Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

[PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяна Петрівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову позивач вказує, що 22.04.2021 [PERSON] отримав постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. про відкриття виконавчого провадження № 65044343 від 07.04.2021, з якої дізнався про існування виконавчого напису приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В., яким стягнуто з нього на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість у розмірі 177838,20 грн. З даним виконавчим написом Хоменко В.Г. не може погодитися, оскільки вказана у написі нотаріусом сума заборгованості не є безспірною. 28.04.2012 [PERSON] було отримано кредитну карту в АТ «Альфа-Банк», яку оформлено як Кредитний договір за № 600152554 в національній валюті гривні в сумі 17800 грн. Термін дії карти 2 роки. Згідно даних з особистого кабінету клієнта Альфа-Банк дана карта закрита 15.11.2016. У спірному виконавчому написі сума кредиту визначена у розмірі 40968,76 грн., що не узгоджується з умовою кредиту визначеному у Кредитному договорі № 600152554 від 28.04.2012. Виконавчий напис вважає таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріус, вчиняючи вказаний напис, не пересвідчився у безспірності його заборгованості перед відповідачем за відповідним договором, не врахував пропуск відповідачем трирічного строку позовної давності. Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. від 23.03.2021, зареєстрований в реєстрі за №33967 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором. Судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою судді від 27.05.2021 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб, які беруть участь у справі, а також витребувано від приватного нотаріуса копію нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису. Відповідач ТОВ «Вердикт-Капітал» належним чином повідомлений про розгляд справи, 07.06.2021 ним отримано позовну заяву з додатками, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.45). Треті особи - приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В., приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. про розгляд справи були повідомлені належним чином, позов з додатками ними отримано, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.44,46). Своїм правом на подачу пояснень щодо позову треті особи не скористалися. 25.06.2021 від адвоката Хорошун О.В. до суду надійшло заперечення на клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, відповідно до якого остання уточнила розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу, який становить 10545,00 грн., про що надано суду акт прийому-передачі наданої правової допомоги від 25.06.2021 (а.с.47-49). 01.07.2021 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов та клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, відповідно до яких, вважає, що позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення, оскільки умови вчинення виконавчого напису були дотримані, також просив відмовити у стягненні з відповідача витрат на правничу допомогу, оскільки вони не є співрозмірними та не надано доказів оплати правової допомоги (а.с.52-54, 66-70). Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 28.04.2012 ПАТ «Альфа-Банк»\~та [PERSON] ,\~ які є сторонами Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, укладеного шляхом акцептування клієнтом Публічної пропозиції банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, погодили, що на підставі заяви-анкети клієнта банк відкрив картковий рахунок № [NUMBER] у валюті гривня та випустив міжнародну платіжну картку Mastercard МАSS строком дії 2 роки з моменту її випуску. За бажанням клієнта, що виражене в заяві-анкеті банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по картковому рахунку, ліміт якої становить 17800,00 грн. (а.с.10). Приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис від 23.03.2021, зареєстрований в реєстрі за №33967 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №600152554 від 28.04.2012, укладеним з Акціонерне товариство "Альфа-Банк", ідентифікаційний код юридичної особи 23494714, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 1 від 21.06.2016 є Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні Ініціативи', ідентифікаційний код юридичної особи 35326253, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 2019-1КІ/ВЕСТА від 26.12.2018 є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА", ідентифікаційний код юридичної особи 41264766, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 16-01/19/1 від 16.01.2019 є Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", ідентифікаційний код юридичної особи 36799749, далі іменований Стягувач. Строк платежу за Кредитним договором №600152554 від 28.04.2021 настав. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.01.2019 по 03.03.2021. Сума заборгованості складає 117188,20 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 40968,76 грн.; строкова заборгованість за комісією становить 4172,30 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 45872,92 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 26174,22 грн. (а.с.27). Згідно даних особистого кабінету клієнта ПАТ «Альфа Банк», кредитна картка за кредитним договором № 600152554 від 28.04.2012 закрита 15.11.2016 (а.с.34). На підставі даного виконавчого напису, постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. від 07.04.2021 було відкрито виконавче провадження ВП №65044343 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 117838,20 грн. (а.с.16). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюються Законом України\~«Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Відповідно ст.