Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

В жовтні 2016 р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], яка є співвласником домоволодіння по вул. Словянській , 120 в м. Миколаєві про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги , які складаються з витрат на оплату електропостачання, газопостачання та вивозу сміття, за період з 01.01.2013 року 01.07.2016 року , у загальній сумі 6215,25 грн ., 652,35 грн 3% річних, 5618,59 грн інфляційних витрат, а всього 12 486 грн.19 коп. Свої вимоги позивач мотивував тим, що весь вказаний період він самостійно несе витрати по утриманню будинку і сплачує комунальні послуги, в той час як відповідачка, яка є власницею 1\\2 частки будинку відмовляється компенсувати йому свою частину цих витрат. У судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову, просив про його задоволення. Відповідачка та представник відповідача в судовому засіданні заперечували проти задволення позову, зазначаючи що весь вказаний період вона щомісячно надавала позивачеві чи його дружині 1\\2 частину від вартості спожитих послуг, що підтверджується записами у зошиті. Зазначили, що через вкрай неприязнені стосунки сторін, позивач взагалі перешкоджає їй нормально користуватися будинком, не дозволяє встановити автономне опалення, через його вину взагалі припинено газопостачання в будинку з жовтня 2015 року, а в вересні 2016 року вона вимушена була встановити окремий електролічильник, на що понесла також додаткові витрати. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 24.12.2015 року та Свідоцтва про право на спадщину за законом - сторони є співвласниками по 1\\2 частині кожний житлового будинку в м.Миколаєві по вул.Словянська, 120 - в порядку спадкування після батька [PERSON], який помер 14.10.2010 року. Відповідно до ст.ст. 1218-1220 ЦК Укаїни, спадщина належить спадкоємцеві з часу її відкриття. В червні та липні 2016 року позивач звертався до відповідачки з письмовою претензією про відшкодування на його користь вартості спожитих комунальних послуг за період з січня 2013 року. Факт сплати позивачем за вказаний період коштів на оплату природного газу у розмірі 6445,09 грн, за вивіз сміття 643,60 грн. за електропостачання будинку у розмірі 5341,80 грн. підтверджується копіями квитанцій по оплаті вказаних послуг з Розрахункових книжок по оплаті . Сам розмір нарахованих платежів відповідачка не оспарювала і не надала суду доказів, що вони повинні бути меншими. При цьому відповідачка посилається на повну оплату нею її частки послуг, на підтвердження чого надала суду для огляду заповнені нею самоюзошити в клітинку та кусочки аркушів з зошитів, де зазначено розрахунок вартості спожитих нею електроенергії та газу - з омітками "сплачено, віддала ..тощо". При цьому жодних доказі того, що нею дійсно надавалися позивачев ці кошти суду не надано. Але при цьому суд приймає до уваги, що на деяких аркушах пістяться підписи ззовні схожі на підпис [PERSON] з написом "получил" и написи "получила" з підписом йго дружини. Належних доказів того, що ці підпис не його та його дружини - позивач суду не надав і таке не спростував. За аткого, є наявні підтвердження про отримання пощзивачем від відповідачки за вказаний період в загальному розмірі 299,26 грн за еклектроенргію та 597,17 грн за послуги газопостачання, а всього 896,43 грн. Отже , розмір заборгованості становить 5318,82 грн. . Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, за цей період на користь позивача підлягають стягненню 460,36 грн. - 3% річних. При цьому вважає за необхідність відмовити у задоволенні вимог про стягнення інфляційних витрат у розмірі 5618,59 грн., оскільки позивачем взагалі не наведено розрахунок розміру такої компенсації, за який період та виходячи з якої заборгованості вони нараховувалися - що позбавляє суд перевірити правильність розміру заявлених вимог в цій частині. За правилами ст.. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Такі ж положення закріплені в в ст. 156 ЖК України. На підставі вищевикладеного , суд приходтиь до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Згідно зі ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони документально підтверджені судові витрати пропорційно задволеним позовним вимогам, що в даному випадку становить 221 грн. 40 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial