Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з цивільним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Сіті Фінанс»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Р. В. про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису нотаріуса. В обґрунтування доводів позовних вимог зазначено, що 26 жовтня 2020 року на адресу ТзОВ «Стандарт-парк» (місце роботи позивача), надійшов лист від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Р. В., відповідно до якого до відома та до виконання направлено постанову приватного виконавця від 19 жовтня 2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, винесену при примусовому виконанні виконавчого напису № 47536 від 16 вересня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С. на користь стягувача ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» щодо стягнення заборгованості в сумі 50 830,50 грн. Згідно даної постанови про звернення стягнення на заробітну плату позивача [PERSON] , загальна сума, яка підлягає стягненню із його заробітної плати за виконавчим провадженням № 63097336, відкритим 19 жовтня 2020 року, складає 56 582,55 грн. У відповідь на адвокатський запит приватним виконавцем Клименком P. B. листом від 05 листопада 2020 року за вих. № 82209, отриманим 24 листопада 2020 надано документи: копії постанов по виконавчому провадженню № 63097336 від 22 вересня 2020 року - про відкриття виконавчого провадження; копія заяви стягувача про примусове виконання рішення; копія Кредитного договору № 1776/2008-Ф від 03 липня 2013 року, укладеного між ВАТ КБ «НАДРА» та [PERSON] ; копія Виконавчого напису № 47536 від 16 вересня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С. За оспорюваним виконавчим написом стягується на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1776/2008-Ф від 03 липня 2008 року, дата остаточного повернення кредиту яким встановлена 15 липня 2011 року. Позивач вважає, що виконавчий напис № 47536 від 16 вересня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. на користь стягувача ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» про стягнення заборгованості за кредитним договором від 03 липня 2008 року здійснено в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, який не посвідчений нотаріально. При цьому Кредитний договір № 1776/2008-Ф від 03 липня 2013 року, укладений між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] не посвідчений нотаріально. При вчиненні виконавчого напису нотаріус не мав повного обсягу документів, зокрема - нотаріально засвідченого кредитно договору, доказів підтвердження отримання боржником вимоги про погашення заборгованості, умов та тарифів за кредитним договором; не перевірив відсутність спору між кредитором та позичальником щодо розміру заборгованості, та вчинив виконавчий напис 16 вересня 2020 року поза межами встановленого законодавством строку для вчинення відповідних дій. Тернопільським міськрайонним судом 06 квітня 2012 року у справі № 1915/2874/2012 було прийнято рішення стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» 24 764,14 грн, з них: 9 204,98 грн непогашений кредит, 10 756,49 грн несплачені відсотки; 4 442,67 грн несплачена пеня за прострочення строків виконання зобов`язань, 360,00 грн несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу та 247,64 грн в повернення сплачених судових витрат. Позивач жодного разу офіційно не повідомлявся про факт відступлення права вимоги відповідачу та не отримував від останнього письмових вимог про усунення порушень за кредитним договором. ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» надало нотаріусу, а в подальшому і приватному виконавцю, неправдиві докази щодо місця проживання або місцезнаходження боржника [PERSON] . У виконавчому написі та заяві про примусове виконання рішення зазначено місце проживання позивача [PERSON] - [ADDRESS] , за якою він ніколи не проживав та не перебував. Згідно паспортних даних про місце реєстрації та місце проживання з 19 листопада 1991 року позивач фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Жодного договору оренди житла у м. Києві, який би підтверджував адресу проживання у м. Києві, а не у м. Тернополі, позивачем ніколи не укладалося. Такі дії відповідача містять ознаки кримінального правопорушення та є підставою для постановлення судом окремої ухвали. З огляду на зазначене, позивач просить суд виконавчий напис № 47536 від 16 вересня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. на користь стягувача ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» про стягнення заборгованості за кредитним договором від 03 липня 2008 року визнати таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді від 02 грудня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Р. В. про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису нотаріуса. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Разом із поданням позовної заяви, представник позивача звернувся із заявою про забезпечення позову, в якій він просив зупинити стягнення за виконавчим написом. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 грудня 2020 року вжито заходів забезпечення позову та зупинено стягнення за виконавчим написом № 47536 від 16 вересня 2020 року, вчиненим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь стягувача ТОВ «ФК «Сіті Фінанс». Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 січня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Просив суд задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Відзив на позову заяву на адресу суду не надходив. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Р. В. в судове засідання не з`явилися з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлялися належним чином, що не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню, виходячи наступного. 03 липня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1776/2008-Ф, згідно якого позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності надано грошові кошти у сумі 9 779,00 грн строком до 15 липня 2011 року. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 квітня 2012 року у справі № 1915/2874/2012 постановлено стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» 24 764,14 грн. з них: 9 204,98 грн - непогашений кредит, 10 756,49 грн - несплачені відсотки; 4 442,67 грн - несплачена пеня за прострочення строків виконання зобов`язань, 360,00 грн - несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу та 247,64 грн в повернення сплачених судових витрат. Зі змісту цього рішення слідує, що виникла заборгованість утворилася через невиконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № 1776/2008 - Ф від 03 липня 2008 року. 16 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення з [PERSON] , дата народження [INFO] , місце народження - невідомо, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , місце проживання [ADDRESS] , фактичне місце роботи невідоме, який(-а) є Боржником за Кредитним договором 1776/2008-Ф від 03 липня 2008 року, укладеним з Публічне Акціонерне Товариство "Комерційний Банк "Надра", ідентифікаційний код юридичної особи 20025456, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами GL6N016600 від 06 травня 2020 року є ТОВ "ФК "СІТІ ФІНАНС", ідентифікаційний код юридичної особи 39508708, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41, заборгованість за Кредитним договором 1776/2008-Ф від 03 липня 2008 року. Строк платежу за Кредитним договором 1776/2008-Ф від 03 липня 2008 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 06 травня 2020 року по 06 травня 2020 року. Загальна сума, що підлягає стягненню - 50 830,50 грн. Представник стягувача ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» 18 вересня 2020 року за вих. № 19420/ВП/20 подала приватному виконавцю Клименку Р. В. заяву про примусове виконання рішення, де зазначила адресу проживання [PERSON] - [ADDRESS] . 22 вересня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Р. В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63097336. 19 жовтня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Р. В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, згідно якої постановлено звернути стягнення на доходи боржника [PERSON] 29 жовтня 2020 року адвокатом Мельником В. В. здійснено адвокатський запит № 46 директору ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» із проханням надати інформацію та копії документів про відступлення ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» права вимоги по зобов`язаннях [PERSON] та надати підтверджуючі документи безспірності боргових зобов`язань [PERSON] ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» надіслало відповідь від 09 листопада 2020 року за вих. № 1-22762, згідно якої відмовлено в наданні запитуваної інформації та документів, з огляду на те, що ордер адвоката оформлений неналежним чином. 29 жовтня 2020 року адвокатом Мельником В. В. здійснено адвокатський запит № 47 приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. із проханням надати інформацію щодо вчинення виконавчого напису № 47536 від 16 вересня 2020 року та копії матеріалів нотаріальної справи. На вказаний адвокатський запит інформації не надано. Також 29 жовтня 2020 року адвокатом Мельником В. В. здійснено адвокатський запит № 48 приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Клименку Р. В. із проханням надати інформацію та копії документів щодо здійснення виконавчого провадження № 63097336. У відповідь на вказаний адвокатський запит, приватним виконавцем Клименком P. B. листом від 05 листопада 2020 року за вих. № 82209 надано документи за виконавчим провадженням: копія виконавчого напису № 47536 від 16 вересня 2020 року, виданого приватний нотаріусом ЖМНО Гораєм О. С.; копія кредитного договору, на якому було вчинено виконавчий напис № 47536 від 16 вересня 2020 року; копія заяви стягувача про примусове виконання рішення; копія постанови про відкриття виконавчого провадження № 63097336 від 22 вересня 2020 року. З врахування встановлених обставин суд вважає, що до виниклих між сторонами правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»). Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку). Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Пунктом 1 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Пленум Вищого адміністративного суду України у п. 10.2 Постанови від 20 травня 2013 року №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» роз?яснив, що визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд визначає, що рішення суб`єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. За таких обставин, оспорюваний виконавчий напис вчинено після набрання законної сили вказаним вище судовим рішенням про скасування положень, на підставі яких його було вчинено, а саме пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувана право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувана (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Така ж позиція вказана в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №754/9711/14-ц. Крім того, слід брати до уваги постанову Верховного Суду України від 04 березня 2015 року у справі №6-27цс15, в якій викладено наступний правовий висновок: відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. У постанові від 17 травня 2018 року у справі №307/1580/17 щодо застосування положень ч. 2 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», підпунктів 3.1, 3.3 п.3 гл.16 розд.II Порядку вчинення нотаріальних дій Верховний Суд дійшов висновку про те, що нарахування заборгованості, на стягнення якої вчиняється виконавчий напис, не обмежено трирічним строком за умови встановлення сторонами відповідно до ст. 259 ЦК України збільшеної позовної давності для відповідної вимоги. Тож позовна давність, установлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Велика Палата Верховного Суду за результатами розгляду справи №916/3006/17 відступила від цього висновку, зазначивши у постанові від 02 липня 2019 року, що такий строк не може бути змінений договором. Так, ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та підпунктами 3.1, 3.3 п.3 гл.16 розд.II Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Тобто інший строк давності для вчинення виконавчого напису нотаріуса повинен бути прямо передбачений саме законом і не може бути змінений домовленістю сторін. Відповідно до висновків Великої Палати, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Суд встановив, що вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису відбулося на підставі звернення ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» до приватного нотаріуса з недотриманням вимог щодо переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Вказана нотаріальна дія можливо мала місце поза межами строків давності, оскільки у виконавчому написі зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 06 травня 2020 року по 06 травня 2020 року, тобто за 1 день. Водночас в матеріалах справи відсутні відомості про те, що позивач повідомлявся про факт відступлення права вимоги відповідачу та отримував від останнього лист-вимогу про усунення порушень за кредитним договором у розмірі, який відображено у виконавчому написі нотаріуса, яка була залишена боржником без виконання. Тобто має місце порушення підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, де зазначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Крім того, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 квітня 2012 року у справі № 1915/2874/2012 постановлено стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором № 1776/2008 - Ф від 03 липня 2008 року в сумі 24 764,14 грн. з них: 9 204,98 грн - непогашений кредит, 10 756,49 грн - несплачені відсотки; 4 442,67 грн - несплачена пеня за прострочення строків виконання зобов`язань, 360,00 грн - несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу та 247,64 грн в повернення сплачених судових витрат. Вказана суму є відмінною від суми заборгованості, зазначеної у спірному виконавчому написі - 50 330,50 грн., в тому числі, прострочена заборгованість за сумою кредиту - 9 204,98 грн; прострочена заборгованість по несплаченими відсоткам - 41 125,52 грн. відтак, наведене свідчить, що заборгованість [PERSON] не є безспірною. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж стовідсотково підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Відтак, суд має переконання, що нотаріус не мав належних і достатніх підстав вважати, що вимоги стягувача і борг, для стягнення якого кредитор просив вчинити виконавчий напис, є безспірними. При цьому, суд також враховує можливі недобросовісні дії ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» в частині неповідомлення нотаріуса про ухвалене судом рішення про стягнення заборгованості із позивача в користь Банку за вищевказаним кредитним договором у 2012 році. Враховуючи усі вищевикладені обставини, суд зробив висновок про те, що позовні вимоги є підставними, порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання виконавчого напису за реєстровим номером № 47536, вчинений 16 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С. про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК«Сіті Фінанс» заборгованості за кредитним договором 1776/2008-Ф від 03 липня 2008 року в сумі 50 330,50 грн таким, що не підлягає виконанню. Щодо клопотання представника позивача про винесення окремої ухвали в порядку, передбаченому ст. 262 ЦПК України, то суд вважає його передчасним, оскільки відповідач вказував дві адреси позивача і одна з них є вірною: [ADDRESS] . Щодо адреси: [ADDRESS] , то ці доводи є тільки твердженнями представника позивача, будь-якої інформації на спростування цих обставин матеріали справи не містять. Копія паспорта позивача, де записано зареєстроване місце проживання [PERSON] не може однозначно свідчити про те, що він не змінював місця проживання без зняття з реєстраційного обліку. Приймаючи таке рішення, суд також врахував висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц, провадження № 14-557 цс 19, а також у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц, провадження № 14-706цс19. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved