Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

17.06.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтувавши свої вимоги тим, що між нею та відповідачем 13.02.2010 року був укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис № 30, від шлюбу вони дітей не мають. Сім'я розпалася у квітні 2015 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння одне одного. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. На теперішній час ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. При таких обставинах вважає, що їх сім'я розпалась остаточно, подальше сумісне проживання та збереження сім'ї неможливе. Відповідач добровільно розірвати шлюб не бажає. З огляду на це просить шлюб розірвати та залишити їй прізвище "Кузнецова". Відповідно до ч.9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Останнім відомим позивачеві місцем реєстрації проживання [PERSON] є [ADDRESS] (Петровський район м. Донецька). Згідно із ст.1 Закону України Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам, зокрема, для справ, підсудних Петровському районному суду м. Донецька, визначена підсудність Краснолиманському міському суду Донецької області. За таких обставин цивільна справа відносно відповідача [PERSON] підлягає розгляду Краснолиманським міським судом Донецької області. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просила справу розглянути без її участі та проти заочного розгляду справи не заперечує. (а.с. 11). Відповідача [PERSON] було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи (а.с. 14). Однак відповідач в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, заперечень проти вимог позивача не висунув. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України. Судом встановлено, що між сторонами 13.02.2010 року був укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис № 30 (а.с. 5). Від шлюбу вони дітей не мають. Сім'я розпалася у квітні 2015 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння одне одного. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. На теперішній час ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. При таких обставинах вважає, що їх сім'я розпалась остаточно, подальше сумісне проживання та збереження сім'ї неможливе. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст.ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у зв'язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивач наполягає на розлученні та не згодна на примирення. Тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Крім того, враховуючи те, що при реєстрації шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище з "Єльчищева" на "Кузнецова" і наполягає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем "Кузнецова", її клопотання слід задовольнити, бо відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved