Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Однак, 23.04.2015 року, в судовому засіданні позивач подала позовну заяву в порядку ст. 31 ЦПК України в якій просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] мотивуючи свою вимогу тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали за рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 20.03.2015 року. За час подружнього життя у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На утримання сина - [PERSON], [INFO] вона отримує допомогу як одинока мати перебуваючи на обліку в Жовківському районному управлінні соціального захисту населення, а тому просить стягувати аліменти з відповідача лише на утримання однієї дитини - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває виключно на її утриманні. Батьком дитини являється відповідач, що стверджується свідоцтвом про її народження. Відповідач проживає окремо, допомоги на утримання сина не надає. У зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від свого батьківського обов'язку, щодо утримання неповнолітньої дитини, вона змушена звернутися за судовим захистом. Просить стягувати з відповідача в її користь на утримання сина аліменти, щомісячно в твердій грошовій сумі у розмірі по 500 гривень до досягнення ним повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також витрати на правову допомогу у розмірі 1500,00 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги викладені нею у позовній заяві підтримала повністю. Просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме не заперечив сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина щомісячно у розмірі 330, 00 грн., оскільки він ніде не працює, а тому немає змоги сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі. Заслухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази в їхній сукупності суд вважає, що позов необхідно задоволити з наступних підстав. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали за рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 20.03.2015 року, яке набрало законної сили 07.04.2015 року, що підтверджується копією даного рішення долученого позивачем до матеріалів справи. З свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON], [INFO] і його батьками є [PERSON] - батько та [PERSON] - мати. Дитина - [PERSON], [INFO] проживає разом із матір"ю [PERSON]. Даний факт відповідачем в судовому засіданні не заперечувався. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Так, позивач просить стягувати з відповідача в її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття так як відповідач не працює офіційно, тобто має нерегулярний мінливий дохід. З довідки від 02.04.2015 року за № 475 виданої виконкомом Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області вбачається, що [PERSON] на даний час на території Жовківського району Львівської області не працевлаштований. Трудова книжка відсутня. Враховуючи обов"язок батьків утримувати своїх неповнолітній дітей, а також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України та ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" і роз"яснення, що містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків його заробітної плати /доходів/, а також з врахуванням на час винесення рішення по справі розміру мінімальної заробітної плати /1218 гривень/, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення в повному обсязі. З врахуванням зазначених вище правових норм, обґрунтованою буде сума до стягнення з відповідача, що відповідатиме 500,00 грн. щомісячно до зміни матеріального становища сторін. Крім того, висновки суду про те, що відповідач є працездатною особою молодого віку ґрунтуються на матеріалах справи, що свідчить про можливість виконання відповідачем обов"язків по утриманню неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що передбачено чинним законодавством. Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, то такі підлягають до задоволення в повному обсязі у зв"язку з наступним. У відповідності до ст. 79 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Згідно ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. В ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20 грудня 2011 р. зазначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні". Згідно ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно квитанції № 136 від 03.04.2015 року вбачається, що Громадським професійним об"єднанням адвокатів Личаківського району м. Львова "Палата адвокатів" одержано від [PERSON] 1500,00 грн. за ведення цивільної справи. Тобто, загальні витрати понесені позивачем на правову допомогу складають 1500,00 грн., які і підлягають стягненню з відповідача в користь позивача. Окрім цього, згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved