Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Позивач у жовтні 2016 р. звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 09.09.2014 р. в м. Києві відбулась ДТП за участю транспортного засобу «Рено» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], власником якого є позивач, який був застрахований ПрАТ «СК Галицька», іншим учасником ДТП був транспортний засіб «Лексус» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], застрахований в ПрАТ «АСК «Інго Україна». Постановою Святошинського районного суду м. Києва відповідача визнано винним у скоєнні ДТП. ПрАТ «АСК «Інго Україна» здійснило виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля в розмірі 323 878,88 грн. На вимогу останнього позивач здійснив виплату матеріального збитку, розмір якого було зменшено, в сумі 192 072,18 грн., а тому просить стягнути в порядку регресу з відповідача понесені фактичні витрати по сплаті страхового відшкодування та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву, відповідно до якої просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просив їх задовольнити в повному обсязі (а.с. 113), а тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином (а.с. 96, 102), а тому суд, на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності останнього на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 18.04.2015 р. між ТОВ «ТС Плюс» та ПрАТ «СК «Галицька» був укладений поліс №АС/9289340 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, предметом якого є страхування транспортного засобу «Рено» д.н.з. [NUMBER], терміном дії до 21.04.2015 р. (а.с. 23). Встановлено, що 09.09.2014 р. блиизько 16:15 год. по вул. Верховинній, 8 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля «Лексус» д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], власником якого є [PERSON] Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 13.10.2014 р., відповідача [PERSON] визнанно виним у вчиненні зазначеної вище ДТП, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль «Лексус» д.н.з. [NUMBER] (а.с. 21, 24). Судом встановлено, що відповідно до Договору страхування № 110582675.14 від 29.07.2014 р. ПрАТ "АСК "Інго Україна" зобов'язалося" у разі настання страхового випадку, пов'язаного з експлуатацією автомобіля «Лексус» д.н.з. [NUMBER], сплати його власнику [PERSON] суму страхового відшкодування. Встановлено, що відповідно до Страхових актів ПрАТ "АСК" ІнгоУкраїна" від 24.10.2014 р. та від 28.11.2014 р. та відповідних рахунків фактури, загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля «Лексус» д.н.з. [NUMBER] внаслідок його пошкодження при ДТП, складає 323 878,88 грн., що було сплачено страхувальником відповідно до платіжного доручення № 5624 від 29.10.2014 р. та № 11155 від 11.12.2014 р. (а.с.37-38, 44-45). Проте, 09.12.2015 р. між ПрАТ «АСК «Інго Україна» та ТОВ «ТС Плюс» укладено договір про відшкодування грошових коштів в порядку регресу щодо суми заподіяного матеріального збитку в розмірі 323 878,88 грн., відповідно до умов якого, сторонами погоджений розмір суми відшкодування , що підлягає сплаті, що становить 192 072 грн. При цьому 50 000,00 грн. підлягає сплаті ПрАТ «СК «Галицька» у відповідності до договору про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників транспортних засобі (поліс № АС/9289340) (а.с. 15-16). Встановлено, що позивач ПрАТ «АСК «Інго Україна» виконав умови ввказаногов ище договору договору виконав, виплатив обумовлений розмір матеріального збитку, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (а.с. 7-14). Також, судом встановлено, що в період з 19.07.2012 р. по 05.04.2016 р. [PERSON] перебував у трудових відносинах ТОВ «ТС Плюс» та під час вчинення дорожньо-трансопртної пригоди 09.09.2014 р. керував службовим автомобілем «Рено» д.н.з. [NUMBER] (а.с. 17-18), та відповідно до Договору від 19.07.2012 р. був матеріально відповідальною особою за майно, що належить підприємству (а.с. 107). Згідно ч. 1 ст. 9 ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Згідно ст. 134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей . Таким чином, позивач ПрАТ «АСК «Інго Україна» в порядку ст. 1191 ЦК України, набув право регресної вимоги до відповідача [PERSON], винуватця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Пунктом 1 частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України встановлено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з абзацом другим ч. 1 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1188 ЦК України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Враховуючи наведенні вище факти в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved