Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до Покровської міської ради Донецької області про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю, визнання права власності в порядку спадкування за законом, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління Держгеокадастру у Красноармійському районі Донецької області. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Вона є єдиною спадкоємицею першої черги спадкування після [PERSON], у встановлений законом строк звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Нотаріусом Першої красноармійської державної нотаріальної контори на підставі її заяви про прийняття спадщини заведено спадкову справу № 150 та надано запит до Управління Держземагентства у Красноармійському районі щодо надання витягу з Державного земельного кадастру. Вона звернулась до інженера-землевпорядника ФОП [PERSON] для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі з подальшим присвоєнням земельній ділянці кадастрового номера. Згідно з технічною документацією із землеустрою фактична площа земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] складає 0,0560 га, а не 0,0815 га, як вказано в державному акті на право приватної власності на землю. Земельна ділянка межує з домоволодінням [ADDRESS] з одного боку та домоволодінням [ADDRESS] з іншого боку. Згідно з актом встановлення меж земельної ділянки, межі земельної ділянки в натурі збігаються з огорожами сусідніх землекористувачів. Аналогічний розмір, конфігурація та межі земельної ділянки також підтверджуються технічним паспортом на житловий будинок [ADDRESS], виготовлений КП "Бюро технічної інвентаризації" 4 червня 2014 року. Згідно зі схематичним планом земельної ділянки за вказаною адресою загальна площа земельної ділянки 560 кв.м, що дорівнює 0,0560 га. Після виготовлення технічної документації вона звернулась до державного кадастрового реєстратора Управління Держземагенства для внесення відомостей до Державного земельного кадастру. Рішенням № РВ-1400030502015 від 24.03.2015р. їй було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру у зв'язку з невідповідністю поданих документів вимогам, встановленим Законом України "Про державний земельний кадастр" і Порядком ведення Державного земельного кадастру, а саме інформація, що міститься в електронному документі та в документації із землеустрою, не відповідає даним щодо меж, площі земельної ділянки та імені, які зазначені у державному акті на право приватної власності на землю. 18 серпня 2015 року вона отримала від нотаріуса постанову по відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки нею не було надано витяг з Державного земельного кадастру. Враховуючи те, що з моменту надання земельної ділянки у власність до теперішнього часу площа та межі належної земельної ділянки не змінювались, позивачка вважає, що при первісному замірі були допущені технічні помилки, які в свою чергу зафіксовані в акті. Внести зміни в Державний акт на право приватної власності на землю неможливо у зв'язку з тим, що власник зобов'язаний особисто подавати заяву до відповідних органів, але у зв'язку із смертю [PERSON] це зробити наразі неможливо. У зв'язку з тим, що Державний акт на право приватної власності містить суттєві розбіжності в площі та межі земельної ділянки та у зв'язку з цим створює перешкоди щодо реалізації її прав, позивачка просить визнати недійсним Державний акт про право власності на землю та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0560 га у межах згідно з планом, розташованої на території [ADDRESS], для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач надав заяву, в якій просив справу розглянути за відсутності його представника на розсуд суду. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, її представник в судове засідання не з'явився, не повідомив про причини неявки. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. [INFO] померла [PERSON], про що 11 лютого 2013 року складено відповідний актовий запис № 115 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області. Згідно витягу з домової книги будинку [ADDRESS] на день смерті [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS]. Отже, місцем відкриття спадщини є м. Покровськ Донецької області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,0815 га, розташовану на території [ADDRESS], передану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 15 листопада 2000 року на підставі рішення виконкому Красноармійської міської Ради народних депутатів від 19.07.2000р. № 370, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 03598. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21 липня 2016 року, яке набрало законної сили 9 серпня 2016 року, встановлено факт, що [PERSON], [INFO], уродженка м. Красноармійська Донецької області, яка померла [INFO] в м. Красноармійську Донецької області, є матір'ю [PERSON], [INFO], уродженки м. Красноармійська Донецької області. Отже, позивачка є спадкоємцем першої черги спадкування після смерті матері [PERSON], яка у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 21 травня 2014 року позивачка звернулась до фізичної особи-підприємця [PERSON] із заявою про виконання роботи по складанню Технічної документації щодо встановлення в натурі (на місцевості) зовнішніх меж приватизованої присадибної ділянки загальною площею 0,0815 га, розташованої в [ADDRESS], з присвоєнням їй кадастрового номеру для здійснення цивільно-правової угоди (оформлення спадщини). Фізичною особою-підприємцем [PERSON] був складений технічний паспорт земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS], згідно якого площа земельної ділянки складає 0,0560 га. Рішенням державного кадастрового реєстратора Управління Держземагенства у Красноармійському районі № РВ-1400030502015 від 24 березня 2015 року позичці відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру у зв'язку з невідповідністю поданих документів вимогам, установленим Законом України "Про Державний земельний кадастр" і Порядку ведення Державного земельного кадастру, а саме інформація, що міститься в електронному документі та в документації із землеустрою, не відповідає даним щодо меж, площі земельної ділянки та імені, які зазначені у державному акті на право приватної власності на землю. Постановою державного нотаріуса Першої красноармійської державної нотаріальної контори Шиленко С.В. від 18 серпня 2015 року [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після смерті померлої матері [PERSON] відмовлено у зв'язку з ненаданням Витягу з державного земельного кадастру, що не дозволяє встановити склад спадкового майна. Згідно ст.126 ЗК України, яка діє з 1 січня 2013 року, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". У відповідності до положень ст.37 Закону України "Про державний земельний кадастр" виправлення помилок можливо лише у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру, тобто в тих документах, які чинні з 1 січня 2013 року. Пунктом 156 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2012р. № 1051, виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду. Як передбачено ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Оскільки органом місцевого самоврядування видано акт, яким порушуються права позивачки щодо володіння, користування та розпорядження належною їй земельною ділянкою, яка як спадкоємиці належить їй з моменту відкриття спадщини, такий державний акт на право власності на земельну ділянку підлягає визнанню судом недійсним. Ст. 1216 ЦК України визначає спадкування як є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок йог смерті (ч.1 ст.1218 УК України). Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1216-1265 ЦК України. Відповідно до положень ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язані звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Частиною 3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частина 5 ст.1268 ЦК України встановлює, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. На підставі ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верхового Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7 у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивачка в установлений законом строк та порядок звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], однак не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у зв'язку з ненаданням Витягу з державного земельного кадастру через технічну помилку в Держаному акті на право приватної власності на землю у межах, площі земельної ділянки та імені її власника, у зв'язку з чим підлягають судовому захисту законні права позивачки шляхом визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 0,0560 га у межах згідно з планом, розташованої на території [ADDRESS], для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Відповідно до ст.ст.328, 392, 1216-218, 1223, 1261, 1268, 1281, 1296 ЦК України, ст.ст. 152, 155 ЗК України,

Outcome: approved