Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

12 березня 2015 року до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області звернулося ПАТ "Родовід Банк" в особі відділення "Дніпропетровське РУ" АТ "Родовід Банк" з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 27 грудня 2007 року ВАТ "Родовід Банк", найменування якого 17 червня 2010 року на виконання вимог Закону України "про акціонерні товариства" було змінено на ПАТ "Родовід Банк", з [PERSON] було укладено кредитний договір №35/АА-249.07.2. Відповідно п.1.1 кредитного договору банк відкрив позичальнику невідновлювану кредитну лінію на загальну суму 29 493,00 долари США, а позичальник зобов'язався повернути кредити не пізніше 26 грудня 2014 року та сплатити проценти за користування кредитами на умовах, передбачених кредитним договором. Відповідно п.1.5 кредитного договору, процентна ставка за кредитами встановлюється в розмірі 10,5% річних. Забезпеченням виконання зобов'язань за даним договором є застава чотирьох автомобілів марки ВАЗ 210994-20. Підтвердженням виконання умов договору є заява на видачу готівки №386_1 від 27 грудня 2007 року на суму 29 493,00 доларів США, що містить підпис позичальника. Позичальник прийняті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, в визначені кредитним договором строки заборгованість за кредитами не погасив, не сплатив нараховану пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за наданими кредитами та процентами за користування ними та таким чином, ухиляється від виконання прийнятих на себе зобов'язань за кредитним договором, грубо порушуючи його умови. Відповідно п.3.9 даного договору позичальник зобов'язався за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів сплачувати банку за кожен день пеню в розмірі 1,6% від суми простроченого платежу. Загальний розмір боргу за кредитним договором станом на 08 січня 2015 року складається з: суми заборгованості по кредиту та процентах (за весь період) 2 272,00 долари США, еквівалент в національній валюті 35 796,79 гривень;сума заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період) 4 166,11 гривень; загальна сума пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості, трьох процентів річних від суми простроченої кредитної заборгованості та інфляційних втрат від суми простроченої плати за обслуговування кредиту (за весь період) 655 363,99 гривень. Загальна сума боргу складає 695 326,89 гривень. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між позивачем та відповідачкою [PERSON] було укладено договір поруки б/н від 27 грудня 2007 року. Відповідно до умов договору поруки, а саме:п.1.3, п.2.1 договору поруки, поручитель взяв на себе зобов'язання відповідати перед позивачем в тому ж обсязі, на тих же умовах та в ті ж строки, що і позичальник, а у разі невиконання позичальником своїх зобов'язань за платежами, що передбачені кредитним договором, поручитель на підставі письмового повідомлення позивача не пізніше наступного дня після одержання такого письмового повідомлення, зобов'язався погасити за рахунок власних коштів на рахунок позивача в повному обсязі заборгованість позичальника за кредитним договором. Пунктом 3.3 договору поруки передбачено, що поручитель відповідає перед позивачем за зобов'язаннями, що випливають з цього договору майном та грошовими коштами, на які може бути звернено стягнення у відповідності з чинним законодавством України. Просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ Родовід Банк суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 695 326,89 гривень та судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 3 654,00 гривні. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, з позовними вимогами не згідні, просять застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Дійсно, 27 грудня 2007 року ВАТ "Родовід Банк", найменування якого 17 червня 2010 року на виконання вимог Закону України "Про акціонерні товариства" було змінено на ПАТ "Родовід Банк", з відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №35/АА-249.07.2. Відповідно п.1.1 кредитного договору банк відкрив позичальнику відновлювану кредитну лінію на загальну суму 29 493,00 долари США, а позичальник зобов'язався повернути кредити не пізніше 26 грудня 2014 року та сплатити проценти за користування кредитами на умовах, передбачених кредитним договором. Відповідно п.1.5 кредитного договору, процентна ставка за кредитами встановлюється в розмірі 10,5% річних. п.1.5.1 договору передбачає, що щомісячна плата за обслуговування кредиту встановлюється в розмірі 0,15% від суми виданого кредиту. Забезпеченням виконання зобов'язань за даним договором є застава чотирьох автомобілів марки ВАЗ 210994-20 на підставі договорів застави від 27 грудня 2007 року. Підтвердженням виконання умов договору є заява на видачу готівки №386_1 від 27 грудня 2007 року на суму 29 493,00 доларів США, що містить підпис відповідача [PERSON] Відповідно п.3.1 кредитного договору починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10 числа кожного календарного місяця, позичальник зобов'язався частково погашати заборгованість за кредитами в сумі 351,11 доларів США, сплачувати банку щомісячно нараховані проценти за користування кредитом та сплачувати банку плату за обслуговування кредиту. п.3.9 кредитного договору передбачає, що позичальник зобов'язався за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, сплачувати банку пеню за кожний день прострочки в розмірі 1,6 % від суми простроченої заборгованості. Додатковою угодою до кредитного договору №35/АА-249.07.2 від 27 грудня 2007 року, укладеною 17 жовтня 2008 року п.1.5 кредитного договору викладено в новій редакції, тобто процентна ставка за кредитами за цим договором встановлюється в розмірі 12,5% процентів річних. 04 липня 2010 року між сторонами було укладено додаткову угоду №2 до вказаного кредитного договору, згідно якого, сторони дійшли згоди про переведення відновлюваної кредитної лінії, що була відкрита позичальнику у невідновлювану кредитну лінію. Позичальник прийняті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, в визначені кредитним договором строки заборгованість за кредитами не погасив, не сплатив нараховану пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за наданими кредитами та процентами за користування ними та таким чином, ухиляється від виконання прийнятих на себе зобов'язань за кредитним договором, грубо порушуючи його умови. Відповідно п.3.9 даного договору позичальник зобов'язався за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів сплачувати банку за кожен день пеню в розмірі 1,6% від суми простроченого платежу. Загальний розмір боргу за кредитним договором станом на 08 січня 2015 року складається з: суми заборгованості по кредиту та процентах (за весь період) 2 272,00 долари США, еквівалент в національній валюті 35 796,79 гривень;сума заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період) 4 166,11 гривень; загальна сума пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості, трьох процентів річних від суми простроченої кредитної заборгованості та інфляційних втрат від суми простроченої плати за обслуговування кредиту (за весь період) 655 363,99 гривень. Загальна сума боргу складає 695 326,89 гривень. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між позивачем та відповідачкою [PERSON] було укладено договір поруки б/н від 27 грудня 2007 року. Відповідно до умов договору поруки, а саме:п.1.3, п.2.1 договору поруки, поручитель взяв на себе зобов'язання відповідати перед позивачем в тому ж обсязі, на тих же умовах та в ті ж строки, що і позичальник, а у разі невиконання позичальником своїх зобов'язань за платежами, що передбачені кредитним договором, поручитель на підставі письмового повідомлення позивача не пізніше наступного дня після одержання такого письмового повідомлення, зобов'язався погасити за рахунок власних коштів на рахунок позивача в повному обсязі заборгованість позичальника за кредитним договором. Пунктом 3.3 договору поруки передбачено, що поручитель відповідає перед позивачем за зобов'язаннями, що випливають з цього договору майном та грошовими коштами, на які може бути звернено стягнення у відповідності з чинним законодавством України. Позивачем рекомендованим листом з повідомленням про отримання, направлялися відповідачу [PERSON] листи з вимогою виконати умови кредитного договору: 25 вересня 2008 року, 17 лютого 2009 року, 15 квітня 2009 року, 30 липня 2009 року, 21 жовтня 2009 року, 18 червня 2010 року, 19 серпня 2010 року, 15 жовтня 2010 року та 22 липня 2011 року, однак відповідач дані вимоги не виконав. У відповідність ст.509 ЦК України - в силу зобовязання одна особа (боржник) зобовязана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як - то: передати майно, сплатити гроші, виконати роботу, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. У відповідність ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідність ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитними договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин передбачено, що враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України Про захист прав споживачів, суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Абзацом другим п.31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин зазначено, що оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України Про захист прав споживачів застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). У відповідність ч.1 ст.257 ЦК України - загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. На підставі п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Кредитний договір № 35/АА-249.07.2 був укладений між сторонами 27 грудня 2007 року. Відповідач [PERSON] зобов'язався повернути кредити не пізніше 26 грудня 2014 року. Позивач звернувся до суду з первісним позовом 12 лютого 2015 року, уточненою позовною заявою 12 березня 2015 року, тобто сторонами було укладено кредитний договір з визначеним строком виконання, тому перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання - 26 грудня 2014 року, тому посилання відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності, як підставу для відмови в задоволенні позову, суд вважає безпідставною, так як позивачем трирічний строк позовної давності звернення з позовом про стягнення боргу та річний строк позовної давності звернення з позовом про стягнення пені до суду не пропущено. Відповідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. А відповідно до ч.4 ст.559 цього Кодексу порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Позивачем направлявся відповідачці [PERSON] лист-вимога про виконання зобов'язання від 08 лютого 2010 року, доказів направлення їй інших листів позивачем не надано, що в даному разі є підставою для відмовлення в задоволенні вказаних позовних вимог до відповідачки [PERSON], як поручителя. Згідно розрахунку заборгованості відповідача по кредитному договору від 27 грудня 2007 року борг за кредитним договором складається з: суми 35 796,79 гривень - сума простроченої заборгованості по кредиту та процентах, 4 166,11 гривень - сума заборгованості за платою по обслуговуванню кредиту, суми трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості по кредиту та процентах - 3 056,26 гривень, суми трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту - 291,49 гривень, суми інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту - 975,44 гривень та суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту та процентах - 594 294,09 гривень та суми пені за несвоєчасне погашення за платою за обслуговування - 56 746,72 гривень, тобто вказаний борг в сумі 695 326,89 гривень слід стягти з відповідача [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства Родовід Банк, також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений ним при пред'явленні позову до суду в сумі 3 654,00 гривень. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed