Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Позивач звернувся у суд із позовом до Акціонерного товариства «Ідея Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Терлеєв Іван Миколайович, в якому просить визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. 16 липня 2021 року та зареєстрований в реєстрі за №2507, таким, що не підлягає виконанню. В обгрунтування поданого позову покликається на те, що виконавчий напис не підлягає виконанню, так як: -відсутні підстави для вчинення виконавчого напису щодо стягнення з підстав, що випливають з кредитних відносин; -не встановлено відповідачем факту безспірності суми грошових коштів, які стягнуто з позивача на підставі оспорюваного виконавчого напису; -не укладено жодного договору із АТ «Ідея Банк», не отримував грошових коштів. З наведених підстав просить позов задоволити в повному обсязі. Ухвалою суду від 16 вересня 2021 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. /а.с.16-17/ Ухвалою суду від 16 вересня 2021 року у справі вжито заходи забезпечення позову. /а.с.18-21/. 08 жовтня 2021 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. /а.с.29-50/. Ухвалою суду від 18 жовтня 2021 року судове засідання відкладено. /а.с.52-53/ 19 жовтня 2021 року на адресу суду від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. надійшли витребуванні документи. /а.с.55-113/. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, оскільки, згідно позовної заяви просила суд проводити розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача Акціонерного товариства «Ідея Банк» в судове засідання не з`явився, 06.10.2021 скерував на адресу суду відзив на позовну заяву [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, натомість виконавчий напис, вчинений 16.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. за №2507, таким, що в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає виконанню, підтвердженням чого є наступне. 11.10.2018 року між Позивачем та АТ «Ідея Банк» було укладено кредитний договір №Z02.00212.004410812, згідно якого Банк надав Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби у сумі 54775,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а Позичальник зобов`язувався повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами Кредитного договору. Оскільки Позивач, як позичальник згідно кредитного договору, власних зобов`язань належним чином не виконувала, станом на 07.06.2021 у неї утворилась заборгованість у розмірі 98802,53 грн. за Кредитним договором, а тому АТ «Ідея Банк» на адресу Позивача було надіслано вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань в порядку п.п.2.3. п.2 гл. 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 (надалі - Порядок), що підтверджується списком ф. 103 згрупованих поштових відправлень АТ «Ідея Банк» (з відміткою поштового відділення зв`язку); списком згрупованих відправлень, у тому числі №7950101965221; описом вкладення в цінний лист (з відміткою поштового відділення зв`язку), витягом з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта» щодо відслідковування поштового відправлення №7950101965221 (перебуває в загальному доступі на офіційному веб-сайті АТ «Укрпошта» за посиланням: http://ukrposhta.ua/vidslidkuvati-forma-poshuku ), а також фіскальним чеком про оплату вказаних послуг поштового зв`язку. У зв`язку із невиконанням позивачем вимог АТ «Ідея Банк» щодо погашення кредитної заборгованості та враховуючи порушення позивачем умов Кредитного договору, відповідачем вжито заходів щодо захисту порушеного права, а саме стягнення заборгованості у примусовому порядку, шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису відповідно до вимог чинного законодавства. На знак заперечень з приводу вимог позивача щодо відсутності безспірності заборгованості відповідач зазначив, що відповідно до п. 3.2. Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (надалі - Перелік). Згідно з п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису по кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. На виконання вимог чинного законодавства, АТ «Ідея Банк» надало приватному нотаріусу всі необхідні документи для вчинення приватним нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису. останнім оскаржуваного Позивачем виконавчого напису, у тому числі: -заяву АТ «Ідея Банк» про вчинення виконавчого напису; -кредитний договір № Z02.00212.004410812 від 11.10.2018; -довідку про ненадходження платежів; -вимогу АТ «Ідея Банк» до [PERSON] про усунення порушення кредитних зобов`язань від 07.06.2021; -довідку-розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором №Z02.00212.004410812 від 11.10.2018, станом на 07.06.2021; -список ф.103 згрупованих поштових відправлень АТ «Ідея Банк» (з відміткою поштового відділення зв`язку); список згрупованих відправлень; опис вкладення в цінний лист (з відміткою поштового відділення зв`язку), що підтверджує надіслання на адресу Позивача документів, визначених пунктами 4-5 даного переліку та їх отримання Позивачем; а також фіскальний чек про оплату вказаних послуг поштового зв`язку; -виписку по рахунку [PERSON] за Кредитним договором станом на 13.07.2021; -детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором №Z02.00212.004410812 від 11.10.2018. Також, на заперечення про те, що нотаріус не переконався у безспірності заборгованості вважаємо додати, що виписки по рахунку № [NUMBER] (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків - [NUMBER] ) Позивача, яка була надана приватному нотаріусу, є первинним бухгалтерським документом та відображає рух коштів по цьому рахунку. Відповідно виписка по рахунку клієнта підтверджує видачу самого кредиту, та всі платежі (зарахування) за Кредитним договором, що були здійсненні Позивачем станом на 13.07.2021. Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно п.п. 61 та 62 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України 04.07.2018 №75, згідно яких виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Форма особових рахунків затверджується банком самостійно. Відтак, у виписці по рахунку № [NUMBER] (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків - [NUMBER] ), на який відповідно до умов Кредитного договору Позивач також зобов`язувався здійснювати платежі за Кредитними договорами, в графі «Кредит» зазначено суми грошових коштів, що були зараховані на вказаний рахунок, а графа «Дебет» відображає порядок подальшого розподілу зарахованих коштів. Детальний розрахунок заборгованості за Кредитним договором № Z02.00212.004410812 від 11.10.2018, який було надано нотаріусу для підтвердження заборгованості Позивача, детально відображає структуру боргу (строки погашення заборгованості, суми нарахувань за кожен період тощо) Позивача за Кредитним договором, у тому числі з врахуванням усіх сплат здійснених нею, та відповідає виписці по рахунку (щодо здійснених Позивачем платежів за Кредитним договором, та їх зарахування). Тож, висновки позивача відносно того, що АТ «Ідея Банк» не було надано документів які підтверджують заборгованість (в тому числі її безспірність) є безпідставними, оскільки заборгованість позивача є підтвердженою належними доказами, що були надані нотаріусу та долучені до відзиву на позовну заяву, в тому числі: виписка по рахунку Позивача, з якої вбачається суми сплачених ним коштів і їх зарахування у погашення відповідної заборгованості, детальний розрахунки заборгованості за Кредитним договором. Такі, в сукупності з Кредитним договором, підтверджують наявність безспірної заборгованості. Із твердженням позивача з приводу не укладення жодного договору із АТ «Ідея Банк», не отримування грошових коштів, то зазначене, судячи з матеріалів справи не відповідає дійсності, оскільки як вбачається із належної засвідченої копії Кредитного договору, з відміткою нотаріуса про вчинення виконавчого напису, такий договір був укладений, що підтверджується підписом позивача. Окрім цього, факт укладення договору підтверджується копією виписки по рахунку № [NUMBER] (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків - [NUMBER] ) Позивача за Кредитним договором де зафіксовані платежі на погашення кредитної заборгованості. А факт видачі грошових коштів підтверджується належним чином засвідченими копіями меморіальних ордерів, а також випискою по рахунку № [NUMBER] . Щодо чинності окремих положень Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року. З наведеним твердженням позивача неможливо погодитись з огляду на те, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 не визначено моменту з якого втрачає чинність постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014, внаслідок чого така втрачає чинність в загальному порядку, встановленому законом для нормативно-правових актів, що узгоджується з наступним. Відповідно до пункту 10.2. Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» із змісту статті 162 КАС України випливає, що в разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень чи його окремих положень суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинними рішення чи окремих його положень. При цьому суди повинні мати на увазі, що одночасне застосування обох способів захисту порушеного права - визнання спірного акта нечинним та скасування такого акта - є помилковим. Скасування акта суб`єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта. Визнання ж акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд визначає, що рішення суб`єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти. Зважаючи на те, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 було саме визнано нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року, то вбачається, що така може втратити чинність лише на майбутнє з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття спірного акту. Разом з тим, резолютивна частина постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 не містить відомостей про те, з якого саме моменту втрачає чинність постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662, внаслідок чого така, як вже вказувалося, втрачатиме чинність в загальному порядку, а саме відповідно до Порядку скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правових актів, занесених до державного реєстру, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 31.07.2000 №32/5. Згідно з підпунктом 4.2. вище вказаного Порядку підставами для скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правового акта є: набрання законної сили судовим рішенням про визнання нормативно-правового акта незаконним чи таким, що не відповідає нормативно-правовому акту вищої юридичної сили повністю або в окремій його частині. Нормативно-правовий акт, рішення про державну реєстрацію якого скасовано, не є чинним з дня його виключення з державного реєстру, крім випадків визнання нормативно-правових актів нечинними судом (пункт 16 Порядку скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правових актів, занесених до державного реєстру). Представник відповідача звертає особливу увагу суду, що у своїй постанові від 23.01.2020 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду по справі №355/1214/16-ц підтвердив чинність постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року, зазначивши наступне: «При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Так, відповідно до пункту 2 Переліку, для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.» Одразу ж зазначимо, що вищевказане спростовує подану до суду позивачем інформацію про те, що вчинення Виконавчих написів на кредитних договорах не передбачене чинним в Україні законодавством, а можливе виключно щодо нотаріально посвідчених договорів. Відтак, зважаючи на те, що спірний виконавчий напис вчинено до втрати чинності постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 (пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів), оскільки така залишається чинною по сьогоднішній час, то вважаємо, що він вчинений з додержанням вимог чинного законодавства, а стягнута заборгованість є безспірною. Вважає, що все вище наведене підтверджує той факт, що оскаржуваний виконавчий напис, щодо стягнення з [PERSON] заборгованості згідно Кредитного договору в розмірі 100702,53гривень (включаючи плату за вчинення виконавчого напису нотаріуса у сумі 1900,00 грн.), відповідає всім вимогам Закону України «Про нотаріат», Порядку та Переліку, а відтак є законним та підлягає виконанню. Розгляд справи просив здійснювати за його відсутності. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. в судове засідання не з`явилася, оскільки згідно листа просила суд проводити розгляд справи у відсутності представника. /а.с.114/. Третя особа приватний виконавець Терлеєв І.М. в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, що стверджується матеріалами справи. Про причини неявки в судове засідання суду не повідомив. Письмових пояснень на адресу суду не надходили. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, взявши до уваги аргументи сторін, дослідивши долучені учасниками справи письмові докази, приходить до наступних висновків. Суд встановив, що 11.10.2018 року між позивачем та АТ «Ідея Банк» було укладено кредитний договір №Z02.00212.004410812, згідно якого Банк надав Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби у сумі 54775,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а Позичальник зобов`язувався повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами Кредитного договору. Станом на 07.06.2021 у позивачки утворилась заборгованість у розмірі 98802,53 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за договором №Z02.00212.004410812 від 11.10.2018 та випискою з особового рахунку по 13.07.2021, наданими АТ "Ідея Банк". Зі сторони позивачки заперечень щодо неправильностей проведеного розрахунку чи неправильності відображення даних в особовому рахунку не поступало. Також, як вбачається із наданих АТ «Ідея Банк» приватному нотаріусу документів для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, вказаний у ст.88 Закону України «Про нотаріат» трирічний строк дотриманий. У зв`язку із заборгованістю, що утворилася, на адресу [PERSON] АТ "Ідея Банк" було направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань та довідку-розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором № Z02.00212.004410812 від 11.10.2018станом на 07.06.2021, відповідно до яких її повідомили про існування боргу у розмірі 98802,53грн, попередили, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором у тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги АТ «Ідея Банк»" здійснить стягнення заборгованості у безспірному порядку, шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або іншим способом на власний вибір. Як вбачається зі списку ф 103 згрупованих поштових відправлень [PERSON] відправлено вищевказані вимогу та довідку-розрахунку. В матеріалах цивільної справи відсутні докази, які б свідчили про те, що з моменту отримання описаних повідомлень та вимог позивачка здійснювала оплату за укладеним нею кредитним договором №Z02.00212.004410812 від 11.10.2018 чи висловлювала заперечення щодо розміру заборгованості. Натомість, даний факт підтверджується довідкою про ненадходження платежів, виданої АТ «Ідея Банк». У зв`язку із невиконанням позивачем вимог АТ «Ідея Банк» щодо погашення кредитної заборгованості та враховуючи порушення позивачем умов Кредитного договору АТ "Ідея Банк" звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. зі заявою про вчинення виконавчого напису щодо стягнення з [PERSON] 98802,53 грн. заборгованості за кредитним договором та витрат, пов`язаних з його вчиненням. З матеріалів справи встановлено про те, що на виконання вимог Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, АТ «Ідея Банк» надало всі необхідні документи для вчинення 16.07.2021 виконавчого напису №2507, у тому числі: заяву АТ «Ідея Банк» про вчинення виконавчого напису; кредитний договір №Z02.00212.004410812 від 11.10.2018; довідку про ненадходження платежів; вимогу АТ «Ідея Банк» до [PERSON] про усунення порушення кредитних зобов`язань від 07.06.2021; довідку-розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором №Z02.00212.004410812 від 11.10.2018, станом на 07.06.2021; список ф. 103 згрупованих поштових відправлень АТ «Ідея Банк» (з відміткою поштового відділення зв`язку); список згрупованих відправлень; опис вкладення в цінний лист (з відміткою поштового відділення зв`язку), що підтверджує направлення на адресу Позивача документів, визначених пунктами 4-5 даного переліку, та їх отримання, а також фіскальний чек про оплату вказаних послуг поштового зв`язку; виписку по рахунку [PERSON] за Кредитним договором станом на 13.07.2021; детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором №Z02.00212.004410812 від 11.10.2018, станом на 07.06.2021. 16.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. було вчинено виконавчий напис №2507, за яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» за Кредитним договором №Z02.00212.004410812 від 11.10.2018 заборгованість, включаючи плату за вчинення виконавчого напису, на загальну суму 100702,53 грн. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу правомірності вчинення виконавчого напису нотаріуса №2507 від 16.07.2021 за зверненням АТ «Ідея Банк» на суму 98802,53 грн, яка включає в себе заборгованість за кредитним договором №Z02.00212.004410812 від 11.10.2018. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч.1 ст.87 та ч.1 ст.88 Закону України "Про нотаріат" (в редакції, що діяла на момент вчинення виконавчого напису), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до ч.2 ст.87 Закону України "Про нотаріат" (в редакції, що діяла на момент вчинення виконавчого напису), перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Як вбачається з п.п.3.1. п.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 (в редакції, що діяла на момент вчинення виконавчого напису), нотаріус вчиняє виконавчі написи: 1) якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; 2) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 3.2. вказаного Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172. Згідно з п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, для одержання виконавчого напису по кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Вказаним Переліком визначено вичерпний перелік документів, які слід надати нотаріусу для вчинення виконавчого напису по кредитних договорах, а тому доводи позивачки щодо необхідності подання якихось інших документів суперечать законодавству України. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про нотаріат" - нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Отже, нотаріус у своїй діяльності не робить висновків, не проводить та не перевіряє правильність розрахунків, як про це зазначає сторона позивача, а посвідчує факти з метою надання їм юридичної вірогідності, здійснюючи свої повноваження в межах, визначених Конституцією України, Законом України "Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Більше того, як зазначає Верховний Суд України у постанові від 20.05.2015 у справі №6-158цс15, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Тобто, в основу розмежування понять "спірної" та "безспірної" заборгованості покладається не власне ставлення боржника до пред`явленої вимоги, а об`єктивна ознака, тобто фактичний склад і характер правовідносин. Вирішення питання, чи є заборгованість об`єктивно безспірною, залежить від того, чи надано нотаріусу перелік документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку відповідно до вимог ст. 87 Закону України "Про нотаріат". За таких обставин, безспірність заборгованості, що була стягнута з позивачки згідно з оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса, не залежить від того, погоджується вона з її розміром чи ні, оскільки вирішальним у даному випадку є саме документи, що подавалися нотаріусу для його вчинення. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24.10.2018 у справі №761/45042/16-ц, де, вказуючи на відсутність підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, мотивував рішення наступним: "встановивши, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису були подані усі документи, що підтверджують безспірність вимог кредитора та встановлені Переліком документів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не вирішує спір про право, який існує між сторонами, а лише перевіряє безспірність заборгованості на підставі належних і допустимих доказів". Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні", наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами, які передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. А в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні", який грунтувався на підставі Постанови ВССУ № 2 від 07.02.2014, вказано, що, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не розглядає спір про право. Виконавчий напис вчиняється виключно за документально оформленими вимогами, які викладені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів тільки за наявності всіх умов, передбачених Законом № 3425-ХІ1. До таких же висновків прийшов Верховний Суд у постанові від 25 липня 2018 року у справі № 127/15911/17. Підводячи підсумок, наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами, які передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. На виконання вимог зазначеного Переліку АТ «Ідея Банк» надало приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. всі необхідні документи для вчинення 16.07.2021 виконавчого напису №2507, які перераховано вище. Нотаріус в межах своїх повноважень перевірив безспірність заборгованості по наданих документах, тобто, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному вище Переліку та чи відповідають вони встановленим вимогам, чи дотримані строки, а не визначав її розмір, не розглядав спору про право, так як це не являється його компетенцією, внаслідок чого посвідчив право стягувача на стягнення грошових сум. Щодо доводів про те, що приписи постанови КМ України від 26.11.2014 року №662 були нечинні, оскільки постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826//20084/14, якою постанову КМ України від 26.11.2014 року №662 в частині включення до Переліку розділу 2 (щодо стягнення на підставі кредитних договорів) було визнано незаконною та нечинною, такі до задоволення не підлягають. Постановою Верховного Суду від 23.01.2020 року у справі № 355/1214/16-ц Верховний Суд підтвердив чинність постанови КМУ №662 від 26 листопада 2014 року, зазначивши при цьому, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку згідно п.3.5 пункту 3 глави 16 розділ ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Суд вважає, що оскільки виконавчий напис вчинено до втрати чинності постановою КМУ від 26.11.2014 року №662 (пункт 2 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172), така залишається чинною на даний час. Відтак, оспорюваний позивачем виконавчий напис вчинений у відповідності до вимог чинного законодавства, підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні. Крім цього, посилання [PERSON] на те, що не укладено жодного договору із АТ «Ідея Банк», не отримував грошових коштів, то зазначене спростовується належним чином засвідченою копією кредитного договору та випискою по рахунку. Також відповідачем підтверджено факт надіслання та отримання вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань із застереженням про вчинення виконавчого напису нотаріуса у разі невиконання вимог та довідку-розрахунок заборгованості за кредитним договором №Z02.00212.004410812 від 11.10.2018, станом на 07.06.2021, що вбачається із списку ф. 103 згрупованих поштових відправлень АТ «Ідея Банк» (з відміткою поштового відділення зв`язку); списку згрупованих відправлень; опису вкладення в цінний лист (з відміткою поштового відділення зв`язку), що підтверджує надіслання,та отримання, на адресу Позивача документів, визначених пунктами 4-5 даного переліку та їх отримання, а також витягом з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта» щодо відслідковування поштового відправлення №7950101965221,а також фіскального чеку про оплату вказаних послуг поштового зв`язку. Відповідно до п.п. 2.3 п. 2 гл. 16 розділу ІІ Порядку, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (абз. 2 пп. 2.3 п. 2 гл. 16 розділу ІІ Порядку). Отже, судом встановлено, що виконавчий напис, вчинений 16.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. за №2507 є таким, що в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає виконанню, оскільки для вчинення виконавчого напису нотаріусу надано повний пакет необхідних документів, строки вчинення виконавчого напису не порушені. Таким чином, враховуючи вищевикладене, виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення. Питання судових витрат суд вирішує згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідач АТ «Ідея Банк» в своєму відзиві щодо питання судових витрат вказав, що будь-які судові витрати, які вони понесли або ж планують понести у зв`язку з розглядом даної справи відсутні, у випадку понесення таких витрат або ж виникнення необхідності їх понесення в подальшому, про них буде повідомлено суду. Проте в подальшому вказаними учасниками справи будь-яких клопотань та уточнень з приводу судових витрат не заявлялося. Частиною 9 статті 158 ЦПК України передбачено, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, тому вжиті ухвалою суду від 16 вересня 2021 року заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу - виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною 16 липня 2021 року та зареєстрованого в реєстрі за №2507, в рамках виконавчого провадження №66605150 до набрання рішенням законної сили в даній цивільній справі. /а.с.18-21/, підлягають скасуванню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed