Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] року померла її рідна тітка, [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) площею 5,36 умовних кадастрових гектар, що розташована на території Добрівської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області та яке їй належало на підставі сертифікату на право на земельну ділянку (пай) серії [NUMBER] виданого 11.07.1997 року Вільшанською РДА. Факт належності вказаного сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] [PERSON] встановлено рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 12.08.2014 року по справі №384/497/14-ц. Оскільки [PERSON] під час життя не мала дітей, чоловіка і батьків, то відповідно до статті 530 ЦК УРСР в редакції 1963 року, єдиним спадкоємцем за законом померлої була рідна сестра, її мати, [PERSON], яка протягом шести місяців фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Факт родинних відносин, що [PERSON] та її мати, [PERSON], є рідними сестрами, встановлено рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 08.05.2014 року по справі №384/287/14-ц. ЇЇ мати [PERSON], яка проживала разом з нею в [ADDRESS], померла [INFO] року. Усі документи померлих [PERSON] та її рідної сестри [PERSON] знаходяться у позивача. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом позивач звернулася до нотаріуса, який своєю постановою відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Димитрова в с. Добре Вільшанського району Кіровоградської області, розміром 5.36 в умовних кадастрових гектарах, що залишилась після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Зазначена відмова обгрунтована оригіналу правовстановлюючого документа. У зв»язку з наведеним, просить визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 5,36 умовних кадастрових гектар, яка розташована на території Добрівської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, що належало [PERSON], яка померла [INFO] року, на підставі сертифікату на право на земельну ділянку (пай) серії [NUMBER] виданого 11.07.1997 року на підставі рішення Вільшанської районної державної адміністрації від 11.06.1997 року №144-р на ім'я [PERSON], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року в смт Вільшанка Кіровоградської області. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права (частина 2 статті 16 ЦК України). Відповідно до п.1 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування": спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року № 3425-ХП "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року № 2709-ІУ "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Крім цього, Пленум Верховного суду України у п.11 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до пункту 17 Перехідних положень Земельного Кодексу України від 25 жовтня 2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно зі ст. 525 ЦК УРСР в редакції 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ч.1ст.524 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга) (ст.530 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Судом встановлено, що позивач народилась [INFO] року в смт. Цалка Грузії, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 24 лютого 1945 року виконкомом Цалкінської сільської ради. У вказаному свідоцтві батьками заявниці зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). 09 жовтня 1966 року позивач уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з "[PERSON]" на "[PERSON]", про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 09 жовтня 1966 року Вільшанським ЗАГС Добровеличківського району Кіровоградської області (а.с.7). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого [INFO] року відділом реєстрації актів громадянського стану Вільшанського районного управління юстиції, [PERSON] померла [INFO] року у віці 89 років в смт. Вільшанка Вільшанського району Кіровоградської області (а.с.9). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 22 липня 1998 року Станкуватською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області, [PERSON] померла [INFO] року у віці 87 років в с. Станкувате Вільшанського району Кіровоградської області (а.с.8). Рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 08.05.2014 року, яке набрало законної сили 20.05.2015 року, встановлено факт родинних відносин, що [PERSON], яка померла [INFO] року в с. Станкувате Вільшанського району Кіровоградської області є рідною сестрою [PERSON], яка померла [INFO] року в смт Вільшанка Кіроваоградської області та рідною тіткою [PERSON], [INFO], уродженкою смт Цалка Грузії (а.с.10-11). Відповідно до довідки відділу Держгеокадастру у Вільшанському районі за № 31-1107-0.3-1018/2-15 від 07.08.2015, згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП ім. Димитрова, запис №511 на ім»я [PERSON] зареєстрований сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], розмір земельної частки (паю), розташованої на території Добрівської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, становить 5.36 умовних кадастрових гектар. Згідно з рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 12 серпня 2014 року встановлено факт належності [PERSON], яка померла [INFO] року в с. Станкувате Вільшанського району Кіровоградської області, сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого на ім»я [PERSON] головою Вільшанської районної державної адміністрації 11.07.1997 року на підставі рішення Вільшанської районної державної адміністрації від 11.06.1997 року №144-р про належність права на земельну частку (пай) КСП ім. Димитрова, розміром 5.36 умовних кадастрових гектар (а.с.12). Відповідно до інформації завідуючої Вільшанською державною нотаріальною конторою та інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та (заповіти/спадкові договори), після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, спадкова справа не заведена. Згідно з інформацією завідуючої Вільшанською державною нотаріальною конторою та інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та (заповіти/спадкові договори), після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року в смт. Вільшанка Вільшанського району Кіровоградської області заведена спадкова справа №47/2016. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Вільшанського районного нотаріального округу Науменка Ф.С. від 01 вересня 2016 року, [PERSON]відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Димитрова в с. Добре Вільшанського району Кіровоградської області, розміром 5.36 в умовних кадастрових гектарах, що залишились після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, у зв'язку з ненаданням правовстановлюючого документу (а.с.17). Згідно з довідкою, виданою виконкомом Станкуватської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області за №131 від 27 липня 2016 року, організаційні, матеріальні та фінансові витрати на поховання [PERSON], [INFO] здійснила рідна сестра померлої [PERSON], [INFO], яка на протязі шести місяців з дня її смерті розпоряджалася майном померлої. Крім того їй були передані сільською радою особисті документи померлої, в тому числі ощадна книжка серії [NUMBER] в філії Ощадбанку №3168 смт. Вільшанка. Як вбачається з довідки за №1017, виданої 05.02.2016 року виконкомом Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області, [PERSON] з 2000 року до дня своєї смерті, [INFO] року проживала спільно з донькою [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с.14). Відповідно до довідки, виданої виконкомом Вільшанської селищної ради Кіровоградської області за №2989 від 05.07.2016 року, [PERSON], яка померла [INFO] року постійно проживала без реєстрації за адресою [ADDRESS] Спільно з нею на день її смерті [INFO] року проживала її донька [PERSON]. Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Відповідно до ст. 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. [PERSON] скористалася своїм правом, звернувшись до суду із відповідним позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Матеріалами справи встановлено, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року в с. Станкувате Вільшанського району Кіровоградської області, її рідна сестра [PERSON], яка померла [INFO] року в смт Вільшанка Кіровоградської області протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, а отже прийняла спадщину на належне їй право на земельну частку (пай), розміром 5,36 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Добрівської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, про що свідчить довідка Станкуватської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області за №131, видана 27 липня 2016 року. Незважаючи на відсутність письмового звернення із відповідною заявою до нотаріальної контори, вона вчинила дії, що свідчать про прийняття нею спадщини, передбачені ст.549 ЦК УРСР. Спадкоємці першої черги та інші спадкоємці відсутні. Поряд з цим, судом встановлено, що відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР (1963 року), який діяв на момент відкриття спадщини, позивачка є спадкоємцем за законом і має право на спадщину, що залишилась після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO] року в смт Вільшанка Кіровоградської області, яка складається із права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім.. Димитрова в с. Добре Вільшанського району Кіровоградської області, розміром 5.36 умовних кадастрових гектар, що належала її рідній сестрі [PERSON], яка померла [INFO] року, після смерті якої вона фактично прийняла спадщину. Інших спадкоємців по справі немає і відсутні будь-які докази на спростування законності заявлених позовних вимог. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову, а тому суд приходить до переконливого висновку, що позивач має право на прийняття спадщини за законом, що залишилась після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO] року в смт Вільшанка Кіровоградської області, а тому порушене право позивача на успадкування майна підлягає судовому захистові. На підставі викладеного та

Outcome: approved