020 [PERSON] було складено заповіт, згідно з яким усе її майно вона заповіла позивачу. Заповіт складено та посвідчено до смерті заповідача, нікчемність зазначеного заповіту визнано не було. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Позивач, у межах строку визначеного ч. 1\~ст. 1270 ЦК України, а саме 06.08.2020 звернувся до нотаріуса, подавши заяву про прийняття спадщини. Крім цього суд враховує, що відповідач визнала позовні вимоги в судовому засіданні а третя особа [PERSON] не заперечив проти їх задоволення. Відтак, на переконання суду, наявні підстави для оформлення прав позивача на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , відмова нотаріуса є протиправною. Тому, постанова нотаріуса Хорошівського районного нотаріального округу Толстіхіної Н.Д. про відмову у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] підлягає скасуванню. Що стосується позовної вимоги про зобов`язання нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, то вона є безпідставною. Так, тлумачення статті 50 Закону "Про нотаріат" свідчить, що при задоволенні позову про оспорення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії суд не може зобов`язати нотаріуса вчиняти нотаріальні дії, оскільки такі дії вчиняються нотаріусом відповідно до Закону "Про нотаріат" і належать до його компетенції. З огляду на викладене, у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Outcome: partial