Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

16 серпня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом. На обґрунтування вимог зазначила, що шлюб з відповідачем зареєстрували 13 вересня 2003 року. Від спільного життя мають трьох неповнолітніх дітей. Подружні стосунки припинили за різності характерів та поглядів на життя. Стверджуючи про неможливість примирення на збереження шлюбу, позивачка просила про задоволення позовних вимог. У судове засідання сторони не з"явилися, подавши у порядку ст.158 ЦПК України, заяву про розгляд справи за їх відсутності. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Подружжя зареєструвало шлюб 13 вересня 2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Снігурівського районного управління юстиції у Миколаївській області, про що 13 вересня 2003 року складено відповідний актовий запис №89 і видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від спільного життя сторони мають синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], за даними свідоцтв про народження серії [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], виданих на підставі актових записів №119, 148, 5, у книзі записів актів громадянського стану Відділу реєстрації актів громадянського стану Снігурівського районного управління юстиції у Миколаївській області, вчинені 23 вересня 2006 року, 11 листопада 2009 року, 15 січня 2015 року (а.с.7-9). Подружжя, згідно поданих письмових заяв, визнали обставину роздільного проживання за припинення сімейних та подружніх стосунків у серпні 2015 року. Між сторонами мають місце сімейні правовідносини. У порядку ст.110 СК України позивачка пред'явила позов про розірвання шлюбу. В силу ст.112 СК України та відповідно до п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року за №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" за заявлення позову одним з подружжя про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді справи, суд встановив, що сторони остаточно припинили сімейні та подружні стосунки понад два роки тому, вони втратили один до одного почуття, що були основою шлюбного союзу. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливими та суперечить інтересам обох сторін, що має істотне значення, а також інтересам дітей, оскільки шлюб існує формально, психологічно напружена обстановка у сім"ї може негативно відобразитися на стані їх здоров"я. Суд також враховує, що відповідач планує створення нової сім"ї. З урахуванням викладеного, суд ухвалює про задоволення позовних вимог, визнаючи недоцільним прийняття мір до збереження сім'ї, наданням подружжю часу на примирення відповідно до ст.111 СК України. У порядку ст.113 СК України, суд утверджує право відповідачки після розірвання шлюбу надалі іменуватися шлюбним прізвищем. На підставі ст.ст.79,88 ЦПК України суд ухвалює про стягнення з відповідача на користь позивачки судових витрат, які вона понесла по сплаті судового збору (а.с.1).

Outcome: approved