Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO], зазначивши, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS], та оскільки за життя [PERSON], заповіт не складав, у шлюбі не перебував та дітей не мав, єдиним спадкоємцем за законом першої черги після його смерті був його рідний батько [PERSON], який відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Виконавчим комітетом Ничипорівської сільської ради Яготинського району Київської області, актовий запис № 4 від 28 січня 2015 року, помер [INFO]. Додатково зазначивши, що відповідно до ст. 1263 ЦКУ у третю чергу право на спадкування за законом мають рідний дядько та тітка спадкоємця, тому єдиною спадкоємницею померлого [PERSON] є його рідна тітка [PERSON], за заявою якої про прийняття спадщини Державним нотаріусом П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори була заведена спадкова справа після його смерті, додатково зазначивши, що спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] немає. Відповідно довідки Житлово-експлуатаційної контори № 305 Деснянського району м. Києва, у квартирі [ADDRESS] [PERSON] була зареєстрована з 18.12.1985 року по день смерті - [INFO], померла була знята з обліку 05.12.2002 року та [PERSON], який був зареєстрований 18.12.1985 року по день смерті [INFO], померлий знятий з обліку 17.06.2014 року, проте не встиг зареєструвати в установленому законом порядку право власності на квартиру, тому постановою 12.03.2015 року державного нотаріуса П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори було відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] У судовому засіданні позивач, її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити, надавши відповідні пояснення. Представник відповідача Київської міської Ради у судове засідання не з'явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за відсутністю представника, надавши письмові пояснення в яких зазначив, що позивач відноситься до третьої черги спадкоємців за законом. Представник третьої особи Головного управління юстиції в м. Києві у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутністю представника, надавши письмові пояснення. Представник третьої особи П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутністю представника. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 15). [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] та рідною тіткою [PERSON], що підтверджується Рішенням Деснянського районного суду від 25.05.2015 року (а.с. 7-12). Відповідно даних Комунального підприємства Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за: [PERSON], [PERSON] в рівних долях на підставі свідоцтва по право власності на житло, виданого відділом приватизації державного житлового фонду Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації 25.02.2002 року, що також підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло (а.с. 16-17). Відповідно копії довідки Житлово-експлуатаційної контори № 305 Комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського району м. Києва у квартирі [ADDRESS] [PERSON] була зареєстрована з 18.12.1985 року по день смерті - [INFO], померла та була знята з обліку 05.12.2002 року; [PERSON], який був зареєстрований з 18.12.1985 року по день смерті - [INFO], помер та був знятий з обліку 17.06.2014 року; більш ніхто зареєстрований не був (а.с. 18). Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON], оскільки він фактично вступив у володіння спадковим майном, проте право на спадщину не оформив, що було встановлено судом. [PERSON] 18 лютого 2015 року звернулась до П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 1). Постановою від 12 березня 2015 року державного нотаріуса П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON], через не прийняття нею спадщини в установлений законом строк та не підтвердження родинних стосунків з померлим. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 25.05.2015 року було встановлено факт родинних відносин між позивачем та померлими, а саме: що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] та рідною тіткою [PERSON], визначений додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. [PERSON] 17 червня 2015 року звернулась до П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 35). Постановою від 17 червня 2015 року державного нотаріуса П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори було відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON], через відсутність правовстановлюючих документів на квартиру (а.с. 36). Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Згідно із статтею 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 Цивільного кодексу України. Стаття 1222 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 цього Кодексу спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до статті 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Стаття 1263 Цивільного кодексу України передбачає, що у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1226 Цивільного кодексу України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно статті 3 Цивільного Процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви. На підстав викладеного,

Outcome: approved