Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Рішенням Рівненського міського суду від 30.07.2021р. позовну заяву [PERSON] задоволено частково. Відмовлено [PERSON] у задоволенні позову в частині скасування наказу Директора КП " Інтелектуальні транспортні системи - Рівне РМР" № 13 від 11.11.2020р. про скорочення штату підприємства. Відмовлено [PERSON] у задоволенні позову в частині вимоги про поновлення на роботі. Змінено дату звільнення [PERSON] та ухвалено вважати звільненою заступника директора [PERSON] відповідно до п.1.ч.1 ст. 40 КзПП України - у зв`язку із скороченням штату підприємства з 20 лютого 2021 року. Зобов"язно Комунальне підприємство "Інтелектуальні транспортні системи- Рівне" Рівненської міської ради нарахувати [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29.01.2021р. по 30.07.2021року з урахуванням порядку оплати праці за лікарняними листами за період з 27.01.2021р. по 19.02.2021р., оригінали яких надати відповідачу. 29.07.2021р. адвокат позивачки Шевчук В.С. у судовому засіданні повідомив, що ним буде подано до суду заяву про відшкодування позивачці понесених витрат на правничу допомогу. 06.08.2021р. адвокат позивачки [PERSON] - Шевчук В.С. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом [PERSON] до Комунального підприємства "Інтелектуальні транспортні системи- Рівне" Рівненської міської ради про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, скасування наказів та стягнення моральної шкоди. Просив стягнути з відповідача Комунального підприємства "Інтелектуальні транспортні системи- Рівне" Рівненської міської ради на користь [PERSON] 6 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. У судовому засіданні представник позивачки адвокат Шевчук В.С. підтримав заяву, просив задовольнити. Пояснив, що понесені позивачкою витрати на правничу допомогу підтверджуються актом від 02.08.2021р. згідно якого сума витрат становить 6000,00 грн., які просив стягнути з відповідача. Представник відповідача адвокат Савонік Н.І. в судове засідання не з`явилася. Згідно поданого до суду клопотання просила відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу. У клопотанні зазначила, що докази мають бути надані в строки, що визначені ст. 141 ЦПК України, а сума має відповідати вимогам визначеним ч.4 ст. 137 ЦПК України. У своїй заяві адвокат Шевчук Віктор Сергійович описує, що судом з прийняттям рішення по справі не було вирішено питання щодо розподілу витрат на професійну правову допомогу. Зазначає, що 29 липня 2021 року Позивачем було подану до суду квитанцію про фактичну сплату відповідного гонорару адвоката. Проте, вважають, що на момент ухвалення рішення по даній справі до суду не було надано усі докази, які підтверджують понесення витрат на професійну правову допомогу в розумінні ст. 137 ЦПК України. Зокрема, у заяві про прийняття додаткового рішення щодо розподілу судових витрат було долучено акт №1/21-03/14 суми гонорару адвокатського бюро за надану правничу допомогу згідно договору № 21-03/14 від 01 березня 2021 року. Такий акт, є первинним документом, що підтверджує надання послуг. Відтак, докази про розподіл судових витрат подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивачем та її представником не було здійснено жодної заяви, а докази не були подані до суду до моменту закінчення судових дебатів. Водночас, заява про прийняття додаткового рішення щодо розподілу судових витрат з доказами надійшла до суду 06 серпня 2021 року, тобто виходячи за рамки 5-ти денного строку. Поряд з цим, у акті №1/21-03/14 суми гонорару адвокатського бюро за надану правничу допомогу згідно договору № 21-03/14 від 01 березня 2021 року, адвокатом зазначається участь у судових засіданнях Рівненського окружного адміністративного суду. Оскільки, засідання відбувалися у Рівненському міському суді Рівненської області, то з акту неможливо встановити чи має місце до застосування участь у засіданнях по даній справі. Адвокатом, також, не зазначалося в які дні відбувалося засідання, що не дозволяє визначити час адвоката проведений у суді та свідчить про неспівмірність витрат пов`язаних з наданням правової допомоги. Суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутність представника відповідача. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши їх в сукупності суд прийшов до наступних висновків. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умовило до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом , справи (п.1 ч. З ст. 141 ЦПК України). Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Так, [PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом за яким просила поновити строк на звернення до суду із позовом, у зв`язку з отриманням наказу про своє звільнення лише 19.02.2021 р.. Скасувати наказ Директора КП «Інтелектуальні транспортні системи - Рівне» РМР №01-к від 28.01.2021 р. про звільнення [PERSON] із займаної посади. Скасувати наказ Директора КП «Інтелектуальні транспортні системи - Рівне» РМР №13 від 11.11.2020 р. про скорочення штату підприємства. Поновити [PERSON] на раніше займаній посаді заступника директора КП «Інтелектуальні транспортні системи - Рівне» РМР . Стягнути з Комунального підприємства «Інтелектуальні транспортні системи - Рівне» Рівненської міської ради на користь [PERSON] на підставі ч. 2 ст. 235 КЗпП України середній заробіток за час вимушеного прогулу. Стягнути з Комунального підприємства «Інтелектуальні транспортні системи - Рівне» Рівненської міської ради на користь [PERSON] на підставі ст. 237-1 КЗпП України компенсацію заданої моральної шкоди в розмірі 20 000 грн. Рішенням Рівненського міського суду від 30.07.2021р. позовну заяву [PERSON] задоволено частково. Відмовлено [PERSON] у задоволенні позову в частині скасування наказу Директора КП " Інтелектуальні транспортні системи - Рівне РМР" № 13 від 11.11.2020р. про скорочення штату підприємства. Відмовлено [PERSON] у задоволенні позову в частині вимоги про поновлення на роботі. Змінено дату звільнення [PERSON] та ухвалено вважати звільненою заступника директора [PERSON] відповідно до п.1.