Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Позивач ПАТ"Альфа Банк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 16.10.2015 р. шляхом акцептування публічної пропозиції ПАТ Альфа-Банк між банком і [PERSON] було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, за умовами якого банк відкрив [PERSON] картковий рахунок у валюті гривня з сумою кредиту, що є доступною [PERSON] на момент укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії з встановленого договором та вказаного в оферті на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії ліміту відновлювальної кредитної лінії, складає 15350,00 грн. та випустив міжнародну платіжну картку DMC Gold Instant строком дії - два роки з моменту її випуску, а [PERSON] зобов'язалася повертати кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, виконувати інші умови договору у строки та на умовах, що передбачені договором. Посилаючись на те, що взяті на себе за кредитним договором зобов`язання [PERSON] належним чином не виконала, у зв'язку із чим станом на 19.09.2016 р. виникла заборгованість за кредитним договором у сумі 22490,38грн., з яких тіло кредиту - 9049,3 грн.; просрочка по тілу - 10617,11 грн.; відсотки за кредитом - 1,94 грн.; неустойка - 2822,03 грн.та судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача не з'явився, однак разом із позовною заявою направив до суду заяву, у якій підтримав позовні вимоги, просив розглядати справу за відсутності представника позивача. Відповідач у судове засіданні не з`явилася, про день, час і місце розгляду справи судом повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши письмові матеріали, дійшов наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що 16.10.2015 р. на підставі анкети - заяви про акцепт публічної пропозиції ПАТ Альфа-Банк на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту "Максимум" між ПАТ Альфа-Банк і [PERSON] було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, за умовами якого банк відкрив рахунок № [NUMBER] у валюті гривня, шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на рахунку, з лімітом - 75000,00 грн., та випустив міжнародну платіжну картку DMC Gold Instant строком дії - два роки з моменту її випуску, а [PERSON] зобов'язалася повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки на умовах, що передбачені договором(а.с. 82-83). Як вбачається із анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції ПАТ Альфа-Банк на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках "Максимум" з підписанням вказаної заяви ознайомився та погодився, що публічна пропозиція на укладення договору про комплексне банківське обслуговування, правила надання банківських послуг, тарифи банку є невід'ємними частинами договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Умови вказаного договору [PERSON] виконувала не належним чином, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у сумі 22490,38 грн., з яких тіло кредиту - 9049,3 грн.; просрочка по тілу - 10617,11 грн.; відсотки за кредитом - 1,94 грн.; неустойка - 2822,03 грн, що підтверджується розрахунком вказаної заборгованості (а.с. 86). Згідно вимоги про досудове врегулювання спору вих. № 78925-102 б\\б від 23.09.2016 р. Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» повідомило відповідачку про невиконання умов договору та виникнення зазначеної заборгованості. Неодноразові звернення позивача з питань виконання зобов'язань з виплати кредиту, що підтверджується реєстром № 782 від 26.08.2016 р. рекомендованих поштових відправлень, що пересилаються в межах України (а.с.88). Відповідно до п.1 ч.2ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора)певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно дост.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1ст.1048 ЦК). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено в ст.1050 ЦК України. Якщо договором установлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу(ч.2ст.1050 ЦК). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Враховуючи викладені обставини та норми права, суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а заборгованість за кредитом в загальній сумі 22490 грн. 38 коп. підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved