Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

31 жовтня 2019 року [PERSON] звернувся до Селидівського міського суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2007 року. Шлюб між сторонами було розірвано 26.02.2010 року, про що зроблено актовий запис №17. Від сумісного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В 2009 році [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та непрацездатної дружини. Рішенням Авдіївського районного суду Донецької області по справі №2-611 /09 від 10.08.2009р. позов [PERSON] до [PERSON] задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дане рішення набрало законної сили та перебуває на примусовому виконанні в Авдіївському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Зазначає, що на момент винесення рішення Авдіївським районним судом Донецької області по справі №2-611/09 від 10.08.2019 р., [PERSON] не мав іншої сім`ї та на його утриманні не перебували інші особи. 02 жовтня 2015 року у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] , зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис № 1384. Від спільного шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим Фрунзенським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 04 серпня 2016 року, актовий запис № 407. Таким чином на утриманні [PERSON] знаходяться [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Розмір аліментів, який на теперішній час стягується з [PERSON] приводить його в скрутне матеріальне становище, бо в нього є інша сім`я та утриманні перебуває неповнолітній син [PERSON] , що потребує додаткових матеріальних витрат. Також відсутній постійний дохід та на поточну дату, бо він не працевлаштований. В період з 2009 року [PERSON] постійного місця роботи не мав, а з червня 2019 року взагалі не отримує дохід. Просить зменшити розмір аліментів, утримуваних з [PERSON] , за рішенням Авдіївського районного суду Донецької області по справі №2-611/09 від 10.08.2009р., яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Також просить судові витрати розподілити між сторонами. Відповідно до довідки про місце реєстрації особи, наданої виконкомом Соловйовської сільської ради Ясинуватського району Донецької області на запит Селидівського міського суду Донецької області [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с.27). Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 12 грудня 2019 року вирішено цивільну справу надіслати за підсудністю до Дружківського міського суду Донецької області (а.с. 28). 10 лютого 2020 року Дружківським міським судом Донецької області отримано цивільну справу 242/6302/19 (а.с.31). Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 18 лютого 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження по цивільній справі в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання на 05 березня 2020 року. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 25 березня 2020 року справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження на 16 квітня 2020 року . У судове засідання позивач та представник позивача не з"явилися, надали заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, позивач наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи вона був повідомлена належним чином - судовими повістками. Не повідомила суд про причини неявки, відзив, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд без її участі не надала. Враховуючи, що причина неявки відповідача невідома, відзив не надано, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим відповідно до ст. 280 ЦПК України, розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог встановлених законом. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Авдіївського міського суду Донецької області від 10 серпня 2009 року розглянуто позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини та стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Позовну заяву задоволено. З [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.7-8). Відповідно до витягу з автоматизованої системи виконавчого провадження (безкоштовний запит Міністерство юстиції веб-сайт https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors) за результатами пошуку виконавчих проваджень в АСВП від 22.05.2019 року встановлено, що на примусовому виконанні перебуває № АСВП 14664325 відкрите Авдіївським МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області 09.09.2009 року, боржником у якому зазначено [PERSON] , [INFO] , стягувачем - [PERSON] (а.с.13). Так, судом встановлено, що на утримані відповідача [PERSON] дійсно перебуває малолітня дитина - син [PERSON] , [INFO] , на утримання якого з відповідача, згідно виконавчого провадження, стягуються аліменти. Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 02 жовтня 2015 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції підтверджується реєстрація шлюбу між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції та про що складений актовий запис № 1384 від 02 жовтня 2015 року (а.ч. 14) . Від зазначеного шлюбу відповідач має малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до актового запису № 407 від 04 серпня 2016 року свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого Фрунзенським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, батьком [PERSON] є [PERSON] . Згідно інформації про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку/ осіб, які мешкають у приватному домоволодінні [ADDRESS] , наданої від 28.02.2020 року ТОВ АН "Рестріелт" за адресою [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] (власник (наймач)), [PERSON] (син) та мешкає [PERSON] (чоловік). Свідоцтвом про укладення шлюбу між позивачем [PERSON] та [PERSON] , свідоцтвом про народження дитини [PERSON] , довідкою про реєстрацію та склад сім`ї підтверджено, що відповідач проживає разом із дружиною та сином [PERSON] , тобто на утримані відповідача перебувають інші особи окрім малолітньої дитини [PERSON] на користь, якого він сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку. Відповідно до відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків, та згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5), наданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області (дата формування виписки: 24.09.2019 року) відомості про доходи [PERSON] в період з 01.01.2016 року по 30.06.2019 року відсутні, відомостями про доходи за перший квартал 2019 року підтверджено нарахування заробітної плати у сумі - 11530,95 грн. та за другий квартал 2019 року підтверджено нарахування заробітної плати у розмірі 5926,76 (а.с.18,19). Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 07.03.2019 року № б/н та 17.01.2020 року № 15.23-20-4500 [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] . Так заборгованість за період з 01 липня 2009 року по лютий 2019 року станом на 01 лютого 2019 року складає 111188,52 грн. , а за період з лютого 2019 року по 10 листопада 2019 року станом на 11.11.2019 року складає 114744,41 грн. (а.с.15-16,40). Довідкою № 48 від 28 лютого 2020 року , наданою приватним акціонерним товариством "Зміївська овочева фабрика" встановлено, що позивач [PERSON] працює в ПАТ "Зміївська овочева фабрика" за основним місцем роботи на посаді оператора теплового пункту, котельня, з 11 листопада 2019 року (наказ № 307-К від 08.11.2019 року) по теперішній час (а.с.41). Вищезазначеними відомостями підтверджено скрутне матеріальне становище платника аліментів [PERSON] , який впродовж тривалого часу не мав змоги сплачувати аліменти на утримання дитини, у зв`язку із чим виникла заборгованість по сплаті аліментів, та не був працевлаштований і, відповідно, не мав постійного доходу. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до статті 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Стаття 273 СК України містить дві підстави для їх коригування:а) шляхом зміни розмір аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення та і у бік покращення. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Відповідно до частини 3ст.181 СК України(у редакції зі змінами від 08.07.2017 року) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини,разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 2ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України "Про державний бюджет України на 2020 рік" від 14 листопада 2019 року №294-IX встановлено суми прожиткового мінімуму на 2020 рік для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Стаття 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 17 травня 2017 року Верховна Рада України прийняла Закон № 2037-У111 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». У відповідності із роз`ясненнями викладеними у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норма Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів, визначений судовим рішенням відповідно до ст. 192 СК або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З огляду на викладене слід дійти висновку про наявність підстав задоволення позову. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує те, що позивач окрім сина [PERSON] має на утримані іншу малолітню дитину- сина [PERSON] , знаходиться у скрутному матеріальному становищі, має заборгованість по сплаті аліментів та дохід, який унеможливлює в достатньому рівні забезпечувати дітей та сім`ю, тому суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] , аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів, але не менше мінімального розміру аліментів, встановленого законом, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з часу набрання чинності рішенням суду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Outcome: approved