Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Приватного торговельно-посередницького малого підприємства Фірми "Едельвейс" про стягнення заборгованості по заробітній платі, та моральної шкоди. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона перебуває у трудових відносинах з відповідачем, починаючи з 03.02.2014 року перебуває на посаді юриста. Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, та не пізніше 7 днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. За період з 01.04.2014 року по 31.03.2015 року мені не виплачено заробітної плати, що суперечить зазначеним у позовній заяві положенням. Неправомірними діями відповідача щодо затримки виплати заробітної плати, позивачу була спричинена моральна шкода, яка обґрунтовується тим, що вона сподівалась отримати зароблені кошти, витрати їх на утримання сім'ї, що негативно впливає на її здоров'я, а отже значно ускладнило негативний вплив отриманого нею стресу на загальний стан її здоров'я. Вважає, що через зневажливе відношення відповідача (останній не бажає йти на контакт, зокрема виплачувати їй заробітну плату) до наслідків його вчинку, постраждало позивача благополуччя, яке є складовою частиною здоров'я людини. Завдану моральну шкоду оцінює в 300 грн. Вважає, що зазначена сума може бути певним відшкодуванням понесених нею моральних втрат. На основі вищезазначеного просить стягнути з ПТП МП фірми "Едельвейс" на її користь невиплачену заробітну плату у розмірі 38 851, 20 грн., та компенсацію моральної шкоди у розмірі 300,00 грн. Позивач в судове засідання не прибула, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Однак, в позовній заяві та заяві від 10.04.2015 року просила слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Представник відповідача в судове засідання не прибув, однак на адресу суду подав письмову заяву про визнання позовних вимог та просив суд справу розглядати за відсутності представника відповідача на підставі наявних документів. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач перебуває з відповідачем у трудових відносинах. Даний факт підтверджується копією трудової книжки позивача [PERSON] серії [NUMBER]. Відповідно до ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. У відповідності до ст.43 Конституції України, ст.ст.94,115-116,237-1 КЗпП України та Закону України "Про оплату праці" кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або вільно погоджується виконувати. Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата (ст. 115 Кодексу законів про працю України). Згідно вимог Конституції України, Кодексу законів про працю України та Закону України "Про оплату праці" кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або вільно погоджується виконувати. Право на своєчасне одержання винагороди захищається законом. Порушення права людини на отримання винагороди за працю слід розглядати як посягання на їх конституційне право на гідне життя та на здоров'я. Із розрахункового листка на ім'я [PERSON] виданого відповідачем та завіреного мокрою печаткою ПТПМП фірмою "Едельвейс", вбачається, що розмір заборгованості по нарахованій заробітній платі позивачу, складає 38851 грн. 20 коп. Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача в її користь моральної шкоди в розмірі 300,00 грн., то такі підлягають до задоволення у зв'язку з наступним. Відповідно до ст.23 ЦК України, п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення заробітної плати підлягає до негайного виконання у межах заборгованості по заробітній платі, але не більше, ніж за один місяць. Згідно із ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, оскільки відповідно до ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин звільняються від сплати судового збору. А тому такий слід стягнути із відповідача в користь держави. За таких обставин позовні вимоги позивача підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved