Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

16.02.2018 надійшла позовна заява Зміївської районної державної адміністрації до [PERSON], [PERSON] з наступними вимогами: позбавити відповідачів батьківських прав по відношенню неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачі проживають разом з дітьми за адресою: [ADDRESS]. Будинок, в якому проживає сім"я без реєстрації, знаходиться у незадовільному стані, батьки не працюють, зловживають спиртними напоями, ведуть аморальний спосіб життя. У 2015 родину взято на облік, в процесі здійснення соціальної роботи, проводилися з батьками профілактичні бесіди, але результату не дало. З 05.05.2016 діти перебувають у державних закладах. Батьки допомоги не надають, дітей не відвідують, що фактично вказує на те, що діти залишилися без батьківського піклування. Представник позивача Зміївської РДА подала заяву про судовий розгляд справи за її відсутністю, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про поважність причин неявки в судове засідання не повідомили, відзиву на позовну заяву не подавали. Представник тертьої особи служби у справах дітей Зміївської РДА подала заяву про судовий розгляд справи за її відсутністю, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Представник третьої особи КЗ "РЦСССДМ" подала заяву про судовий розгляд справи за її відсутністю, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому, відповідно до частини третьої названої статті Кодексу якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивача, наданою ним у письмовій заяві про розгляд справи без його участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ст. 165 СК з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], зареєстрованого виконкомом Криничуватської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області. Батьками дитини значаться зареєстрованими [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5) [INFO] народилася [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], зареєстрованого виконкомом Криничуватської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області. Батьками дитини значаться зареєстрованими [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6) [INFO] народилася [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], зареєстрованого виконкомом Криничуватської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області. Батьками дитини значаться зареєстрованими [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7) [INFO] народився [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], зареєстрованого виконкомом Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області. Батьками дитини значаться зареєстрованими [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8) [INFO] народився [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], зареєстрованого виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області. Батьками дитини значаться зареєстрованими [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9) Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 4 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері. Батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Так, відповідно до Висновку Зміївської РДА, як органу опіки та піклування, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON], останні проживають без зареєстрації за адресою: [ADDRESS], мають п"ятеро дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO].Сім"ю було взято під соціальний супровід у зв'язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов'язків, а також щодо недотримання санітарно - гігієнічних норм проживання. За 2017 рік сім"ї [PERSON] надходили кошти у сумі 40000,00 грн як плата за оренду земельної ділянки, з якиї дітям купили по мобільному телефону, решта коштів витрачена на алкогольні напої. На підставі викладеного, Зміївська РДА вважає доцільним позбавити відповідачів батьківських прав по відношенню до дітей (а.с. 12-13) Крім того, відповідно до акту обстеження житлово - побутових умов від 14.11.2017, 01.12.2017, [PERSON] та [PERSON] не докладають зусиль для належного проживання та виховання дітей (а.с. 14, 15) З листа Зідьківського селищного голови Голоднікова П.В. за № 02-23/1303 від 08.12.2017 вбачається, що родина [PERSON] знаходиться у скрутному матеріальному становищі, діти перебувають у державних закладах. Ведуть аморальний спосіб життя, зловживають спиртними напоями (а.с. 15 - зворотня сторінка) Відповідно до довідки Зідьківського селищного голови від 04.05.2016, [PERSON] разом з дружиною та п"ятеро дітей мешкають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16) З листа КЗ "Харківський обласний центр соціально - психологічної реабілітації дітей "Гармонія" від 02.02.2018 вбачається, що за час перебування у центрі [PERSON], 2012 року народження, з 24.11.2017 по даний час, батьки дитину не відвідували (а.с. 17) З листа директора ЗРЦСССДМ від 22.11.2017 вбачається, що родина [PERSON] з 2015 перебуває на обліку центру, у 2016 знаходилася певний період під соціальним супроводом у зв"язку з недостатнім доглядом, утриманням та вихованням дітей. На даний час діти знаходяться в державних закладах, батьки жодних зусиль для поліпшення умов проживання не доклали. [PERSON] засуджений до відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки (а.с. 18) З листа директора Зміївського НВК № 1 від 07.12.2017 вбачається, що з 19.04.2016 та на даний час у закладі перебувають [PERSON], 2002 р.н., [PERSON], 2005 р.н., [PERSON], 2007 р.н., [PERSON], 2010 р.н. За цей період батьки забирали дітей дев"ять разів. На час літніх канікул діти знаходились у санаторіях м. Харкова. Після вихідних та канікулярних днів батьки повертали дітей вчасно та у належному вигляді. Але останній раз, коли батьки забирали дітей на час канікул з 20.10.2017 по 31.11.2017, дітей до закладу повернули 26.10.2017 працівники Зідьківської селищної ради, оскільки батьки зловживали спиртними напоями. На даний час батьки дітей не відвідують (а.с. 19) Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, духовного та соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України підставою для позбавлення батьківських прав матері є ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей тавідмова забрати одного з них з пологового будинку, батька - є негативний вплив на дитину, який він може чинити після виходу з місць позбавлення волі, вживаючи наркотичні речовини. Згідно з частиною 2 статті 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, оскільки відповідачі [PERSON], [PERSON] не виконують своїх обов'язків по утриманню дитини, хоча повинні це здійснювати, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідності його задоволення.

Outcome: approved