Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

[PERSON] у лютому 2014 року звернулася до суду із позовом до відповідачів про визнання права власності на домоволодіння. Позивачка мотивує свої вимоги тим, що у 1990 році вона як працівник ЕПГ "Мир" придбала у господарства будинок, розташований по [ADDRESS], про що було складено відповідний договір купівлі-продажу. Вартість будинку становить 994 рублі, яка була сплачена позивачкою господарству у повному обсязі за квитанцією. Зазначений договір нотаріально посвідчено не було, у позивачки відсутні будь-які правовстановлюючі документи на вказаний будинок. Позивачка просить визнати за нею право власності на дане домоволодіння. У судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, кожен окремо надали заяви про слухання справи за їх відсутністю. Позивачка [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, представники відповідачів ДП "Ілліч-Агро Крим" ПАТ "ММК ім. Ілліча" Івчик Н.Ю. та Янтарненської сільської ради Красногвардійського району АР Крим Мельник А.Е. позовні вимоги визнали, не заперечували проти їх задоволення. Відповідно до положень ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з положеннями ч.2 ст.197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи установлено, що відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири від 10 квітня 1990 року, позивачка [PERSON] (а.с. 5-6) як працівник ЕПГ "Мир" (а.с.7-8) придбала у господарства однокімнатну квартиру, загальною площею 35 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS]. Вартість квартири становить 994 рублі, сплачена покупцем у повному обсязі до каси продавця (а.с. 9-11, 12). У відповідності до довідки ДП "Ілліч-Агро Крим" ПАТ "ММК ім. Ілліча", будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], не знаходиться на балансі підприємства, квартплата не сплачується (а.с. 13). Згідно з довідками Янтарненської сільської ради, у відповідності до запису у погосподарській книзі № 6 стор. 8 о/рахунок 765, з 01 січня 1991 року власником домоволодіння, розташованого у [ADDRESS], являється [PERSON], зазначений будинок на балансі сільради не перебуває (а.с. 14-16). Судом оглянуто копію технічного паспорту на будинок [ADDRESS] (а.с. 17-22). У відповідності до ст. 47 ЦК УРСР нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом установлено, що позивачка придбала домоволодіння [ADDRESS] у ЕПГ "Мир", сплативши до каси господарства повну його вартість, з того ж часу проживає в ньому, домоволодіння на балансі ДП "Ілліч-Агро Крим" ПАТ "ММК імені Ілліча" та сільської ради не перебуває, тобто позивачка набула зазначене домоволодіння на законних підставах та є його власницею. Таким чином, визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст.392, 1223, 1262 ЦК України,

Outcome: approved