Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пояснивши, що 26.09.2007 року сторони уклали між собою шлюб. Від зареєстрованого шлюбу вони мають малолітню дитину: сина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 9.11.2015 року з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання їх спільного сина [PERSON] в розмірі 1 000 грн. щомісяця до його повноліття. Однак відповідач виконує вказане рішення суду тільки примусово, надаючи грошові кошти в межах розміру аліментів. В 2017 році син пішов до школи, що значно вплинуло на сімейний бюджет. Бажання дитини додатково займатись англійською мовою, відвідувати спортивні секції вимагає додатковим коштів. Крім того, на сьогоднішній день значно збільшився мінімальний розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються на утримання сина з 1 000 грн. щомісяця до 3 000 грн. щомісяця. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, пояснивши, що [PERSON] 27.02.2016 року уклав шлюб з [PERSON] , яка змінила прізвище на „ [PERSON] ". В період зареєстрованого шлюбу у вказаного подружжя народився [INFO] син [PERSON] . На даний час дружина відповідача [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Сам відповідач працює з 16.10.2018 року на посаді менеджера з оптової торгівлі ТОВ „Альянс Українських Приватних Компаній" з посадовим окладом 3 725 грн. За таких обставин [PERSON] фактично утримує 3 осіб і його сімейний та фінансовий стан погіршився, що не дає право на збільшення розміру аліментів. Заслухавши сторони, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як передбачає ч.1, ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч.1-2, ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. У відповідності до ч.1, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати до досягнення нею повноліття. Як наголошує ч.2, ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподаткований мінімум доходів громадян. За правилами ч.1, ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено в судовому засіданні, 26.09.2007 року сторони уклали між собою шлюб (а.с.6). Від зареєстрованого шлюбу вони мають малолітню дитину: сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19.12.2014 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.12-13). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 9.11.2015 року з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання їх спільного сина [PERSON] в розмірі 1 000 грн. щомісяця до його повноліття (а.с.14-16). Вказані обставини не заперечувались сторонами у судовому засіданні. За змістом ч.4, ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вказаним судовим рішенням було встановлено обов`язок батька, відповідача по справі, утримувати свою малолітню дитину, сина [PERSON] з визначенням розміру аліментів. У відповідності до ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2019 рік" - установити у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 1853 гривні, з 1 липня - 1936 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. [PERSON] 27.02.2016 року уклав свій другий шлюб з [PERSON] , яка змінила прізвище на „ [PERSON] " (а.с.48). В період зареєстрованого шлюбу у вказаного подружжя народився [INFO] син [PERSON] (а.с.47). Дружина відповідача [PERSON] перебувала до 25.07.2019 року у відпустці по догляду за дитиною (а.с.46). Згідно наданої довідки №3 від 19.10.2018 року відповідач [PERSON] працює з 16.10.2018 року на посаді менеджера з оптової торгівлі ТОВ „Альянс Українських Приватних Компаній" з посадовим окладом 3 725 грн. (а.с.56). Як регламентує ч.2, ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як вбачається із зазначених норм Законів України „Про Державний бюджет України на 2015 рік" та „Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум на одну дитину відповідного віку з дня винесення судового рішення Дарницьким районним судом м. Києва 9.11.2015 року і на день винесення даного рішення збільшився з 1167 грн. до 2027 грн. За змістом положень ч.3, ст.11 Закону України „Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є повне забезпечення інтересів своєї дитини. Як наголошує ч.1, ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судом окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. За правилами ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи описані вище докази, зібрані у судовому засіданні, а також диспозицію ст.192 СК України, суд вважає, що оскільки прожитковий мінімум на одну дитину відповідного віку з дня винесення судового рішення Дарницьким районним судом м. Києва від 9.11.2015 року і на день винесення даного рішення збільшився з 1167 грн. до 2027 грн., а також з урахуванням матеріального та сімейного стану відповідача описаного вище та матеріального і сімейного стану позивача, віку дитини, тому необхідно збільшити розмір призначених аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] з 1 000 грн. щомісяця до 1 300 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який забезпечить необхідний рівень для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, в решті розміру позовних вимог необхідно відмовити. Згідно ст.133; 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову з відповідача на користь держави необхідно стягнути 768 грн. 40 коп. судового збору, від сплати якого була звільнена позивачка при зверненні до суду.

Outcome: partial