Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

В жовтні 2013 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" (надалі - ПАТ "Альфа-Банк") та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання виконавчого напису від 29 квітня 2013 р. про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], таким, що не підлягає виконанню. Послалась при цьому на порушення її прав як споживача банківських послуг. Позов обґрунтований наступним. 6 вересня 2013 р. під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження позивач дізналася про наявність виконавчого напису від 29 квітня 2013 р., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], про звернення стягнення на належну їй квартиру [ADDRESS]. Виконавчий напис позивач вважає незаконним посилаючись на порушення норм Конституції України, вимог п. 6.1. укладеного між нею та ПАТ "Альфа-Банк" іпотечного договору, ст. 35 Закону України «Про іпотеку», п.п. 2.2., 2.3. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Вказала, що виходячи з припису ч. 3 ст. 47 Конституції України нотаріус взагалі не мав права вчиняти виконавчий напис, на підставі якого запропоновано позбавити її житла без рішення суду, банк не надсилав їй письмову вимогу про виконання порушеного основного зобов'язання, а нотаріус не переконався у наявності такої вимоги і її невиконання у 30-денний строк. З урахуванням змін, внесених в судовому засіданні, [PERSON] додатково послалася на те, що подані нотаріусу стягувачем документи не свідчать про безспірність заборгованості, а включення суми державного мита за вчинення виконавчого напису до вимог, які нотаріус запропоновував задовольнити за рахунок реалізації предмета іпотеки, суперечить п. 3 гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав пославшись на обставини, викладені в позовній заяві та у заяві про зміну підстав позову. Додатково пояснив, що суми заборгованості, зазначені у вимозі про усунення порушень кредитного договору, у заяві про вчинення виконавчого напису та в розрахунку заборгованості, доданої до вказаної заяви, суттєво різняться. Таким чином заборгованість позивача не є безспірною, а отже нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис. Представник ПАТ "Альфа-Банк" Кузик Т.С. позов не визнав, надавши письмові заперечення на позов. Послався на те, що вимоги і аргументи позивача суперечать чинному законодавству. Так відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Враховуючи, що позивач прострочила повернення кредиту, на її адресу було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту протягом 30 днів з дати направлення вимоги. Вказану вимогу вона не виконала і заборгованість не сплатила, у зв'язку з чим банк на підставі п. 6.1. іпотечного договору набув права звернути стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса передбачене ст. 33 Закону України «Про іпотеку». ПАТ "Альфа-Банк" звернулося до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про вчинення виконавчого напису на договорі іпотеки, надавши усі документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172. Таким чином банком було виконано вимоги ст. 35 Закону України «Про іпотеку» щодо направлення на адресу іпотекодавця вимоги про усунення порушення та надано передбачені чинним законодавством документи, що підтверджують безспірність заборгованості за кредитним договором. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] надав письмові заперечення на позов пославшись на його безпідставність і необґрунтованість. Пояснив, що виконавчий напис вчинений ним у відповідності з вимогами ст. 18 ЦК України, ст. 33 Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», гл.гл. 12, 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. На виконання вимог закону кредитором на адресу боржника було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту, яка на момент вчинення виконавчого напису виконана не була. Враховуючи відсутність задоволення вимог, кредитор звернувся до нього із заявою про вчинення виконавчого напису на договорі іпотеки у зв'язку з простроченням виконання зобов'язання, забезпеченого іпотекою. В обґрунтування законності та безспірності вимог кредитор надав усі документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином нотаріусом та стягувачем було дотримано усіх вимог законодавства, а отже виконавчий напис вчинено на законних підставах та у відповідності з нормами чинного законодавства. Від відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві надійшла заява про розгляд справи без участі його представника. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові пояснення, заперечення та письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 3 травня 2007 р. між закритим акціонерним товариством "Альфа-Банк", правонаступником якого є ПАТ "Альфа-Банк" (Кредитором або Банком), та [PERSON] (Позичальником) було укладено кредитний договір № 800000242, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит в розмірі 167500 доларів США під 12,25% річних для часткової оплати вартості квартири [ADDRESS], на строк до 3 квітня 2022 р. (а.с. 4-6). Відповідно до п. 3 кредитного договору [PERSON] зобов'язалася повертати кредит та виплачувати банку проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші платежі в порядку, на умовах та в терміни, визначені договором. Цього ж дня - 3 травня 2007 р., закрите акціонерне товариство "Альфа-Банк" (Іпотекодержатель) та [PERSON] (Іпотекодавець) уклали іпотечний договір № 800000242-И (а.с. 7-9). Відповідно до умов вказаного договору іпотекодавець [PERSON] у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором передала іпотекодержателю закритому акціонерному товариству "Альфа-Банк" в іпотеку нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] 2 березня 2009 р. між сторонами було укладено договори про внесення змін і доповнень № 1 до кредитного та іпотечного договорів, якими змінювалась процентна ставка (а.с. 123, 129). 3 грудня 2010 р. сторони уклали договір про внесення змін і доповнень № 2/800030026 до кредитного договору, відповідно до умов якого було збільшено розмір кредиту на 137879,44 грн., змінено процентну ставку, встановлено пільговий період користування кредитом та здійснено розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг (а.с. 124-128, 131-135). В той же день договором про внесення змін і доповнень № 2/800000026-И було внесено відповідні зміни та доповнення до іпотечного договору (а.с. 130). Судом встановлено, що позичальник [PERSON] в порушення умов кредитного договору починаючи з грудня 2010 р. несвоєчасно та не в повному обсязі повертала тіло кредиту та не сплачувала проценти за користування ним, а з листопада 2012 р. взагалі припинила будь-які сплати за кредитним договором (а.с. 165-167). Враховуючи, що позичальник [PERSON] порушила зобов'язання за кредитним договором більше, ніж на один календарний місяць, ПАТ «Альфа-Банк» відповідно до умов, визначених у п. 5.1. кредитного договору, вправі вимагати дострокового виконання зобов'язань за договором. Умова договору про право кредитора вимагати дострокового повернення кредиту узгоджується та не суперечить положенням ч. 2 ст. 1050 ЦК України. 20 лютого 2013 р. ПАТ "Альфа-Банк" на виконання вимог п. 9.1 кредитного договору та п. 6.1 іпотечного договору, які кореспондуються зі змістом ст. 35 Закону України «Про іпотеку», направляв [PERSON] письмову вимогу про дострокове повернення кредиту та добровільне виселення з квартири [ADDRESS], що підтверджується реєстром поштових відправлень, засвідченим печаткою поштового відділення (а.с. 179, 180). Вказаною вимогою позивач попередив відповідача, що в разі невиконання вимоги протягом 30 днів банк розпочне звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Закону України «Про іпотеку» шляхом подачі до суду позову про звернення стягнення на заставне майно чи вчинення виконавчого напису нотаріуса. Враховуючи, що протягом встановлених строків вимоги іпотекодержателя ПАТ "Альфа-Банк" залишилися без задоволення, 29 квітня 2013 р. представник ПАТ "Альфа-Банк" звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про вчинення виконавчого напису на укладеному з [PERSON] іпотечному договорі, надавши усі документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172 (а.с. 162-197). 29 квітня 2013 р. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинив на іпотечному договорі виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], для задоволення вимог ПАТ "Альфа-Банк" в розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання (неналежного виконання) [PERSON] умов кредитного договору з 3 листопада 2012 р. по 25 березня 2013 р., в загальній сумі 1213000,15 грн., що включає заборгованість за кредитом в сумі 1111763,71 грн., заборгованість за відсотками в сумі 97236,44 грн. та плату за вчинення виконавчого напису в сумі 4000 грн. (а.с. 161). [PERSON] вважає вказаний виконавчий напис незаконним посилаючись на те, що його вчинено з порушенням гарантованого конституцією права на житло, банк не надіслав їй письмову вимогу про усунення порушень основного зобов'язання, а включення суми державного мита за вчинення виконавчого напису до вимог, які нотаріус запропоновував задовольнити за рахунок реалізації предмета іпотеки, суперечить Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Проте вказані доводи суд вважає такими, що не ґрунтуються на законі та положеннях укладених між сторонами кредитного та іпотечного договорів. Так захист цивільних прав в позасудовому порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису на борговому документі передбачений ст. 18 ЦК України. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що підтверджують заборгованість. Звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса передбачене ст. 33 Закону України «Про іпотеку». П. 6.1. укладеного сторонами іпотечного договору іпотекодержателю надано право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання основного зобов'язання, у випадку невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем умов договору та в інших випадках, передбачених законодавством України. Згідно з приписами ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" іпотекодежатель (заставодержатель) має право у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, забезпеченого іпотекою, задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки (застави). Відповідно до п.п. 6.2., 6.4. іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно із договором про задоволення вимог іпотекодержателя, при цьому право вибору звернення стягнення на предмет іпотеки належить іпотекодержателю. Зі змісту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що нотаріус не зобов'язував [PERSON] виселитися з квартири, а отже виконавчий напис жодним чином не порушує її гарантоване ст. 47 Конституції України право на житло. Судом встановлено, що письмову вимогу про дострокове повернення кредиту [PERSON] не отримала (а.с. 137, 138), проте всупереч доводам позивача вказана обставина не має правового значення для вирішення даного спору, оскільки сторони домовилися, що документом, який підтверджує відправлення Кредитором (Іпотекодержателем) письмової вимоги про усунення порушення та виконання порушеного зобов'язання, є квитанція поштового відділення про відправлення відповідного рекомендованого листа Позичальнику (Іпотекодавцю) за адресою його фактичного проживання (реєстрації). Окрім того п. 9.1. кредитного договору передбачено, що лист про вимогу про усунення порушення, виконання порушеного зобов'язання та дострокове повернення кредиту в будь-якому випадку вважається отриманим Позичальником після спливу семи днів з дня відправлення відповідного листа. Таким чином строк виконання [PERSON] основного зобов'язання настав 30 березня 2013 р. Оскільки письмова вимога ПАТ "Альфа-Банк" залишилася без задоволення, відповідач мав право звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса, так як такий спосіб задоволення вимог іпотекодержателя передбачений укладеним між сторонами договором, положення якого не суперечать Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки…; збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов іпотечного договору. Враховуючи, що жодних положень щодо обмеження вимог іпотекодержателя, які задовольняються за рахунок предмета іпотеки, іпотечний договір не містить, включення до вимог, які нотаріус запропоновував задовольнити за рахунок реалізації предмета іпотеки, витрат ПАТ «Альфа-Банк» на сплату державного мита за вчинення виконавчого напису, не суперечить закону. Разом з тим доводи позивача [PERSON] про те, що її заборгованість за основним договором не є безспірною, суд вважає такими, що заслуговують на увагу. Так згідно з даними направленої позивачу письмової вимоги про усунення порушень кредитного договору заборгованість [PERSON] станом на 15 лютого 2013 р. становила: за договором № 800000242 від 3 травня 2007 р. - 151481,42 доларів США, в тому числі заборгованість по кредиту - 139092,17 доларів США, заборгованість по відсотках - 8395,03 доларів США та заборгованість по пені - 3994,22 доларів США, за договором № 800030026 (договір про внесення змін і доповнень № 2 до кредитного договору № 800000242) - 145171,63 грн., в тому числі заборгованість по кредиту - 130398,46 грн., заборгованість по відсотках - 9082,38 грн. та заборгованість по пені - 5690,79 грн. (а.с. 179). Із заяви про вчинення виконавчого напису вбачається, що заборгованість [PERSON], яка розрахована станом на 25 березня 2013 р., не включає пеню і становить: за договором № 800000242 - 1209000,15 грн., в тому числі заборгованість по кредиту - 139092,17 доларів США, що по курсу НБУ еквівалентно 1111763,71 грн., заборгованість по відсотках - 12165,20 доларів США, що по курсу НБУ еквівалентно 97236,44 грн.; за договором № 800030026 - 139092,17 доларів США заборгованості по кредиту та 12165,20 доларів США заборгованості по відсотках (а.с. 162-164). В цій же заяві зазначено, що заборгованість [PERSON] за обома договорами становить 1213000,15 грн., що включає заборгованість за кредитом в сумі 1111763,71 грн., заборгованість по відсотках в сумі 97236,44 грн. та плату за вчинення виконавчого напису в сумі 4000 грн. Також в документах, на підставі яких вчинено оспорюваний виконавчий напис, містяться розрахунок заборгованості за кредитом, сформований станом на 3 лютого 2013 р., відповідно до якого загальний розмір заборгованості становить 159319,07 доларів США, що по курсу НБУ еквівалентно 1273437,32 грн. (а.с. 165-167) та дві довідки-розрахунки, сформовані станом на 25 березня 2013 р., відповідно до яких заборгованість [PERSON] становить: за договором № 800000242 від 3 травня 2007 р. - 159319,07 доларів США, що в перерахунку на національну валюту за офіційним курсом НБУ становить 1273437,32 грн., в тому числі заборгованість по кредиту - 139092,17 доларів США, що за курсом НБУ становить 1111763,71 грн., заборгованість по відсотках - 12165,20 доларів США, що за курсом НБУ становить 97236,44 грн., та заборгованість по пені - 8061,70 доларів США, що за курсом НБУ становить 64437,17 грн.; за договором № 800030026 - 152285,43 грн., в тому числі заборгованість по кредиту - 130398,46 грн., заборгованість по відсотках - 11904,05 грн. та заборгованість по пені - 9982,92 грн. (а.с. 168, 174). Отже враховуючи дані довідок, сформованих станом на 25 березня 2013 р., загальний розмір заборгованості [PERSON] (без пені) становить 1351302,66 грн. (1111763,71 + 97236,44 + 130398,46 + 11904,05), а розмір нарахованої пені становить 74420,09 грн. За даними вказаних довідок загальний розмір заборгованості [PERSON] у національній валюті України з урахуванням пені становить 1425722,75 грн. Жодних доказів, які б пояснювали різницю в сумах заборгованості [PERSON], представник відповідача не надав. Відповідно до положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем… Оскільки наявність в поданих стягувачем документах різних сум заборгованості позивача унеможливлювало об'єктивне з'ясування нотаріусом дійсного та безспірного розміру заборгованості за кредитним договором, виконавчий напис не може вважатися вчиненим з дотриманням вимог закону, що є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивач як споживачем звільнений відповідно до Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved