Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

Позивач[PERSON] звернулася до суду зі своїм вищезгаданим позовом. В позові вказує, що у період спільного проживання з відповідачем вона завагітніла від [PERSON], покинула територію України та виїхала до м. Обнінська Калузької області Російської Федерації. [INFO] в м. Обнінську народилася спільна дитина сторін - син [PERSON]. В серпні 2001 року [PERSON] повернулася на територію України разом з дитиною, вони стали спільно проживати з [PERSON] За цей час, [INFO] у сторін по справі народилася ще одна спільна дитина - донька [PERSON]. Однак, при реєстрації народження дітей відповідач не був записаний їх батьком. На підставі викладеного позивач просить суд визнати [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], батьком дитини [PERSON], [INFO]; встановити батьківство [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] щодо дитини [PERSON], [INFO]; зобов'язати Шевченківський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області внести відомості до актового запису № 193 від 27 липня 2001 року про народження [PERSON], [INFO], зазначивши в графі батько - [PERSON], та змінити прізвище дитини з «[PERSON]» на «[PERSON]»; зобов'язати Шевченківський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області внести відомості до актового запису № 391 від 15 квітня 2004 рокупро народження [PERSON], [INFO], змінивши записи в графі батько на «[PERSON]», та змінити прізвище дитини з «[PERSON]» на «[PERSON]». У підготовче судове засідання з'явилися представник позивача та відповідач. Під час підготовчого провадження відводів заявлено не було, відповідач заявив про визнання позову. Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин заявлений позов підлягає задоволенню. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч.3, ч.4 ст. 200 ЦПК України). Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що [INFO] в м. Обнінську Калузької області Російської Федерації народилася дитина - син позивача [PERSON]. [INFO] у позивача в м. Запоріжжі народилася ще одна дитина - донька [PERSON]. Позивач стверджує, що вона у період спільного проживання з відповідачем завагітніла від [PERSON] та й народила вказаних дітей, однак, відповідач не зміг в органах реєстрації актів цивільного стану оформити реєстрацію батьківства. Відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ст. 206 ЦПК України). Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст. 82 ЦПК України). При цьому, у підготовчому судовому засіданні сторонам були визнані обставини народження дітей позивача від відповідача, який заявив про визнання позову, про що подав письмову заяву. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу Україну при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (надалі - Постанова № 3) при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми Кодексу про шлюб та сім'ю України (надалі - КпШС України), беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. З огляду на те, що [PERSON] народився [INFO], при вирішенні питання встановлення факту батьківства необхідно виходити з положень ст. 53, 55 КпШС України, оскільки дитина народилася до набрання чинності Сімейним кодексом України. У відповідності до ст. 53 КпШС України, походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання нимидитини,або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно зі ст. 55 КпШС України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» від 12.06.1998 року за № 16, згідно зі ст. 53 КпШС України, підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. У необхідних випадках суд для з'ясування питань, пов'язаних із походженням дитини, може з урахуванням обставин справи призначити відповідну судову експертизу. З огляду на те, що [PERSON] народилася [INFO], тобто після 1 січня 2004 року, виходячи з роз'яснень в п. 3 Постанови № 3, справа про визнання батьківства щодо вказаної дитини має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Пунктом 5 Постанови №3 визначено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. За ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Положеннями ст.135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У відповідності до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Статтею 161 КпШС України визначено, що виправлення помилок і внесення змін в записи актів громадянського стану може провадитися на підставі судового рішення. Отже,через визнання відповідачем позову, суд має ухвалити рішення про задоволення позову, вбачаючи до цього законні підстави, оскільки суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності обставин, що визнані сторонами, та добровільності їх визнання. Оскільки відповідач є батьком [PERSON] та [PERSON], проте відомості про [PERSON], як батька дітей, не вносилися у свідоцтвах про їх народження, тому відповідно до ст. 134 СК України необхідно внести зміни до актових записів про народження спільних дітей щодо батьківства. Окрім цього, у зв'язку з тим, що правовідносини між сторонами щодо батьківства врегульовані у тому числі ст. 53 КпШС України, якою передбачено термін "встановлення батьківства", а не "визнання" його, як це визначено ст. 128 СК України, відносно сина [PERSON] слід встановити батьківство відповідача, а стосовно доньки [PERSON] визнати батьківство [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved