Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] в якому просять усунути перешкоди в праві власності та визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою[ADDRESS] і зняття вказаних осіб з реєстраційного обліку по даній квартирі. Свої позовні вимоги позивачі обґрунтували тим, що на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2014 року та рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 22 травня 2014 року вони - [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками трикімнатної ізольованої квартири за адресою - [ADDRESS]. Згідно рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2014 року позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], треті особи - [PERSON], [PERSON], [PERSON], про витребування майна задоволено, витребувано на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] від [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 22 травня 2014 року позовні вимоги [PERSON] задоволені та визнано за [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO]. Згідно довідки КП "Харківське міське БТІ" вул. Огарівська раніше мала найменування вул. Огаревського або вул. Огарєвського. Перейменування відбулось на підставі рішення Харківської міської ради. Разом з тим в квартирі за адресою [ADDRESS] зареєстровані відповідачі [PERSON] та її дочка [PERSON], які після набрання чинності рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2014 року та відмови в відкритті касаційного провадження в червні 2014 року добровільно виселились зі спірної квартири, вивезли всі свої речі, в квартири з цього часу не з"являються, квартирою не цікавляться. При виселенні з квартири в червні 2014 року [PERSON] обіцяла, що вона здійснить зняття з реєстрації щодо себе та своєї дочки найближчим часом, приблизно до середини липня місяця 2014 року. Однак, до теперішнього часу свою обіцянку знятись з реєстрації за адресою спірної квартири [ADDRESS], вона не виконала, до цього часу вона та її дочка [PERSON] залишаються зареєстрованими в квартирі. Після виселення відповідачів [PERSON] та її дочки [PERSON] в червні 2014 року позивачі вселились до квартири, проводять її ремонт. Однак, зареєструватись за місцем свого проживання вони не можуть, оскільки в квартирі залишаються зареєстрованими відповідачі. Не маючи реєстрації за місцем свого проживання, вони не можуть користуватись медичними та соціальними послугами за місцем свого проживання. Таким чином, відповідачі [PERSON] та [PERSON] створюють позивачам як власникам цієї квартири перешкоди у здійсненні права користування своїм майном. Представники позивачів в судове засідання з"явились. Позов підтримали в повному обсязі, надали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з"явились, про день, час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Заяв від відповідачів не надходило. За таких обставин, суд, з урахуванням позиції представників позивачів ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представників позивачів, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав . Як вбачається із свідоцтва про право власності на житло від 28.02.2000 року №4-00-150061-Х1 власниками квартири [ADDRESS] на умовах спільної сумісної власності є - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. У відповідності з рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2014 року позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], треті особи - [PERSON], [PERSON], [PERSON], про витребування майна задоволено та витребувано на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] від [PERSON] квартиру [ADDRESS]. З рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 22 травня 2014 року вбачається, що позовні вимоги [PERSON] задоволені. Визнано за [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO]. В судовому засідання встановлено, що після того, як позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] стали законними власниками спірної квартири за адресою: [ADDRESS] , колишні власники, а саме відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] з реєстраційного обліку по даній адресі не знялись, що підтверджено довідкою житлово-комунальної організації з місця проживання про склад сім»ї . Із акту, складеного сусідами за місцем розташування квартири, вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживають, членами сім"ї власників квартири не являються. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки, право приватної власності на квартиру позивачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] була набуто на законних підставах відповідачі [PERSON] та [PERSON] втратили всі права (володіння, розпорядження та користування) цією квартирою, а позивачі набула ці права. В судовому засідання представники позивача зазначили, що знаходження відповідачів на реєстраційному обліку в квартирі, власником якої є позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] , створює перешкоди в здійсненні ними своїх повноважень власників, вони не має можливості використовувати та розпоряджатися належним їм на праві власності майном у повному обсязі. Відповідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог позивачів в частині усунення перешкод в користуванні та розпорядженні квартирою [ADDRESS], та визнанні [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування в цій квартирі, Крім того, у відповідності з ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстраційного обліку, реєстрації місця проживання особи можливе на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням або визнання втратившим право користування житловим приміщенням. Виходячи з того, що Закон України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов"язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов"язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Оскільки, суд задовольняє позов в частині усунення перешкод в користуванні та розпорядженні квартирою [ADDRESS], визнає [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування в вказаній квартирі, то з урахуванням вимог ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зазначене рішення є підставою для зняття з реєстрації відповідачів. У зв'язку з чим позовна вимога про зняття з реєстрації відповідачів по даній квартирі задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: partial