Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" 17 січня 2017 року звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 22.05.2015 року відповідач [PERSON] отримала кредит в розмірі 11384,23 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою 18,00 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ "Приватбанк" цілком виконав зобов'язання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідач, порушив графік погашення кредиту, внаслідок чого, утворилась заборгованість, яка станом на 18.12.2016 року складає 10651,05 гривень. Представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" з'явився в судове засідання, підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та пояснив, що сума до стягнення 1613,43 грн. - це заборгованість за пенею, а не заборгованість за пенею та комісією, як це зазначено в позові. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про місце та час розгляду справи її було повідомлено належним чином - судовою повісткою, заяву з клопотанням про розгляд справи у її відсутності або про відкладення розгляду справи не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково за наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом, встановлено, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 22.05.2015 року відповідач [PERSON] отримала кредит в розмірі 11384,23 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою 18,00 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, на строк 36 місяців з 22.05.2015 р. по 31.05.2018 р. Згідно п.2.1 Генеральної згоди, погашення заборгованості здійснюється з "1" по "25" число кожного місяця шляхом надання позичальником грошових коштів банку в сумі 413, 02 грн., яка складається із заборгованості за кредитом, процентів, а також інших витрат згідно з Умовами та правилами (а.с.6). Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобовязання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. На час розгляду справи судом сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором б/н від 22.05.2015 року, враховуючи право ПАТ КБ "Приватбанк" вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, відповідно до ст. 11 ЦПК України складає 10651,05 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом складає - 8097,62 гривень; - заборгованість по процентам за користування кредитом складає - 940,00 гривень; - заборгованість за пенею - 1613,43 гривень. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до пп.2.7.7.5.1. Умов та порядку надання кредиту у разі несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, включаючи заборгованості, яка виникла відповідно до пп.2.7.7.4.6., 2.7.7.5.2., 2.7.7.5.3. Умов та правил, позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 4%, але не менше 100 грн. від суми простроченої заборгованості по кредиту, в тому числі заборгованості, яка виникла відповідно до пп. 2.7.7.4.6., 2.7.7.5.2., 2.7.7.5.3. Умов і правил за кожен день прострочення, але не менше 1(однієї) гривні (а.с.54 зв.б.). Згідно позову банк до заборгованості відповідача [PERSON] включив - пеню 1613,43 гривень. Оскільки позичальник [PERSON] порушила строки платежів за зобов'язаннями, як по сплаті кредиту, так і по сплаті процентів за користування кредитом, позивач з цього приводу 17 січня 2017 р. звернувся до суду, тому відповідач [PERSON] повинна відповідно до пп.2.7.7.5.1. Умов та порядку надання кредиту, ст. 6, ст. 546, ст. 549 ЦК України сплатити позивачу пеню, яка на час розгляду справи судом складає 1613,43 гривень. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором позичальник [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором згідно графіку погашення кредиту та процентів належним чином не виконувала, в зв'язку з чим станом на 18.12.2016 року мала прострочену заборгованість за кредитом - 10651,05 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом складає - 8097,62 гривень; - заборгованість по процентам за користування кредитом складає - 940,00 гривень; - заборгованість за пенею - 1613,43 гривень. Цей розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та відповідачкою не спростований. Але, позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, просить стягнути заборгованість за пенею в сумі 1613,43 грн., але зазначені штрафні санкції нараховані після 14 квітня 2014 року особі, яка зареєстрована у населеному пункті, у якому проводилась антитерористична операція, а тому у такому випадку нарахування пені на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами забороняється законом. Так, згідно із ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, м. Дружківка Донецької області віднесено до вказаного переліку. Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS], отже, на підставі вказаного Закону він має бути звільнений від сплати пені та штрафних санкцій за вказаним договором кредиту в сумі 1613,43 грн. Тому, суд вважає, що позов в частині позовних вимог про стягнення пені в сумі 1613,43 грн. задоволенню не підлягає. З врахуванням викладеного, заборгованість, станом на 18.12.2016 року складає 9037,62 грн., з яких: 8097,62 грн. - заборгованість за кредитом, 940,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Таким чином, оскільки відповідач порушив умови укладеного договору, внаслідок чого заборгованість перед банком за Генеральною угодою б/н від 22.05.2015 року на час розгляду справи судом відповідно до ст. 11 ЦПК України складає 9037,62 гривень. За наведених підстав та встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми заборгованості за Договором, процентів за користування кредитом підлягають задоволенню на підставі статей 526, 554, 611, 1054 ЦК України. Таким чином, оскільки, позов задоволено частково, то треба стягнути у примусовому порядку суму заборгованості за кредитом та заборгованості по процентам з відповідача. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1600,00 гривень. Суд, дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості, яка складає 9037,62 гривень. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1600,00 гривень, які підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача [PERSON]. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial