Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

У липні 2021 року [PERSON] звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] зазначила, що вони з [PERSON] 02.10.2004 року року зареєстровали шлюб, який було розірвано за рішенням суду від 04.11.2020 року. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Дочка постійно проживає разом з позивачем. На підставі вищенаведеного, позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.07.2021 року та до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, повідомлена у встановленому законом порядку про дату, час і місце розгляду справи, також надала до суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведене, суд у відповідності до ст. 211, 223 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу за відсутності учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів. Крім того, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно приписів ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судовим розглядом встановлено, що 02.10.2004 року року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, який було розірвано рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 04.11.2020 року (а.с.3-4). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02 жовтня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Новоайдарського районного управління юстиції Луганської області, батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Дитина знаходиться на утриманні позивача та постійно проживає разом з нею. Так, з довідки № 1810, виданої 06.05.2021 року виконавчим комітетом Новоайдарської селищної ради, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] до складу сім`ї зареєстрованих входять [PERSON] , [PERSON] (донька), [PERSON] (чоловік), [PERSON] (донька) (а.с.7). З наданої відповідачем оригіналу довідки з місця роботи СФГ "Айдар-Овощ" за вих. № 190 від 15.11.2021 судом встанволено, що [PERSON] працює в СФГ "Айдар-Овощ" з 26.04.2019 на посаді тракторста -машиніста та за період роботи з 01.01.2021 по 31.10.2021 становить 185760,40 грн. Також з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що на утримання відповідача знаходиться ще син - [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991 р., держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років з 1 липня 2021 року становить 2510 гривень. Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, їх належність, допустимість, достовірність, з урахуванням того, що відповідач є особою працевлаштованою і отримує регулярний дохід, та за законом зобов`язаний утримувати свою неповнолітню дочку до досягнення нею повноліття, а також потреби неповнолітньої дитини у матеріальному забезпеченні, які позивач одноособово забезпечити не має змоги, беручи до уваги рівний обов`язок батьків щодо утримування дитини, з урахуванням наявності у відповідача іншої малолітньої дитини і визнання ним позову у повному обсязі, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі заявленому у позові згідно ст. 182 СК України, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, а з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, та до досягнення дитиною повноліття. Статтею 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов пред`явлено до суду 20.07.2021 року, а тому, з урахуванням положень ст. 191 СК України, позовні вимоги в частині стягнення аліментів з 19.07.2021 року не підлягають задоволенню. Крім того, суд роз`яснює, що відповідно до ст.ст. 80, 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору при подачі позову, він стягується з відповідача в дохід держави. Позивачі при подачі позовів про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору відповідно до положень ЗУ «Про судовий збір», тому відповідач має сплатити в дохід держави судовий збір, який складає 908,00 грн. Відповідно до ст. ст. 112, 180, 181,182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial