Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, квартирою [ADDRESS], зняття з реєстраційного обліку. Позовні вимоги мотивував тим, що у квартиру [ADDRESS] він вселився на підставі ордеру №000621 серія АБ від 11.10.1991 року, та по даний час зареєстрований та проживає у вказаній квартирі. В 1991 році у зазначену квартиру вселилася та була зареєстрована як член сім'ї наймача його дружина [PERSON]. [INFO] народилась донька [PERSON]. [INFO] народився син [PERSON]. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 27.08.2002 року шлюб між позивачем та [PERSON] розірвано. З моменту розлучення між ним і його дітьми склалися неприязні стосунки, джерелом яких була їхня мати. Його донька [PERSON] (дівоче призвище [PERSON]) вийшла заміж за [PERSON] орієнтовно 27.07.2012 року, виїхала з чоловіком за межі України, орієнтовно Чеська Республіка та з того часу у вказаній квартирі не проживає, не бере участі в утриманні житла. [INFO] загинув його син [PERSON] (прізвище за свідоцтвом про народження [PERSON]). [INFO] померла [PERSON] (до розлучення [PERSON]). За вказаною адресою окрім нього, зареєстрована [PERSON] (після одруження [PERSON]). Відповідачка зареєстрована за вказаною адресою, однак не проживає більше п'яти років. Жодних особистих речей відповідачки в квартирі немає, витрати на утримання квартири не несе. Реєстрація [PERSON] у вищевказаній квартирі тягне за собою понаднормові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. Просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, квартирою [ADDRESS] та зняти її з реєстраційного обліку. Позивач [PERSON] вимоги заявленого позову підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Просив позов задоволити в повному обсязі. Не заперечив щодо винесення заочного рішення (а.с. 40). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, хоча про день та час слухання справи повідомлялась належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 43). З урахуванням думки позивача та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування нерухомим майном внаслідок чого [PERSON] позивається про його відновлення, шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Згідно копії Ордеру на житлове приміщення №000621, виданого на підставі рішення виконкому Івано-Франківської міської Ради народних депутатів від 09.10.1991 року №333, [PERSON] з сім'єю з 2 осіб, на право зайняття житлового приміщення житловою площею 17,24 кв.м., в квартирі по адресу [ADDRESS] Склад сім'ї: дружина [PERSON] (а.с. 4, 5). Як вбачається з копії повторного свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 09.06.2010 року, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Згідно наданих позивачем інтернет-даних www.facebook.com [PERSON] одружилась 27.07.2012 року з [PERSON] (а.с. 9-14). Відповідно до Виписки №02-02/0865 з будинкової книжки про реєстрацію та склад сім'ї КП "Муніципальна інвестиційна управляюча компанія" від 01.02.2018 року, за адресою: м.Івано-Франківськ, зареєстровані та проживають: [PERSON] - власник (не зареєстрований), [PERSON] - дочка, [PERSON] - чоловік (а.с. 16). Згідно довідки Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради від 30.10.2018 року №М/336, квартира [ADDRESS] виведена з переліку приватизованих розпорядженням міського голови №326-р від 17.06.2004 року (а.с. 41). Як вбачається із заяви КП "Муніципальна інвестиційна управляюча компанія" від 24.05.2018 року №02-02/00011, свідки [PERSON], [PERSON] стверджують, що гр.[PERSON] фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 42). Позивач [PERSON] вказує, що реєстрація гр. [PERSON] у квартирі, що на праві користування належить позивачу, яка насправді там не проживає, перешкоджає здійсненню ним права на вільне користування майном. Крім цього, нарахування сум по оплаті житлово-комунальних послуг проводиться виходячи із кількості зареєстрованих в квартирі осіб. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 81 ЦПК Україн на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 61 Житлового кодексу УРСР, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Статтею 64 Житлового кодексу УРСР встановлено, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Згідно із ст. 72 Житлового кодексу УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що реєстрація [PERSON] у квартирі [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві користування, створює перешкоди у здійсненні ним права вільного користування вказаною квартирою, а тому його слід поновити. Оскільки, відповідачка не проживає у вищевказаній квартирі, понад строки встановлені законодавством, не несе витрати по її утриманню, а тому її слід визнати такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. Відповідно до ст. 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, аналізуючи норми даних статей, суд вбачає, що прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням вже є підставою для зняття цієї особи з реєстрації, а тому додатково зобов'язувати уповноважений на це орган знімати особу з реєстрації немає потреби. З даною вимогою сторона вправі звертатись до суду в разі відмови в знятті з реєстраційного обліку особи, яка визнана за рішенням суду такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає до частково задоволення. На підставі викладеного, відповідно до ст. 61, 64, 72 ЖК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 77-81 ЦПК України, ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні",

Outcome: dismissed