ч.1 ст. 40 КзПП України - у зв`язку із скороченням штату підприємства з 20 лютого 2021 року. Зобов"язно Комунальне підприємство "Інтелектуальні транспортні системи- Рівне" Рівненської міської ради нарахувати [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29.01.2021р. по 30.07.2021року з урахуванням порядку оплати праці за лікарняними листами за період з 27.01.2021р. по 19.02.2021р., оригінали яких надати відповідачу. Отже, рішенням суду були поновлені встановлені судом у судовому засіданні порушені трудові права [PERSON] , проте підстави за якими позов задоволено частково, не ті, які були покладені у позовну заяву позивачем. Позов задоволено частково. Відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК , у разі часткового задоволення позову - судові витрати покладаються на обмдві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Витрати [PERSON] по справі №569/4872/21 складаються я з витрат на професійну правничу допомогу. З метою реалізації права, що передбачене ч. 1 ст. 15 ЦПК України, між [PERSON] та Адвокатським бюро « Шевчука Віктора» було укладено договір про надання правничої допомоги предметом якого є надання АДВОКАТСЬКИМ БЮРО правової допомоги Клієнтові з приводу представництва та захисту його інтересів у судах загальної юрисдикції при вирішенні питань, що стосуються захисту інтересів Клієнта у справі про поновлення на раніше займаній посаді та стягнення у зв`язку із цим усіх необхідних компенсацій. Обов`язки по наданню правничої допомоги згідно даного Договору покладено на адвоката Шевчука Віктора Сергійович, що підтверджується ордером про надання правничоої допомоги Серія ВК № 1009799. 29.07.2021р. представник позивача подав до суду через канцелярію квитанцію про оплату [PERSON] витрат на правничу допомогу в сумі 3000,00 грн. від 16.04.2021р., та 3000,00 грн. згідно квитанції від 21.07.2021р. З оглянутого судом акту № 1/21 - 03/14 від 02.08.2021р. вбачається, що адвокатом було надано клієнтові послуги на суму 6000,00 грн., які складаються з наступного: підготовка позовної заяви - 2 год. - 1000,00 грн. на 1 год. - всього 2000,00 грн.; підготовка відповіді на відзив - 1 год. 1000,00 грн. - всього 1000,00 грн., представництво інтересів Клієнта в суді - 3 год. - 1000,00 грн. - всього 3000,00 грн. У судовому засіданні до виходу суду до нарадної кімнати представник позивачки адвокат Шевчук В.С. повідомив суд, що впродовж п"яти днів після ухвалення рішення ним буде подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат за надання правничої допомоги та через канцелярію суду подано заяву про доручення до справи квитанцій про оплату позивачкою витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 п. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Копію повного рішення суду представник позивача отримав 09.08.2021р., що підтверджується його особистим підписом на довідковому аркуші справи, про намір подати заяву оголосив у судовому засіданні 29.07.2021р., заяву надіслав поштою до суду 03.08.2021р., яка була зареєстрована в суді 06.08.2021р. Судом встановлено, що на виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України докази на підтвердження заяви представника позивача про витрати на професійну правничу допомогу, подані позивачем протягом чотирьох днів після ухвалення судового рішення, тобто, позивач не пропустив п`ятиденний строк звернення з відповідною заявою до суду. Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. При вирішенні вимог відповідача щодо стягнення судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою, то суд застосовує такі норми права. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. За п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. До заяви про вирішення питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу долучені наступні докази: копія Договору про надання правничої допомоги від 01.03.2021р. (а.с.25); квитанція № 119 від 16.04.2021р. про оплату 3000,00 грн. правничої допомоги «Адвокатському бюро Шевчука Віктора» та від 21.07.2021р. на суму 3000,00 грн.; Акта № 1/21-03/14 від 02.08.2021р. про суми гонорару адвокатського бюро за надану правничу допомогу згідно договору № 21-03/14 від 01.03.2021р. вартість послуг за яким становить 6000,00 грн . Ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція викладена зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§ 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§§ 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§ 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно з частиною першою та третьою статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. При цьому договір про надання правової допомоги повинен містити детальний опис правових послуг, що надаються, та їх вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо. Суд, проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді позивачу, приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правничої допомоги від 01.03.2021 року, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, участь у судових засіданнях вважає, що стягнення витрат за надання професійної допомоги адвоката, які понесла позивачка підлягають до задоволення частково. З оглянутих судом протоколів судових засідань вбачаєьбся, що адвокат Шевчук В.С. приймав участь у судових засіданнях: 21.04.21р. - 5 хв (а.с.83); 20.05.2021 - 17 хв (а.с.99); 07.07.21 - 52 хв (а.с.156); 29.07.21 - 2год.24 хв.(а.с.174); 30.07.21 - 4 хв. (а.с.175). Всього - 3 год. 07 хв., що становить 3 тис.119 грн. з розрахунку 3.0 7 год х 1000,00 грн. (за одну годину ) 3 год. х1000 грн.+ ( 7 хв. х 0,17 грн. вартість однієї хвилини) = 3119,00 грн. За наведених обставин, суд вважає, що підлягають до стягнення понесені позивачкою витрати за надання професійної правничої допомоги адвоката в розмірі 50% фактично понесених витрат: 1500,00 грн. за надання допомоги при підготовці позову, відзиву та 1559,50 грн. за участь у судових засіданнях адвоката , а всього 3059,50 грн.. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial