Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON], [PERSON], просила ухвалити рішення, яким встановити, що вона та [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року проживали у фактичних шлюбних відносинах з червня 2000 року і до дня його смерті та факт, що [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року, є батьком їх спільної дочки - [PERSON], [INFO]. Заяву обґрунтовує тим, що у вересні 1998 року вона познайомилася з [PERSON] під час навчання в Житомирському технікумі землевпорядкування, який розташований в селі Ярунь Новоград-Волинського району Житомирської області. Вони навчалися з [PERSON] в одній групі та дружили. Згодом дружба переросла в кохання. В 2000 році по закінченню навчання вона вже була вагітна, тому почали жити разом з [PERSON] в смт. Першотравенську Баранівського району Житомирської області як чоловік і дружина. [INFO] року в них народилася дочка [PERSON]. Після народження доньки в зв'язку з виникненням певних обставин [PERSON] поїхав до своїх батьків в с. Ярунь Новоград-Волинського району, тому дитину змушена була реєструвати сама. В заяві до органу РАЦСу вона вказала в прізвищі дитини своє прізвище - [PERSON], а батьком записала [PERSON]. Через певний час її фактичний чоловік повернувся до неї та продовжили разом проживати у батьків позивача в смт. Першотравенську Баранівського району Житомирської області. Згодом вони почали винаймати житло у чужих людей. Оскільки їм потрібні були кошти, щоб утримувати сім'ю, то [PERSON] почав їздити на заробітки в м. Москва Російської Федеації. В 2002 році вони спробували одружитися, навіть подали спільну заяву про укладення шлюбу у Першотравенську селищну раду, проте її фактичного чоловіка терміново викликали на роботу до Москви. Після цього спроби узаконити свої шлюбні відносини вони не повторювали. У фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] прожили близько 16 років, їх спільна дитина [PERSON] на даний час має вік також 16 років. [INFO] року фактичний чоловік позивача [PERSON] помер в Баранівській центральний районній лікарні. На прохання батьків покійного він був перевезений та похований в с. Ярунь Новоград - Волинського району Житомирської області. Свідоцтво про смерть [PERSON] було видане Ярунською сільською радою Новоград - Волинського району Житомирської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, а саме на легковий автомобіль CITROEN BERLINGO, державний реєстраційний номер [NUMBER], 2009 року випуску. Спочатку позивач домовилася з відповідачами, що автомобіль залишається у спадок її дочці, і їхній внучці - [PERSON] Проте 28.07.2017 року відповідачі заявили, що від спадщини не відмовляються, оригінал свідоцтва про смерть її чоловіка [PERSON] не видадуть, а автомобіль заберуть собі як спадкове майно. Повідомляє, що автомобіль CITROEN BERLINGO було придбано позивачем та померлим в 2013 році за їх спільні сімейні кошти, тому вважає, що половина вартості вказаного автомобіля відповідно до вимог ст. 74 Сімейного кодексу України належить їй. Позивач також звернулася до приватного нотаріуса Новоград-Волинського районного нотаріального округу Качан О. О. із заявою про прийняття спадщини. Однак для оформлення її прав та спадкових прав дочки їй необхідно встановити юридичні факти щодо перебування у фактичних шлюбних відносинах з померлим та встановлення факту батьківства помелого відносно їх спільної доньки, оскільки між нею та відповідачами виник спір про право, тому змушена звернутися до суду з вказаною позовною заявою. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали до суду спільну заяву, в якій позовні вимоги в частині встановлення факту батьківства [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON], [INFO], визнали. Щодо вимоги встановлення факту перебування позивача у фактичних шлюбних відносинах з їх сином [PERSON] заперечували. Заперечення подані без обґрунтування належними та допустимими доказами, просили розглянути справу без їх участі та звільнити від сплати судових витрат. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що є вчителем початкових класів неповнолітньої [PERSON], добре знає її батьків, позивача та [PERSON], які постійно відвідували збори, брали активну участь у ремонті класу. Часто спільно відпочивали сім'ями на пікніках, між позивачем [PERSON] та їх спільною дочкою були чудові відносини. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що з позивачем та [PERSON] дружили сім'ями, часто проводили час разом, допомагали один одному, [PERSON] визнавав неповнолітню [PERSON] своєю дочкою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що з позивачем та [PERSON] дружили сім'ями, їхні діти разом навчалися у школі. [PERSON] відвідував шкільні збори та заходи, опікувався свою дочкою [PERSON] Кожен день бачилася з [PERSON] Відносини в сімі'ї позивача були дружніми. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що сім'ю позивача та [PERSON] знає дуже давно, бо їх діти разом ходили до садочка. Часто сім'ями відпочивали разом, [PERSON] та позивач проживали як сім'я, [PERSON] визнавав [PERSON] свою дочкою, опікувався нею. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що її чоловік та [PERSON] разом працювали. [PERSON] проживав з позивачем та неповнолітньою [PERSON] як сім'я. Жили вони дружньо, [PERSON] любив свою дружину [PERSON] та свою дочку [PERSON] Підстав сумніватись у показах зазначених вище свідків у суду немає, оскільки вони не суперечать одне одному і дослідженим судом письмовим матеріалам справи. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши показання свідків, матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення питання по суті, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року зазначено, що суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] року в смт. Першотравенськ Баранівського району Житомирської області. У відомостях про батьків зазначено, що матір'ю є позивач [PERSON], а батьком записано [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 8). Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України в актовому записі про народження неповнолітньої [PERSON] відомості про батька зазначено за вказівкою матері (а. с. 10). Відповідно до копії актового запису про смерть № 24 від 10.05.2017 року [PERSON], [INFO], уродженець с. Гірки Баранівського району Житомирської області, помер [INFO] року в м. Баранівка Житомирської області (а.с. 9). Відповідно до довідки Першотравенської селищної ради Баранівського району Житомирської області №2770 від 27.10.2017 року [PERSON], до дня своєї смерті проживав без реєстрації в [ADDRESS], з ним на день смерті проживали без реєстрації та вели спільне господарство позивач та неповнолітня [PERSON], [INFO] (а.с.12). Даними копії медичної карти амбулаторного хворого №5062, заведеної 14.03.2011 року на [PERSON], [INFO] року, зазначена адреса останнього [ADDRESS] (а.с. 13-15). Даними довідки Першотравенської селищної ради Баранівського району Житомирської області №1839 від 08.11.2017 року зазначено, що згідно з журналом по обліку заяв про реєстрацію шлюбу [PERSON] та [PERSON] подавали заяву про реєстрацію шлюбу 11.02.2002 року, порядковий номер запису 4, шлюб у визначений термін не зареєстровано (а.с.47). Згідно з даними довідки Першотравенської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №88 від 06.11.2017 року [PERSON] - батько [PERSON] постійно цікавився навчанням своєї дочки, її поведінкою, відвідував батьківські збори, приймав активну участь у ремонті класу, надавав матеріальну допомогу школі (а.с.48). Відповідно до довідки дошкільного навчального закладу «Мрія» №01-12/66 від 06.11.2017 року [PERSON] приділяв увагу вихованню [PERSON], цікавився успіхами дитини, відвідував батьківські збори, був активним учасником виховних заходів у період навчання дитини (а.с.49). Відповідно до даних копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу CITROEN BERLINGO, державний реєстраційний номер [NUMBER], власником останнього є [PERSON] (а.с. 16). Згідно з копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 49174379 від 20.09.2017 року приватним нотаріусом Качан О.О. Новоград-Волинського району Житомирської області заведена спадкова справа №35/2017 до майна померлого [INFO] року [PERSON], зареєстрованого в [ADDRESS] (а.с.11) Відповідно до копії спадкової справи №25/2017, заведеної до майна померлого [INFO] року [PERSON], спадщину прийняли відповідач [PERSON], позивач [PERSON] та неповнолітня [PERSON], [INFO] (а.с. 23-42). Задовольняючи вимогу про встановлення факту батьківства [PERSON] щодо неповнолітньої [PERSON], [INFO] року, суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Суд, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справи даної категорії, виходить з дати народження дитини, а тому застосуванню підлягають відповідні норми Кодексу про шлюб та сім'ю України (далі - КпШС України). Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю Української РСР. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім'ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 53 КпШС України при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і чоловіком до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання чоловіком батьківства. Задовольняючи дану вимогу суд виходить також із того, що відповідачами визнано позов в цій частині, тому відповідно до ст. 174 ЦПК України приймає її визнання, оскільки воно не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Щодо вимоги про встановлення факту перебування позивача у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], суд вважає що вона підлягає задоволенню за період з 01.01.2004 року до дня смерті останнього виходячи з наступного. Відповідно до ст. 3 СК України сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Права члена сім'ї має одинока особа. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Разом з тим можливість встановлення даного юридичного факту передбачена Цивільним процесуальним кодексом України, який набрав чинності з 1 січня 2005 року. Положення ст. 273 ЦПК України 1963 року передбачали можливість встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах, якщо такі відносини виникли до 8 липня 1944 року і тривали до смерті одного з подружжя. В інших випадках заяви про встановлення такого факту судовому розгляду не підлягали. Відповідно до ст. 74 СК України визначено, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Крім того, положення ст. 74 СК України, які передбачають, що майно, набуте за час спільного проживання жінки та чоловіка однією сім'єю без реєстрації шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності, набрали чинності з 1 січня 2004 року. Аналізуючи вищевказані правові норми суд приходить до висновку, що при застосуванні статті 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Аналогічний правовий висновок міститься в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна". Разом з тим норми ст. 74 СК України застосовуються до сімейних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01.01.2004 року, а до сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК застосовуються в частині лише тих прав і обов'язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обов'язки визначаються на підставах, передбачених СК (п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів "). З матеріалів справи, пояснень осіб, які брали участь у справі та показів свідків встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, підтримували відносини як подружжя, дотримуючись прав та обов'язків притаманні членам сім'ї, дбали одне про одного, не перебували в іншому зареєстрованому шлюбі, тому суд має достатньо правових підстав для задоволення вимоги про встановлення факту проживання позивача з померлим [INFO] року [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 року і до дня його смерті. Встановлення факту батьківства та факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу іншим способом, окрім судового, не виявляється за можливе. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та доведеними в судовому засіданні, а тому вони підлягають задоволенню. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved