Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

В обгрунтування позову позивачка посилається на те, що16.07.2015 року на шпальтах газети "Замок" було розміщено статтю під назвою "Сусідка-вбивця". В цій статті наведені матеріали, які є неправдивими і порочать її честь і гідність. Інформація розміщена такого змісту "7.07.2015 року біля 19 год. на подвір"ї жителів м.Дубно що на вул.Гайдамацькій забігла схвильвана сусідка [PERSON] (пенсійного віку) з погрозою забити їхнього кота. Через три дні котик зник. Скоєний нею вчинок вона мотивує тим, що він зайшов до неї у двір, залишив багато пуху, смороду та засідає на її курчат (яких він не зачіпав). [PERSON] постійно дратувало те, що Рижика любили та гарно за ним доглядали. Хочеться додати, що пані [PERSON] не розмовляє з багатьма сусідами з тієї причини, що ненавидить їхніх домашніх тварин. В цій ситуації в правоохоронні органи звертатися безнадійно, тому що, зі слів пані [PERSON], її діти працюють суддями та прокурорами в м.Рівне. Чи можуть такі небезпечні люди жити серед нас?". 17 липня 2015 року їй стало відомо про цю статтю в газеті під заголовком "Сусідка-вбивця" за підписом "Сусіди", в якій яїї звинуватили у вбивстві кота, хоча така подія взагалі не мала місця. Такий заголовок у статті та неправдиві відомості повідомлені у статті принижують її честь, гідність і ділову репутацію, як громадянина, оскільки характер висловлювань в статті фактично зводить до звинувачень у вчиненні нею злочину, а саме вбивстві тварин якого вона ніколи не вчиняла, оскільки кіт Рижик нагулявшись повернувся додому живий і здоровий. Дана інформація перевірена не була. Між нею і сусідкою [PERSON] 14 липня 2015 року виник конфлікт, на її зауваження краще доглядати за своїм котом, оскільки на подвір"ї у нічний час виставлений капкан для відлову щурів, а відтак у нього може попасти кіт і загинути, під час якого [PERSON] назвала її "Вбивцею" в присутності сторонніх осіб, сусідів та членів її сім"ї. Вважає, що висловлювання [PERSON] не відповідають дійсності, є перекрученими та порочать її честь та гідність. Внаслідок неправомірних дій відповідачів та розповсюдження неправдивої інформації, порушено її права на повагу честі та гідності, завдали їй моральної шкоди, яка виражається у душевних стражданнях, в результаті чого погіршився стан здоров"я, стався гіпертонічний криз, що змусило її звертатися за медичною допомогою. Моральну шкоду оцінює у 6000 грн. В судовому засіданні представиник позивача позовні вимоги підтримиав з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач - редакція Дубенсього громадсько-політичного тижневика "Замок" позовні вимоги не визнали, подали заперечення. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, подала заперечення проти позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши матеріали справи, прийшов до слідуючого. В газеті Дубенського громадсько-політичного тижневика "Замок" №29(424) від 16.07.2015 року було надруковно статтю "Сусідка-вбивця". В даній статті наведені матеріали такого змісту: "7.07.2015 року близько 19 год. на подвір"я жителів м.Дубно, що на вул.Гайдамацькій, забігла схвильована сусідка [PERSON] (пенсійного віку) з погрозою забити їхнього кота. Через три дні котик зник. Скоєний нею вчинок вона мотивує тим, що він, зайшовши до неї у двір, залишив багато пуху, смороду та засідав на її курчат (яких він не зачіпав). [PERSON] постійно дратувало те, що Рижика любили та гарно за ним доглядали. Хочеться додати, що пані [PERSON] не розмовляє з багатьма сусідами з тієї причини, що ненавидить їхніх домашніх тварин. В цій ситуації в правоохоронні органи звертатися безнадійно, тому що, зі слів пані [PERSON], її діти працюють суддями та прокурорами в м.Рівному. Чи можуть такі небезпечні люди жити серед нас ?".(а.с.5). В ст. 32 Конституції України зазначено, що кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім"ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до роз"яснення Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.19 Постанови від 27.02.2009 року №1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутацуії фізичної та юридичної особи", вирішуючи питання про визнання інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з"ясовувати чи є вона фактичним твердженням чи оціночним судженням. В ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно висвітлення питання загального інтересу надається журналістам із застерженням, що вони повинні діяти добросовісно й забезпечувати точність та надійність інформації. В ст.302 ЦК України зазначено, що фізична особа, яка поширює інформацію зобов"язана переконатися в її достовірності. В п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 "Про судову пркатику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" зазначено, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення цією особою зокрема норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспіьному чи політичному житті, тощо). В ст.297 ЦК України встановлені право на повагу до честі і гідності особи. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. В ст.9 Закону України "Про інформацію" вказано, що всі громадяни України, юридичні особи і державні органи мають право на інформацію. Це право передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення та зберігання відомостей, необхідних їм для реалізації ними своїх прав, свобод і законних інтересів, здійснення завдань і функцій. Але реалізаця права на інформацію громадянами, юридичними особами і державою не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших осіб. В ст.277 ЦК України зазначено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім"ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила не доведе протилежного. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Посилання представника відповідача редакції громадсько-політичного тижневика "Замок" на те, що в газеті опублікована стаття не про позивачку, що це збіг обставин, а персонажі вигадані, не може бути прийнято судом до уваги. Судом встановлено, що дійсно 14 липня 2015 року між позивачкою [PERSON] та [PERSON] відбувся конфлікт за кота Рижика. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є особою пенсійного віку, проживає [INFO], діти є суддями. Інших осіб на ім"я [PERSON] по вул. Гайдамацькій в м.Дубно немає. Свідок [PERSON] в суді підтвердила, що в липні 2015 року вона в газеті "Замок" прочитала статтю "Сусідка-вбивця". Зразу зрозуміла, що це мова йде за [PERSON] Свідок [PERSON] підтвердила, що у [PERSON] є кіт Рижик, їх сусідкою є [PERSON] [PERSON] під час конфлікту з [PERSON] називала її вбивцею, казала що вона вбила їх кота. Свідок [PERSON] підтвердив, що у [PERSON] є кіт Рижик. [PERSON] його також називала вбивцею кота. Між [PERSON] та [PERSON] був скандал за кота. Відповідно до п.8 Постнови Пленуму Верховного Суду України №1 Від 27.02.2009 року "Про судову практику у справах гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" відомості, що порочать особу, повинні спростовуватися у спосіб найбільш близький до способу їх поширення (шляхом публікації у пресі, повідомлення по радіо, телебаченню, оголошення на сході громадян, зборах трудового колективу, заміни документа. Крім того, позивачка просить стягути з відповідачів моральну шкоду в розмірі 6000 грн., посилаючись на те, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, в результаті чого погіршився стан її здоров"я, стався гіпертонічний криз, з приводу чого вона зверталася за медичною допомогою. Суд вважає, що позивачка не довела позовних вимог у частині моральної шкоди, не провела розмежування в розмірі моральної шкоди між відповідачами.

Outcome: approved