Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

позивач звернувся до суду з зазначеним позовом і просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом в належній їй на праві власності квартирі, розташованій за адресою вул.Енгельса,78/20, м.Дружківка, оскільки він не проживає в цій квартирі більше року без поважних причин. В судове засідання позивач не з"явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Надав суду заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі і просить розглядати справу без його участі. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи, що сторони надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, суд ухвалив про розгляд справи у відсутність сторін. Відповідно до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідач визнає позовні вимоги. Судом не встановлено, що таке визнання суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже суд вважає можливим ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. (а.с.15). Частиною 1, 4 ст. 156 ЖК України передбачено, що члени сім"ї власника квартири, які проживають разом із ним у квартирі, що йому належить , користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім"ї власника квартири відносяться особи, зазначені в частині другій ст. 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти, і батьки. Членами сім"ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи , мають право члени сім"ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне госоподарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідач [PERSON], який до 31 січня 2014року мав прізвище Кейлян, громадянин [PERSON], є сином позивача, зареєстрований і проживав в зазначеній квартирі, як член сім"ї позивача, що зазначається позивачем і підтверджується довідкою про склад сім"ї. (а.с.10-12,13) . Судом встановлено, що відповідач з березня 2010року в квартирі не проживає, оскільки змінив місце проживання , виїхавши до [PERSON], що підтверджується копією паспорта відповідача, в якому зазначено місце реєстрації з 30 березня 2010року в м.Москва , Актом обстеження квартири від 04.01.2018року, в якому зазначено, що в квартирі [ADDRESS] відповідач зареєстрований, але з 2010року не проживає, оскільки фактично мешкає в м.Москва. (а.с.8-9,14,). Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає, що відповідач [PERSON] втратив право користування житлом в квартирі [ADDRESS], оскільки за вказаною адресою він відсутній без поважних причин більше терміну, визначеного ч. 2 ст. 405 ЦК України.

Outcome: approved