Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Державного підприємства "Черкаський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі" про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,стягнення середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку. Свої вимоги обгрунтовує тим, що він працював на посаді заступника голови ДП "Черкаський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі". Згідно з розпорядженнями Черкаської обласної державної адміністрації від 05.07.2016 № 138-к та від 19.07.2016 № 144-кна нього було покладено тимчасово, до призначення в установленому порядку голови Фонду, виконання його обов`язків. Згідно з розпорядженням Черкаської обласної державної адміністрації від 23.02.2018 № 22-к його було увільнено від виконання обов`язків голови Фонду та звільнено з посади заступника голови Фонду. Починаючи з січня 2017 року відповідач перестав виплачувати йому заробітну плату, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з січня 2017 року до 23.02.2018 року включно. На запит його адвоката про розмір нарахованої та виплаченої плати, відповідачем надано довідку про доходи від 15.02.2021 № 56-21, в якій зазначено, що розмір нарахованої йому заробітної плати лише з липня 2016 до лютого2017 року включно, щодо ненадання інформації за період з березня 2017 до лютого 2018 року відповідач зазначив, що йому особові рахунки на працівників, в яких відображаються дані про нараховану заробітну плату, згідно з актом прийому-передачі справ з документами від 04.09.2020 не передавались. Також відповідач в своєму листі від 11.05.2021 № 151-21 на адвокатський запит зазначив, що Фонд згідно з актом приймання - передачі від 04.09.2020 штатні розписи фонду за 2017 та 2018 роки не передавались. Позивач зазначає, враховуючи, що в довідці відповідача від 15.02.2021 № 56-21 вказано розміри нарахованої за січень та лютий 2017 року, заборгованість з виплати заробітної плати за січень становить 5652,20 грн., а за лютий 2017 року 6175 грн. Розмір заборгованості з виплати заробітної плати з березня 2017 року до 23 лютого 2018 року включно не відомий, однак вважає, що розмір заробітної плати за кожен місяць з березня 2017 до 23.02.2018 включно не повинен бути меншим за розміром середнього заробітку, розрахований на підставі розміру нарахованої заробітної плати за січень та лютий 2017 року, що становить в розмірі 84564,48 грн. Станом на 08.06.2021 час затримки з виплати заробітної плати становить 819 робочих днів, тому середній заробіток за час затримки розрахунку становить в розмірі 242161,92 грн. Просить стягнути з відповідача на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 84564,48 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 242161,92 грн. В ході розгляду справи позивач позовні вимоги уточнив та крім означених вимог також просив стягнути з відповідача на його користь витрати пов`язані з надання йому правничої допомоги в розмірі 1500 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.06.2021 відкрито провадження по справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Надано відповідачу термін для подачі відзиву на позовну заяву. 08.07.2021 року до суду надійшов відзив відповідача в якому зазначають, що позивач виконував обов`язки голови фонду з 05.07.2016 року по 23.02.2018 року і фактично був розпорядником коштів, які належали фонду, в тому числі і по виплаті заробітної плати. При звільненні позивач не забезпечив координацію організації передачі матеріалів кредитних справ та документації фонду, а тому 04.09.2020року,після призначення нового голови фонду головним бухгалтером Департаменту будівництва Черкаської облдержадміністрації по акту приймання-передачі були передані гербова печатка фонду та інші документи. Документація щодо нарахування та виплати заробітної плати відсутня за період з лютого 2017 по серпень 2020 року. Тому були направлені запити до Головного УПФ України в Черкаській області та ГУ ДПС у Черкаській області. Про існування будь-якої заборгованості по заробітній платі позивачу відомо не було. Позивач з моменту звільнення, з 23.02.2018 по дату подачі позову з будь-якими заявами не звертався щодо погашення заборгованості по заробітній платі. Позивач 19.07.2021 року направив до суду відповідь на відзив в якому зазначив, що відсутність звернення з вимогою провести повний розрахунок не звільняє відповідача від обов`язку виплатити заробітну плату. За період з дня звільнення до подання позовної заяви відповідач не вчинив жодної дії, спрямованої на усунення порушення права позивача на оплату праці. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Подплєтьонний С.С. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представники відповідача Синільник С.А. та адвокат Починок О.І. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити в задоволенні позову, оскільки вважають їх безпідставними та необгрунтованими, а доводи позивача такими, що не відповідають обставинам справи. Судом встановлено, що 21 червня 2016 року [PERSON] був прийнятий на посаду заступника голови Державного підприємства «Черкаський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» на підставі наказу № 1 -к від 21.06.2016 року, що підтверджується копією трудової книжки позивача серія [NUMBER] . Згідно з розпоряженнями Черкаської обласної державної адміністрації від 05.07.2016 № 138-к, та від 19.07.2016 № 144-кна [PERSON] було покладено тимчасово, до призначення в установленому порядку голови Фонду Державного підприємства «Черкаський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі», виконання його обов`язків. В подальшому, на підставі розпорядження Черкаської обласної державної адміністрації № 22-3 від 23.02.3018 року [PERSON] увільнено від виконання обов`язків голови Фонду, та звільнено з посади заступника голови Фонду за власним бажанням на відповідно до ст. 38 КЗпП України на підставі заяви останнього від 25.01.2018. Позивач в своєму позові вказує, що починаючи з січня 2017 року відповідач перестав виплачувати йому заробітну плату, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з січня 2017 року до 23.02.2018 року включно. З матеріалі справи вбачається, що адвокат Подплєтьонний С.С. в інтресах [PERSON] звертався із адвокатським запитом до Державного підприємства "Черкаський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі" з приводу розміру нарахованої та виплаченої заробітної плати [PERSON] . На вказаний запит, Державним підприємством "Черкаський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі" надано довідку про доходи від 15.02.2021 № 56-21, в якій зазначено, що загальна сума доходу [PERSON] за період з 01.07.2016 року по 28.02.2017 року становить 37197,20 грн. Особові рахунки на працівників, в яких відображаються дані про нараховану заробітну плату, згідно з актом прийому-передачі справ з документами від 04.09.2020 не передавались. Відповідач в своєму листі від 11.05.2021 № 151-21 на адвокатський запит зазначив, що Фонд згідно з актом приймання - передачі документів від Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації до ДП "Черкаський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі" від04.09.2020 штатні розписи фонду за 2017 та 2018 роки не передавались. У відповіді Головного управління ДПС у Черкаській області від 07.07.2021 року № 87/6/23-00-24-0313 зазначено, що згідно бази даних ГУДПС у Черкаській області ДП «Черкаський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» подано звіти за період з 09.2013 по 03.2017 рік та з 09.2020 по 03.2021 рік. В судовому засіданні позивач зазначив, що він звіти до органів доходів та зборів в період з 03.2017 року по фактичне його звільнення не подавав, так як працював один. Отже, в судовому зсіданні встановлено, що [PERSON] 23.02.3018 року було звільнено з посади заступника голови ДП "Черкаський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі". Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за період з 02.2017 року по 23. 02.2018 рік посилаючись на довідку про доходи від 15.02.2021 № 56-21, в якій зазначено, що загальна сума доходу [PERSON] за період з 01.07.2016 року по 28.02.2017 року становить 37197,20 грн. Проте, як зазначено вище, позивач не складав та не подавав бюджетну звітність за період з березня 2017 року по день його звільнення, хоча як зазначає сам позивач, він був розпорядником коштів, які належали фонду. Доказів, яку саме заробітну плату було нараховано за період з 02.2017 року по день звільнення позивача, суду не надано. Отримати таку інформацію не вдалося, постільки звіти позивач не складав та не подавав бюджетну звітність за період з березня 2017 року по день його звільнення. Позивач працюючи в.о. голови фонду не передав документацію фонду під час свого звільнення, зокрема щодо нарахування та виплати заробітної плати працівникам підприємства, що було установлено аудиторським звітом за результатами оцінки діяльності ДП «Черкаський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі". Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювань ним суму. За правилами ч. 1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. З наявних в матеріалах справи доказів не доведено факту нарахування позивачу заробітної плати, постільки ним, як в.о. головою фонду, не забезпечено передачу документації Фонду. Сам же позивач в судовому засіданні зазначив, що податки на заробітну плату не нараховувались та ним не сплачувались, звітність не подавалась. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При таких обставинах, суд вважає, що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed