Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до Мар'їнського районного суду Донецької області з позовом про встановлення факту смерті, в якій зазначила, що дідусь її доньки по лінії батька [PERSON] помер [INFO] року на тимчасово окупованій території. Також, позивач просить визнати право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] за її донькою. У судове засідання з'явився позивач. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду лист, просив розглянути справу за відсутності його представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Зацікавлена особа не з'явилась, подала до суду лист, просила розглянути справу за відсутності їх представника. Суд, розглянувши заяву та додані матеріали, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що вимоги [PERSON], про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення рупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до п.8 ч.1ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 257 1 ЦПК України (в редакції на дату звернення до суду) заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до роз'ясень, даних в п.13Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Відповідно до паспорта громадянина України [NUMBER] [PERSON], [INFO], уродженець м. Камянка-Бузька, Львівської області, громадянин України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується дублікатом лікарського свідоцтва про смерть № [NUMBER] виданого [INFO] року Докучаєвським відділенням Республіканського бюро судово-медичної експертизи. Форма свідоцтва затверджена т.з. "ДНР" та містить печатку т.з. "ДНР". З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON] і визначає датою його смерті [INFO] року та місцем смерті м. Докучаєвськ, Донецької області. Приписами п.8 ч. 1ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті та отримання права на спадщину. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, що надасть їй можливість отримати свідоцтво про смерть видане відповідним державним органом України та право на оформлення спадщини. Відповідно до ч. 1,2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 5.150 гектарів, розташовану на території Степнянської сільської ради, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER]. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкодавець на випадок своєї смерті заповіт не залишив. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержують право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ним спадщини, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] року. Батьками вказано: [PERSON], [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] року. [PERSON] - дружина спадкодавця померла у 2002 році. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спакують ту частку спадку, яка б належала за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] року. Батьками вказано: [PERSON], [PERSON]. Таким чином, [PERSON] є донькою [PERSON] та онукою [PERSON]. Інші спадкоємці першої черги у спадкодавця відсутні. Таким чином, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог в частині визнання права власності на спадкове майно.

Outcome: approved