Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

Представник Адміністрації Державної прикордонної служби України звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог Національна академія Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання у вищому військовому навчальному закладі. Позовні вимоги мотивує тим, що з 03 серпня 2016 року відповідач проходила військову службу (навчання) в Націольані академії Державної при кордної служби України ім. Б.Хмельницького на посаді курсанта. 03.07.2017 року звільнена з військової служби у зв`язку із службовою невідповідністю. За час навчання перебувала на повному державному забезпеченні за рахунок коштів Державного бюджету України. Всього державою на його утримання в навчальному закладі було витрачено 31594,13 грн., з яких на грошове забезпечення 2257,61 грн., на продовольче забезпечення - 15672,15 грн., на забезпечення речовим майном 5416,84 грн., на медичне забезпечення 17,07 грн., на оплату житлово-комунальних послуг 8230,46 грн. Національна академія Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького є структурною одиницею Державної прикордонної служби України. Командування академії несе повну відповідальність за збереження та ефективне використання закріпленого за вказаним навчальним закладом майна. Отже, невідшкодування відповідачем витрат, пов`язаних з утриманням у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького, є прямою шкодою державі. В добровільному порядку [PERSON] витрати пов`язані з її утриманням у вищому військовому навчальному закладі не відшкодувала у зв`язку з чим просив задовольнити позовну заяву. До суду 29.12.2018 року надійшла відповідь з ГУ ДМС в Одеській області, відповідно якої відповідачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Із 28.12.2018 року по 29.12.2018 року, з 02.01.2019 року по 03.01.2019 року включно суддя перебувала у відпустці. Відповідь щодо місця реєстрації відповідача отримала 08.01.2019 року. Ухвалою суду від 14.01.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 13 лютого 2019 року. В судове засідання сторони не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином, від представника позивача надійшла до суду заява про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував, також представником третьої особи надано заяву про розгляд справи без участі представника. Розгляд справи відкладено на 13.03.2019 року. В судове засідання сторони не з`явились, були сповіщенні про час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно до п.п.6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Поштова кореспонденція, направлялась відповідачу на адресу його реєстрації, проте була повернута до суду з відміткою «про закінчення строків зберігання». Причини неявки відповідач суду не повідомив, жодних клопотань до суду не заявляв. Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 22.03.2019 року. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 03.08.2016 року між Тимчасово виконуючим обов`язки ректора Національної академії Державної прикордонної служби України імені Б.Хмельницького полковником [PERSON] та [PERSON] укладено контракт про проходження військової служби (навчання) курсантами вищого військового навчального закладу Державної прикордонної служби України. Наказом тимчасово виконуючого обов`язки ректора Національної академії Державної прикордонної служби України імені Б. Хмельницького від 03 серпня 2016 року № 433-ос Про особовий склад, на підставі рішення Приймальної комісії, Наказу ректора Національної академії від 27 липня 2016 року №81-од, контракту, [PERSON] , [INFO] занесено в списки персоналу курсантів Національної академії та зараховано на всі види забезпечення без атестатів, присвоєно військове звання солдат, призначено на посаду курсанта першого курс за напрямом підготовки «правоохоронна діяльність». Також встановлено, що згідно наказу ректора Національної академії Державної прикордонної служби України імені Б. Хмельницького від 03.07.2017 року № 417-ос, солдата [PERSON] звільнено з військової служби в запас за пунктом «е» (через службову невідповідність) ч. 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та підп. 280 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, з 26 жовтня 2017 року, без права носіння військової форми одягу. Згідно розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів в Національній академії Державної прикордонної служби України №15 від 03 липня 2017 року загальна сума витрат на утримання [PERSON] 31594,13 грн., з яких на грошове забезпечення 2257,61 грн., на продовольче забезпечення - 15672,15 грн., на забезпечення речовим майном 5416,84 грн., на медичне забезпечення 17,07 грн., на оплату житлово-комунальних послуг 8230,46 грн. Згідно ст. 630 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання. Разом з тим, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, одним з таких наслідків є відшкодування збитків. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Види військової служби: військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів). Відповідно до ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. За змістом ч. ч. 5, 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом 4 ч. 2 ст. 23 цього Закону. Курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до п.п. "е", "є", "ж", и" ч. 6 ст. 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України №964 «Про затвердження Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» від 12 липня 2006 року відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках. Відповідно до ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене та те, що [PERSON] , зобов`язана відшкодувати бюджетні кошти, які були витрачені Адміністрацією Державної прикордонної служби України на її навчання та утримання у Національній академії Державної прикордонної служби України імені Б.Хмельницького, суд приходить до висновку про задоволення позову. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved