Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь 3266,81 грн. процентів за користування коштами за період з 01.12.2010 року по 31.12.2013 року. Обгрунтував позивач свої вимоги тим, що рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 24.07.2013 року стягнуто з відповідача на його користь 18481 грн. на повернення вкладених 10.02.2007 року у спільний бізнес коштів і 1004,72 процентів за користування чужими грошовими коштами. Оскільки до цього часу позивач не отримав від [PERSON] коштів, тобто вона продовжує користуватися чужими коштами, а тому відповідач повинна сплатити проценти за користування коштами за період з 01.12.2010 року по 31.12.2013 року в сумі 3266,81 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлений позов та просив його задовольнити у повному обсязі, стягнути з відповідача проценти за користування коштами та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 229 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 974 грн. 40 коп. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надіслала заперечення на позов, в якому частково визнала позов щодо сплати процентів в сумі 2857 грн. 22 коп., посилаючись на те, що 30.08.2013 року вона перерахувала заборговані позивачу кошти в сумі 20591 грн. 45 коп. на рахунок Центрального відділу ДВС Чернігівського міського управління юстиції, тобто зобов'язання припинилося належним виконанням, а тому позивачем безпідставно нараховані проценти з 30.08.2013 року по 31.12.2013 року. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить підстави для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 24.07.2013 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу скасовано рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 травня 2013 року в частині задоволених позовних вимог та стягнутих судових витрат. Позовні вимоги [PERSON] про стягнення боргу (19 120 грн.) з урахуванням встановленого індексу інфляції і трьох процентів річних від простроченої суми (2 037,2 грн.) задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 18 481 грн. на повернення вкладених 10.02.2007 р. у спільний бізнес коштів; 1 004,72 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами та 1 105,73 грн. на повернення судових витрат в суді першої інстанції, а всього 20 591 (двадцять тисяч п'ятсот дев'яносто одну) грн. 45 коп. В іншій частині рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 травня 2013 року залишено без змін. Позивач просить стягнути проценти за користування коштами за весь час прострочення сплати боргу з 01.12.2010 року по 31.12.2013 року за відрахуванням стягнутих рішенням апеляційного суду Чернігівської області процентів в сумі 1004 грн. 72 коп. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Загальне правило, яке б встановлювало розмір таких процентів, не передбачено, хоч відповідно до ч.1 ст. 536 ЦК України проценти за користування чужими коштами застосовуються завжди, крім випадків передбачених договором між фізичними особами. За таких умов до відносин з приводу нарахування процентів на суму грошових коштів слід за аналогією застосувати ч.1 ст. 1048 ЦК України, відповідно до якої у випадках, коли договором не встановлено інший розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Облікова ставка НБУ в період з 01.12.2010 року по 22.03.2012 року складала 7,7500% (постанова НБУ від 09.08.2010 року №377), з 23.03.2012 року по 10.06.2013 року - 7,5000% (постанова НБУ від 21.03.2012 року №102), з 10.06.2013 року по 13.08.2013 року - 7% (постанова НБУ від 06.06.2013 року №209), з 13.08.2013 року - 6,5% (постанова НБУ від 09.08.2013 року №315). Суд погоджується з доводами відповідача, щодо неможливості стягнення процентів за користування грошовими коштами після 30.08.2013 року, оскільки відповідно до квитанції №79713477 [PERSON] на виконання судового рішення перерахувала 20591 грн. 45 коп. в Деснянський ВДВС Чернігівського міського управління юстиції для погашення боргу перед позивачем, тобто виконала рішення суду у повному обсязі. Згідно наданих сторонами розрахунків розмір процентів за користування коштами за період з 01.12.2010 року по 30.08.2013 року за мінусом 1004 грн. 72 коп. стягнутих за рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 24.07.2013 року, становить 2857 грн. 22 коп., які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача. У зв'язку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір, який був сплачений у мінімальному розмірі, що передбачено Законом України «Про судовий збір» - 229 грн. 40 коп., а також витрати на правову допомогу. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру та розрахунку витрат на а.с. 19,20 позивачем сплачено 974 грн. 40 коп. за правову допомогу адвоката (надання консультацій, ознайомлення з документами, складання позовної заяви, подання апеляційної скарги, заперечення на касаційну скаргу, участь у судовому засіданні). У рішенні Конституційного Суду України України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 щодо офіційного тлумачення положень ст. 59 Конституції України (справа про правову допомогу), висловлена правова позиція щодо правової допомоги, згідно з якою правова допомога є багатоаспектною і включає, крім інших її видів, також представництво в судах. Вибір форми та суб'єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. У частині першій ст. 59 Конституції України не міститься обмежень стосовно кола суб'єктів надання правової допомоги та вимог щодо їх професійної підготовки, а у частині другій передбачено, що для забезпечення права на захист та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура. Такі витрати підлягають компенсації відповідно до положень ст.ст.84,88 ЦПК України і з врахуванням вимог Закону України "Про розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах".. Розмір цього відшкодування має відповідати граничним розмірам, встановлених Законом України "Про розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Відповідно до вимог ч.1 ст.1 Закону України "Про розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" компенсації підлягають витрати за участь особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Розмір компенсації не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за одну годину роботи. З даних журналу судового засідання вбачається, що адвокат брав участь у двох судових засіданнях, які загалом тривали близько 30 хвилини. Відповідно, за участь у судовому засіданні в рахунок компенсації витрат позивача підлягає 243 грн. 60 коп., виходячи з 1218 грн. мінімальної заробітної плати (1218 грн. х 40% х 30 хв.).

Outcome: partial