Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON], в якому просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №2626/0608/71-010 від 20.06.2008 року, укладеним між ПАТ «Сведбанк» та відповідачем, звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить відповідачу на праві власності. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 20.06.2008 року між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2626/0608/71-010. \~Відповідно до умов вказаного договору відповідач отримала кредит у сумі 55000,00 доларів США зі сплатою 11,9% річних за користування кредитом на строк з 20.06.2008 року по 19.06.2027 року. З метою забезпечення належного виконання грошових зобов'язань за вказаним договором відповідач передала у іпотеку банку належну їй квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» 25.05.2012 року укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами і позивачу було надано статус нового кредитора. Відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання за кредитним договором і станом на 28.07.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 714848 грн. 69 коп., в рахунок якої позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю предмету іпотеки у власність. В ході розгляду справи представник позивача позовні вимоги уточнив та просив в рахунок погашення заборгованості в розмірі 714848 грн. 69 коп, з яких сума заборгованості за кредитом 663173 грн. 99 коп., сума заборгованості за відсотками 51674 грн. 71 коп. за кредитним договором №2626/0608/71-010 від 20.06.2008 року звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру, належну [PERSON], яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та має загальну площу 35,3 кв.м., житлову площу 17,9 кв.м. і складається з однієї кімнати в придатному для житла стані, шляхом визнання права власності на нього за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», а також визнати за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» право власності на вищевказану квартиру. Представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] заперечила проти задоволення позовних вимог, просила відмовити в їх задоволенні в звязку з недоведеністю та необґрунтованістю. Суд,\~ вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи встановив наступне. 20.06.2008 року між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір №2626/0608/71-010, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 55000,00 доларів США з розрахунку 11,9 % річних за користування кредитом на строк з 20.06.2008 року по 19.06.2027 року. 20.06.2008 року з метою забезпечення виконання грошових зобовязань за кредитним договором, між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки згідно з умовами якого [PERSON] передала в іпотеку нерухоме майно, а саме однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS]. 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених вказаним Договором, ПАТ «Сведбанк» передав\~ ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінив ПАТ «Сведбанк» як кредитора у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Сведбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними договорами. 27.08.2015 року на адресу відповідача ПАТ "Дельта Банк" направив досудову вимогу про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання.\~Даним листом боржника попереджено про звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання даної вимоги у визначений термін. В позовній заяві зазначається, що станом на 28.07.2015 року кредитна заборгованість відповідача перед позивачем складає за кредитним договором 714848 грн. 69 коп., з яких 663173 грн. 99 коп. сума заборгованості за кредитом; 51674 грн. 71 коп. сума заборгованості за відсотками, хоча жодного розрахунку на підтвердження зазначеної суми позивачем не надано. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 22.02.2016 року сума заборгованості відповідача за кредитом становить 30059,18 доларів США, а за відсотками 4408,58 доларів США, що є еквівалентом 807262,18 грн. та 118395,78 грн. відповідно. Згідно звіту про оцінку однокімнатної квартири [ADDRESS] станом на 26 лютого 2016 року вартість предмета іпотеки становить 444075 грн.00 коп. Відповідно до ст.525,\~526,\~530 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. У відповідності до\~ст.611 ЦК України\~у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною першою ст.33\~\~та ст.39 Закону України "Про іпотеку"\~\~передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основними зобов'язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до\~ст.37 Закону України "Про іпотеку"\~іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Відповідно до ст.39 Закону України «Про іпотеку», передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. \~\~\~\~\~\~ Виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку», у розумінні норми статті 39 Закону України «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою ч.6 ст.38 цього Закону. \~\~\~\~\~\~ Згідно з ч.6 ст.38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. \~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.2 ст.43 Закону України «Про іпотеку» початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки. \~\~\~\~\~\~\~\~ Вказана правова позиція зазначена Верховним Судом України у постанові від 27 травня 2015 року ( справа № 6-332цс15), у постанові від 07 жовтня 2015 року (справа № 6-1935цс15) та у постанові від 21 жовтня 2015 року (справа № 6-1561цс15), у постанові від 10.06.2015 року (справа №6-332цс15). Відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Недоведеність обставин, про які зазначає позивач є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо про те зазначає відповідач\~для відхилення його заперечень проти позову, а, відповідно, для задоволення вимог позивача. Враховуючи розмір та складову позовних вимог, наявність в матеріалах справи розрахунку заборгованості лише станом на 22.02.2016 року, копії рахунків про сплату відповідачем кредитних коштів та відсутність розрахунку заборгованості за кредитним договором, який би включав в себе дані про період виникнення заборгованості, її складові, заперечення відповідача щодо розміру заборгованості, суд приходить до висновку про недоведеність розміру заборгованості відповідача за кредитним договором на яку посилався позивач. Крім того, представник позивача в прохальній частині позовної заяви не зазначив і в судовому засіданні не заявив про встановлення початкової ціни реалізації предмета іпотеки, що суперечить вимогам статей 39 та 43 Закону України «Про іпотеку». На виконання вимог ст.10 ЦПК України представнику позивача судом роз'яснено його право уточнити позовні вимоги щодо вартості предмета іпотеки та необхідність надати докази наявності існування кредитної заборгованості станом на 28.07.2015 року, для чого судом неодноразово оголошувалась перерва в судовому засіданні, однак представник банку наполягав на задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на предмет іпотеки за позивачем без визначення вартості предмету іпотеки. Уточнювати вимоги щодо розміру заборгованості представник позивача в судовому засіданні відмовився. Враховуючи вищевикладене, суд правових підстав для задоволення позовних вимог не вбачає.

Outcome: dismissed