Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

ТОВ "Хмільницьке" звернулося до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом до відповідачів [PERSON] господарства "Геліос-П-А" та [PERSON] про визнання недійсним договору оренди та скасування державної реєстрації речового права. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ ім. Б.Хмельницького, правонаступником якого є позивач, 14.11.2005 року було укладено з [PERSON] договір оренди земельної ділянки належної останньому площею 5,3077 га., зі строком дії до 14.11.2015 року. В грудні 2015 року ТОВ «Хмільницьке» стало відомо, що [PERSON] на земельну ділянку, яку було передано в оренду, уклав договір оренди з ФГ«Геліос-П-А», право оренди якої зареєстроване Реєстраційною службою Хмільницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області. В порушення вимог чинного законодавства третя особа при проведенні державної реєстрації речового права за договором оренди землі, укладеного між відповідачем ФГ «Геліос-П-А» та [PERSON], не перевіривши належним чином, чи право оренди на цю земельну ділянку зареєстровано чи ні, здійснила подвійну реєстрацію договору оренди на одну й ту саму земельну ділянку. Реєстрація договору оренди з новим орендарем можлива лише після реєстрації угод про розірвання договорів оренди з попереднім орендарем. Позивач зазначає, що передача відповідачем 2 земельної ділянки в оренду іншому орендареві порушує права ТОВ «Хмільницьке». Окрім цього, 01.04.2015 року ТОВ «Хмільницьке» уклало з [PERSON] новий договір оренди цієї ж земельної ділянки терміном на 5 років і на кращих для відповідача 2 умовах, однак цей договір не можливо зареєструвати у відповідному реєстрі речових прав, оскільки право оренди на цю ділянку зареєстроване за ФГ «Геліос-П-А». Враховуючи викладене, позивач просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 157 від 12.10.2015 року що укладений між [PERSON] та ФГ "Геліос-П-А", кадастровий номер земельної ділянки 0524883500:03:001:0201 та скасувати зареєстроване за ФГ «Геліос-П-А» інше речове право (право оренди) відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 25364373 від 19.10.2015 року. Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 09.06.2016 року замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Реєстраційну службу Хмільницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області на Сектор з питань державної реєстрації Хмільницької РДА Вінницької області. Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 05.07.2016 року позовну заяву ТОВ «Хмільницьке» в частині позовної вимоги про скасування зареєстрованого за ФГ «Геліос-П-А» іншого речового права (права оренди) відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 25364373 від 19.10.2015 року залишено без розгляду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, з наведених в позовній заяві підстав та просить позов задовольнити. Також звернув увагу суду на те, що 01.04.2015 року з відповідачем 2 було укладено новий договір оренди на кращих для відповідача 2 умовах. Представник відповідача 1- ФГ "Геліос -П-А" в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що права ТОВ «Хмільницьке» не були порушені, перешкод у користуванні земельною ділянкою їм ніхто не чинив, урожай з орендованої земельної ділянки вони, без будь-яких перешкод, зібрали. Представник відповідача 2 [PERSON] та [PERSON] заперечували проти задоволення позову, пояснивши суду, що договір з ТОВ «Хмільницьке» продовжений не був, оскільки [PERSON] підписував не заповнений бланк не підписаний іншою стороною, не завірений печаткою, а копію укладеного договору він не отримував, а лише був поінформований що його примірник договору йому вручать згодом, однак не вручили. Тому він вважав, що не має договірних відносин з позивачем та уклав договір оренди землі з відповідачем 1. Просили відмовити в задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 14.11.2005 року [PERSON] уклав із ТОВ «ім. Б.Хмельницького», правонаступником якого є ТОВ «Хмільницьке» (а.с. 14-17), договір №14 оренди земельної ділянки площею 5,3077 га., кадастровий номер 0524883500:03:001:0201, яка знаходиться на території Кустовецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області (а.с.8). Термін дії договору 10 років, тобто до 14.11.2015 року. Договір зареєстровано у Хмільницькому районному відділенні Вінницької регіональної філії «Центр ДЗК» 14.03.2007 року за № 040783500158 (а.с. 5). Відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки що орендується від 17.03.2007 року до договору оренди № 14 від 14.11.2005 року орендодавець [PERSON] передав орендарю ТОВ «ім. Б. Хмельницького» земельну ділянку площею 5,3077 га., яка знаходиться на території Кустовецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області (а.с.7). У відповідності до договору оренди № 157 від 12.10.2015 року укладеного між [PERSON] (орендодавець) та ФГ «Геліос-П-А» (орендар) орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 5,3077 га., кадастровий номер 0524883500:03:001:0201, яка знаходиться на території Кустовецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Договір укладено до 12.10.2025 року (а.с.75-77). Відповідно до інформаційної довідки від 12.05.2016 р. за № 58917890 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підтверджено реєстрацію речового права зокрема права оренди земельної ділянки за ФГ «Геліос-П-А» на підставі договору оренди земельної ділянки № 157 від 12.10.2015 р. укладеного між ФГ «Геліос-П-А» та [PERSON] Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 25364373 від 19.10.2015 р. (а.с.13). Актом приймання передачі земельної ділянки від 12.10.2015 року укладеного між [PERSON] та ФГ «Геліос П-А» підтверджено передачу вказаної земельної ділянки, відповідно до договору № 157 від 12.10.2015 року (а.с.81). Правовідносини що виникли між сторонами регулюються наступними нормами. Відповідно до ч. 4\~ст. 124 Земельного кодексу України (надалі ЗК України) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди. За змістом ч. 2\~ст. 792 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України)\~\~майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору найму, регулюються актами земельного законодавства \~ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Відповідно до\~ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 6, ч. 1 ст. 627 ЦК України). У відповідності до ч. 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі», право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно з ст. 17 Закону України «Про оренду землі» обєкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі, сторони договору скріплюють його своїми підписами, що і є моментом укладення договору. Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких спрямоване волевиявлення сторін договору оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації. В момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору. Наведена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 19.02.2014 року , справа №6-162ц13. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч.3 ст.215 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України. Як встановлено судом з досліджених доказів, договір оренди земельної ділянки № 157 від 12.10.2015 року укладений [PERSON] та ФГ «Геліос-П-А» та зареєстрований 19.10.2015 року, тобто в період дії договору № 14 від 14.11.2005 року, строк дії якого закінчувався 14.11.2015 року. Як пояснив у судовому засіданні представник позивача ТОВ «Хмільницьке» права позивача порушено оскільки було зареєстроване подвійне право оренди за різними орендарями на земельну ділянку відповідача 2. При цьому зазначив, що перешкод в користуванні земельною ділянкою яку орендувало ТОВ «Хмільницьке» до закінчення дії договору оренди № 14 від 14.11.2005 року, тобто до 14.11.2015 року не було. Зазначене підтверджується також і змістом позовної заяви, відповідно до якої про порушення своїх прав та наявність договору укладеного відповідачами позивачеві стало відомо в грудні 2015 року, тобто вже після припинення дії договору № 14 від 14.11.2005 року. Проте, позивач стверджує що був позбавлений права зареєструвати укладений 01.04.2015 року новий договір з [PERSON] про оренду цієї ж земельної ділянки. Суд відхиляє вказані доводи позивача, оскільки як пояснив у судовому засіданні [PERSON] до нього приблизно вкінці серпня 2015 року прийшов представник позивача [PERSON], приніс бланк надрукованого договору оренди землі, в якому були не заповнені графи та сказав підписати, а потім забрав всі екземпляри. При цьому повідомив, що заповнений екземпляр договору буде в подальшому повернуто [PERSON] Однак, договір так і не повернули. В бланках договору не було підпису представника ТОВ «Хмельницьке», не було печатки, не були заповнені розділи щодо обєкта оренди кадастровий номер, місце розташування, розмір земельної ділянки, строк дії договору оренди, розміру орендної плати, дата договору та інші умови. Тому укладаючи договір з ФГ «Геліос-П-А» він був впевнений що інших договірних зобовязань не має. [PERSON] вказав, що бажає, щоб земельну ділянку орендувало ФГ «Геліос-П-А» і договір від 12.10.2015 року ним укладався, умови узгоджувались та відповідають його волевиявленню. Позивачем не наведено підстав, визначених ст. ст. 203, 215 ЦК України, ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» для визнання оспорюваного договору недійсним. У свою чергу позивачем не доведено факту укладення ТОВ «Хмільницьке» та [PERSON] договору оренди земельної ділянки від 01.04.2015 року з виконанням вимог ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 638 ЦК України. Не знайшли підтвердження доводи позивача про порушення його прав самим фактом укладення відповідачами на цю ж земельну ділянку договору оренди, з урахуванням того, що такий договір укладено майже за 1 місяць до закінчення дії договору за яким позивач орендував земельну ділянку, а також враховуючи те, що саме після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності. Окрім цього, позивач мотивує позовну заяву тим, що права позивача порушені фактом подвійної реєстрації права на одну й ту ж земельну ділянку за різними орендарями, що є порушенням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Так, ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом ст.ст. 10, 11 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор при прийнятті рішення про державну реєстрацію речових прав на майно, серед іншого, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Статтею 24 вищевказаного Закону визначено випадки коли державний реєстратор може відмовити в державній реєстрації. При цьому, за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття. Як пояснив в судовому засіданні представник позивача рішення, дії чи бездіяльність державного реєстратора окремо не оскаржувались. У свою чергу в даному позові державний реєстратор зазначений третьою особою. Вимога щодо скасування державної реєстрації ухвалою суду від 05.07.2016 року залишена без розгляду. При цьому, позивачем не доведено та не надано доказів звернення до державного реєстратора для реєстрації договору від 01.04.2015 року та наявності рішення державного реєстратора про відмову в такій реєстрації. Окрім цього, рішення, дії чи бездіяльність державного реєстратора як субєкта владних повноважень підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства. Частиною 3\~ст. 10 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до положень ст. 3 ЦПК України, ст. 15 ЦК України, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. У постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року у справі № 6-78цс13, вказано, що в порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, суд повинен установити, чи дійсно були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed