Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 25.03.2005 року померла його мати [PERSON], він, як спадкоємець першої черги за законом, звернувся до Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, в ході оформлення документів з’ясувалось, що в Реєстрі накладених і знятих арештів /заборон/ нотконтори міститься заборона на його невизначене майно, цю заборону накладено на підставі повідомлення від 10.09.1958 року Білоцерківського Ремзаводу 1-го Травня в зв"язку з позикою 5000 крб. /зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження об’єктів нерухомого майна 11.08.2004 року за реєстраційним номером обтяження № 1231297/, він дійсно працював в період з 29.06.1956 року по 01.02.1999 року на Білоцерківському ремонтному заводі ім. 1-го Травня /ВАТ «Білоцерківсільмаш»/, однак ніколи не брав жодних позик і про арешт майна нічого не знав до 2013 року, крім того, ВАТ «Білоцерківсільмаш» перебуває на даний час в процесі ліквідації, документи підприємства передані на зберігання до архіву, а згідно архівної довідки даних про надання йому підприємством позики та про непогашення ним заборгованості перед підприємством не виявлено, нотаріальною конторою йому відмовлено у знятті заборони на відчуження належного йому на праві власності майна. А тому позивач просив суд зобов’язати відповідача зняти заборону на його майно та провести державну реєстрацію припинення обтяжень речових прав на його нерухоме майно, оскільки він, як власник , позбавлений можливості розпорядитися належним йому майном. До суду позивачем надано заяву про уточнення позовних вимог та про розгляд справи без його участі, в якій він просить суд припинити обтяження його нерухомого майна, накладеного Першою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою Київської області на підставі повідомлення Білоцерківського Ремзаводу 1-го Травня від 10.09.1958 року у зв’язку з позикою 5000 крб., зареєстроване в Єдтному реєстрі заборон відчуження об’єктів нерухомого майна 11.08.2004 року за реєстраційним номером обтяження 1231297, та вилучити запис з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об’єктів нерухомого майна. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, але Першою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою до суду надано листа щодо розгляду даної справи без участі їх представника. Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що 10.09.2014 року на звернення позивача [PERSON] Першою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою надано відповідь, з якої вбачається, що згідно Реєстру накладених і знятих арештів /заборон/ Білоцерківської державної нотаріальної контори значиться заборона на невизначене майно [PERSON], накладена на підставі повідомлення Білоцерківського Ремзаводу 1-го Травня від 10.09.1958 року у зв’язку з позикою 5000 крб. /зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження об’єктів нерухомого майна 11.08.2004 року за реєстраційним номером обтяження 1231297/, на момент накладення заборони вказана особа-Чалій В.А. проживав за адресою: с. Заріччя, вул. 2-га Піщана, буд.1, Білоцерківський район Київської області, що стверджується копією відповіді нотконтори /а.с.7/. В судовому засіданні також встановлено, що [PERSON] в 1956-1999 роках працював на Білоцерківському ремонтному заводі ім.. 1-го Травня, який було перейменовано в ВАТ «Білоцерківсільмаш», що слідує з копії його трудової книжки /а.с.9/. З архівної довідки, виданої трудовим архівом Білоцерківської міської ради 19.09.2014 року за № 1807/04-01 /а.с.10/ вбачається, що на зберігання до архіву передані документи з особового складу ВАТ «Білоцерківсільмаш», що перебуває в процесі ліквідації, серед цих документів даних про надання [PERSON] підприємством позики та про непогашення ним заборгованості перед підприємством не виявлено. Крім того, з довідки з місця проживання позивача, яку було видано ще 05.09.1956 року вбачається, що [PERSON] [INFO], проживає з 1931 року в с. Заріччя, 1-й Піщаний провулок, 1 /а.с.8/, а згідно копії паспорта позивача /а.с.6/, він зареєстрований з 19.12.1972 року – по вулиці 2-га Піщана,37, тоді як при накладенні вказаного вище обтяження адреса [PERSON] значиться –с.Заріччя, вул. 2-га Піщана, буд.1. З матеріалів справи також вбачається, що [PERSON] на його заяву від 22.09.2014 року Першою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою, як реєстратором, було відмовлено в реєстрації зняття заборони на нерухоме майно в зв’язку з відсутністю для цього передбачених законодавством підстав. При вирішенні спору суд виходить з наступного. За ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об"єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об"єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Мінюсту України від 09.06.1999 року за № 31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року за № 364/3657 /зі змінами/, та Інструкцією про порядок заповнення заяв та ведення Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Мінюсту України від 18.08.2004 року за № 85/5, зареєстрованим в Мінюсті України 18.08.2004 року за № 1021/9620 /зі змінами/. Відповідно до п. 1.5. вказаного вище Положення, Реєстраторами Реєстру заборон (далі - Реєстратор) є: державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси; державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України та його регіональні філії. Реєстратори приймають заяви про реєстрацію обтяження об'єкта нерухомого майна від державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів, які не є Реєстраторами, судів та слідчих органів та постанови про арешт майна боржника органів державної виконавчої служби та інших осіб, визначених цим Положенням; уносять та вилучають записи до (з) Реєстру заборон про заборони, арешти щодо нерухомого майна; отримують (видають) витяги з Реєстру заборон. Пунктом 2.1 Положення було визначено вичерпний перелік підстав для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об'єкти нерухомого майна, а саме: накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом - Реєстратором заборони відчуження на об'єкти нерухомого майна. Заява про реєстрацію (вилучення) обтяження об'єкта нерухомого майна, що подається: державною нотаріальною конторою та приватним нотаріусом, які не є Реєстраторами, - у зв'язку з накладенням (зняттям) ними заборони відчуження на об'єкти нерухомого майна; судами (крім третейських судів) і слідчими органами - у зв'язку з накладенням ними арешту на об'єкти нерухомого майна /звільненням з-під арешту/; органами державної виконавчої служби - у зв'язку з накладенням ними арешту на об'єкти нерухомого майна (звільненням з-під арешту/. Згідно п.2.2 Положення, органи та посадові особи, зазначені в підпунктах 2.1.2-2.1.3 пункту 2.1 цього Положення, надсилають Реєстратору в день накладення (зняття) заборони (арешту) заяву встановленого цим Положенням зразка або постанову про арешт (звільнення з-під арешту) майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. З 01.01.2013 року відповідно до ст. 6 ч.1, ст. 8, ст. 16 ч.1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 2 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб'єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом. За ч.9 ст.16 вказаного Закону державна реєстрація припинення обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов’язаний подати протягом п’яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів. Згідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат», нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); за зверненням органу опіки та піклування з метою захисту особистих і майнових прав та інтересів дитини, яка має право власності або проживає у жилому будинку, квартирі, іншому приміщенні, на відчуження якого накладається заборона; при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Статтею 74 Закону України «Про нотаріат» передбачено зняття заборони і у вказаній статті зазначено, що одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Відповідно до п.п. 5.1 п.5 глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: … про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Отже, наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису від 11.08.2004 року про заборону відчуження майна позивача при відсутності будь-яких документів про підстави накладення даної заборони, не відповідає вимогам вищевказаного чинного законодавства України. Згідно з п.п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. При цьому, згідно з п.78 Порядку державна реєстрація припинення обтяжень речових прав не нерухоме майно у результаті зняття нотаріусом заборони проводиться нотаріусом, яким знято заборону. Враховуючи те, що Перша Білоцерківська міська державна нотаріальна контора, як реєстратор, не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивача заборони на відчуження об’єктів нерухомого майна, позивач позбавлений можливості з підстав, не передбачених законодавством, реалізувати свої правомочності власника нерухомого майна, суд вважає за можливе припинити обтяження нерухомого майна позивача та вилучити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об’єктів нерухомого майна.

Outcome: approved