Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ Комерційний Банк "Надра" про відшкодування збитків, завданих внаслідок неповернення у строки, передбачені договором грошових внесків, залучених до банку та з урахуванням позовної заяви (уточнюючої) та заяви про збільшення розміру позовних вимог, яку відповідач отримав 22.12.2014 року, просив стягнути з відповідача проценти за користування грошовими коштами в розмірі 2234, 87 євро та три проценти річних від простроченої суми заборгованості за весь час прострочення в розмірі 709, 76 євро, а також заподіяну моральну шкоду в розмірі 1 000 гривень. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 10.04.2008 року між ним та Центральним відділенням філії ВАТ "КБ "Надра" Житомирське РУ, правонаступником якого є ПАТ "КБ "Надра" укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, оформленого в рамках Пакету послуг "ПП Базовий + " № 936146, на підставі якого було здійснено відкриття поточного карткового рахунку [NUMBER] у євро, що підтверджується випискою-повідомленням до Договору про комплексне банківське обслуговування. Станом на 17.02.2010 року залишок коштів на поточному рахунку становив 9574, 80 євро. Позивачем неодноразову було подано до банку заяви про закриття банківського рахунку та повернення коштів, однак банк відмовляв, аргументуючи тим, що з 10.02.2009 року в ВАТ КБ "Надра" введено Тимчасову адміністрацію, згідно Постанови Правління НБУ № 59 від 10.02.2009 року. Позивач вважає, що у період з 11.02.2009 року по 13.08.2011 року мало місце безпідставне користування відповідачем чужими грошовими коштами, тому банк має сплатити проценти за користування коштами в сумі 2234, 87 євро. Його родина перебувала у скрутному матеріальному становищі, тому просить стягнути з відповідача також моральну шкоду, яку оцінює в 1 000 грн. Позивач в судове засідання 12.01.2015 року надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання 12.01.2015 року не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим рекомендованим повідомленням. Заяву про збільшення позовних вимог отримав 22.12.2014 року, що підтверджується поштовим рекомендованим повідомленням. Проте, представник відповідача Чернюк В.В. надіслав суду заперечення проти позову, просив справу розглянути у його відсутності та в позові відмовити та застосувати позовну давність щодо позовних вимог позивача (а.с. 58-71). Судом встановлено, що 10.04.2008 року між [PERSON] та Центральним відділенням філії ВАТ "КБ "Надра" Житомирське РУ, правонаступником якого є ПАТ "КБ "Надра" укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, оформленого в рамках Пакету послуг "ПП Базовий +" № 936146, на підставі якого було здійснено відкриття поточного карткового рахунку [NUMBER] у євро, що підтверджується випискою-повідомленням до Договору про комплексне банківське обслуговування. Станом на 17.02.2010 року залишок коштів на поточному рахунку становив 9574, 80 євро. Позивачем неодноразову було подано до банку заяви про закриття банківського рахунку та повернення коштів, однак банк відмовляв, аргументуючи тим, що з 10.02.2009 року в ВАТ КБ "Надра" введено Тимчасову адміністрацію, згідно Постанови Правління НБУ № 59 від 10.02.2009 року. Позивач звертався до відповідача з заявами про закриття банківського рахунку та повернення коштів від 11.02.2009 року та 28.02.2011 року та вважає, що у період з 11.02.2009 року по 13.08.2011 року мало місце безпідставне користування відповідачем чужими грошовими коштами, тому банк має сплатити йому проценти за користування коштами в сумі 2234, 87 євро. З вимогою про стягнення відсотків у розмірі 1296 євро за період з 10.02.2010 року по 12.08.2011 року позивач звернувся 13.08.2014 року. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 10.04.2008 року позивачем підписано Анкету клієнта та Виписку-повідомлення до Договору про комплексне банківське обслуговування, відповідно до яких останній надав доручення відповідачу відкрити рахунки відповідно до обраного Пакету послуг і надав своє підтвердження про згоду з умовами договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у ВАТ "КБ "Надра" та тарифами банку. Відповідно до тарифів, які діяли в ПАТ "КБ "Надра" в період з 16.04.2009 року відсоткова ставка по поточному рахунку становить 0, 10 %. Як вбачається з Поточного звіту за операціями по поточному рахунку [NUMBER], банком нараховано та фактично сплачено проценти на залишок коштів, які знаходились на поточному рахунку позивача, відповідно до укладеного Договору та діючих тарифів. Відповідно до ч. 2 ст. 1070 ЦК України, проценти, передбачені частиною першою цієї статті, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу. Разом з тим, відповідно до ст.ст. 536, 1061 ЦК України, відповідач має сплатити проценти за користування коштами позивача в сумі 2234, 87 євро за період з 12.02.2009 року по 13.08.2011 року. Проте виходячи з позовної заяви та матеріалів справи, позивач дізнався про порушення свого права 11.02.2009 року, після того, як ним була подана заява до банку про закриття банківського рахунку та повернення коштів. При цьому позивач в будь-який момент міг скористатись своїм правом та дізнатись про суми нарахованих та сплачених коштів по поточному рахунку. Однак, з вимогою про стягнення відсотків та 3 % річних позивач звернувся до суду лише 13.08.2014 року, пропустивши строк позовної давності. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Також задоволенню не підлягає вимога щодо стягнення моральної шкоди, яка є похідною вимогою у випадку задоволення основної позовної вимоги, тому суд у її задоволенні також відмовляє.

Outcome: dismissed