\~18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (Постанова КМ України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса). Відповідно до ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Однією з ознак безспірності вимоги, є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен впевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо одна із цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17, від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 ( з посиланням на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 30 вересня 2019 року (справа № 357/12818/17), від 15 січня 2020 року (справа №305/2082/14-ц). Згідно ст.ст.12,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З наданих позивачем доказів, вбачається, що згідно кредитного договору (а.с.10) сума кредиту становила 17800,00 грн., натомість сума до стягнення у виконавчому написі становить 40968,76 грн., доказів узгодження безспірності даної суми відповідачем не надано. Повідомлення про вчинення виконавчого напису від 16.02.2016 (а.с.13) не може вважатися узгодженням безспірності, оскільки у даному листі зазначена сума боргу 19786,49 грн., а у виконавчому написі вказана сума 40968,76 грн. Крім того, дане повідомлення направлене у 2016 році, в той час як відповідач набув права вимоги до позивача за договором відступлення права вимоги лише 16.01.2019. Таким чином, наведене не свідчить про безспірність грошових вимог до позивача, а сам по собі факт існування виконавчого напису не може бути доказом безспірності грошових вимог. Також виходячи з умов кредитного договору від 28.04.2012 (а.с.10) та інформації з особистого кабінету клієнта ПАТ «Альфа Банк» (а.с.33,34), кредитна карта була закрита 15.11.2016, однак нотаріусом не було з`ясовано питання щодо строку давності за грошовими вимогами. За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати, що заборгованість позивача перед відповідачем на час винесення оскаржуваного виконавчого напису була безспірною. Суд також вважає за необхідне зазначити, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172. Станом на час вчинення виконавчого напису 05.10.2020, постанова Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172, (з урахуванням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14) передбачала вчинення виконавчих написів лише на підставі нотаріального посвідченого договору. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц і від 15.04.2020 у справі №158/2157/17. Як вбачається з оскаржуваного виконавчого напису, та наданого кредитного договору, укладений між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» кредитний договір № 600152554 від 28.04.2012, який був підставою для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса вчинено з порушенням вищенаведених положень законодавства, а тому має бути визнано таким, що не підлягає виконанню. Щодо відшкодування відповідачем судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При зверненні до суду з даним позовом позивачем понесено витрати на правничу допомогу у розмірі 10545,00 грн., що підтверджується актом прийому-передачі наданої правової допомоги від 25.06.2021 (а.с.49). З наданого суду акту вбачається, що адвокатом Хорошун О.В. було надано правничі послуги, які складаються з: - консультація клієнта (30 хв.) - 567,50 грн.; - вивчення наданих клієнтом матеріалів (60 хв.) 1135,00 грн.; - узгодження правової позиції (60 хв.) 1135,00 грн.; - підготовка та направлення адвокатських запитів (60 хв.) 1135,00 грн.; - відправлення поштою адвокатських запитів -58 грн.; - ксерокопіювання додатків до позову 240 грн.; - підготовка та подання позовної заяви (5 год.) 5675,00 грн.; - підготовка заперечення на клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу (30 хв.) 567,50 грн.; - відправка поштою відповідачу заперечення- 32 грн. (а.с.49). Сума витрат на правничу допомогу була погоджена позивачем у Додатковій угоді №1 до договору про надання правової допомоги №4 від 09.06.2021, відповідно до якої вбачається, що година роботи адвоката становить 50% від прожиткового мінімуму на одну особу, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» - 1135,00 грн. (а.с.29). Пунктом 4.2 Договору про надання правової допомоги від 09.06.2021 передбачено, що сторони даного договору погодили, що розмір гонорару буде визначено згідно розрахунків та оформлений Актом наданих послуг, на основі даних якого клієнт зобов`язаний буде перерахувати кошти, що становлять у сумі розмір гонорару та понесені адвокатом документально підтверджені оперативні витрати, на банківський рахунок, який буде визначено адвокатом у Акті наданих послуг. Таким чином, сторони в договорі погодили, що належне виконання послуг підтверджується актом прийому-передачі наданих послуг. Щодо заперечення представника відповідача про не надання позивачем належних та допустимих доказів, які б підтвердили повну оплату правничої допомоги та поданого клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від\~того,\~чи їх\~уже фактично\~сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). У постановах Верховного Суду від 16.05.2019 по справі №823/2638/18 та від 12.02.2020 у справі № \~648/1102/19 зроблено висновок про те, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає\~сплаті відповідною стороною. Таким чином, доводи представника відповідача про те, що відшкодуванню підлягають лише оплачені витрати на правову допомогу є необґрунтованими. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Надання доказів про розмір витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Аналогічний правовий висновок викладений у додатковій постанові Верховного Суду по справі №910/15944/17 від 24.01.2019. Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи вище викладене, суд виходячи з засад розумності та співмірності, приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на правову допомогу та стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved