Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач), 07 липня 2016 року звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів, в якій вказує, що з [PERSON]\~ (далі Відповідач) вона проживала в зареєстрованому 18 грудня 2004 року шлюбі. 03 березня 2015 року сторони розлучилися. Сторони мають спільну дочку [PERSON], 28 квітня 2015 року, батьком якої в свідоцтві про народження записаний Відповідач. Позивач зазначає, що дочка проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не укладено. Позивач зазначає, що здоровя та матеріальне становище Відповідача дозволяє допомагати дитині. Позивач просить, стягувати з Відповідача аліменти на утримання дитини. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений, про що свідчать конверти, які повернулися до суду з відміткою Укрпошти "за зазначеною адресою не проживає". Суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності. Неявка не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до частини п'ятої статті 74 ЦПК України фізичним особам, які не мають статусу підприємців, судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно повідомлення УДМС України в Київській області\~ від 19 липня 2016 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO]. В свою чергу, відповідно до частини першої статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заперечень від Позивача про ухвалення заочного рішення до суду не надійшло. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії Свідоцтва про народження серії 1-ТП № 238550, [PERSON], 28 квітня 2015 року, її батьками зазначені сторони по справі. Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 05 лютого 2015 року, яке набрало законної сили 03 березня 2015 року, вирішено, шлюб зареєстрований 18 грудня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міського управління юстиції Київської області (актовий запис № 391) між громадянином України [PERSON] ([INFO]) та громадянкою України [PERSON] ([INFO]) розірвати.\~ Після реєстрації розірвання шлюбу\~ прізвище дружини залишити «Тимощук». Відповідно до довідки Білківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області від 25 березня 2016 року № 178, діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] проживають разом з матір"ю [PERSON] [INFO] і знаходяться на повному її утриманні. Відповідно до довідки Білківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області від 02 червня 2016 року № 205, до складу сім"ї [PERSON] входять: дочки - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO] та мати [PERSON], [INFO]. Згідно пунктів 15, 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 розяснив, що відповідно до статті 180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Згідно статті 180, частини першої, другої статті 183 СК України, батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до статті 8 ЗУ "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного,духовного та соціального розвитку. Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Зазначені обставини у їх системному звязку свідчать, що є всі підстави для стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини. Згідно приписів частини третьої статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved