Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Позивачка, звернувшись із даним позовом, який спільно із своїм представником підтримала у судовому засіданні, посилається на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому у них народились діти : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюб між подружжям розірвано в судовому порядку, неповнолітніх дітей залишено проживати з нею. Вказує, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 01 березня 2018 року з відповідача стягуюються аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1 000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Вважає, що на даний час розмір аліментів на дітей, визначений попереднім рішенням суду є недостатнім для їх матеріального утримання, оскільки витрати зросли, а вона одна не може забезпечити їм нормальний рівень життя. Крім того, зазначила, що відповідач тривалий час працює в Польській Республіці, на її думку офіційно на вантажному автомобілі, де отримує достойну заробітну плату, а тому взмозі сплачувати аліменти у заявленій нею сумі. Відповідач у судове засідання не з"явився. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав відзив на позовну заяву та зазначив, що відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1 200 грн. щомісяця на кожну дитну, мотивуючи тим, що з часу присудження попереднього рішення суду його матеріальне становище не змінилось, на його утриманні перебувають також малолітня дочка від другого шлюбу, [PERSON] , [INFO] та непрацююча дружина, [PERSON] , а також її неповнолітній син від попереднього шлюбу. Крім того на даний час дружина вагітна. Також просить взяти до уваги, що у позивачки є достатньо нерухомості, а його матеріальний стан тяжкий. Врахувавши пояснення позивачки, її представника та представника відповідача, дослідивши подані ними докази, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, від спільного проживання сторін у шлюбі народились діти, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 01 березня 2018 року з [PERSON] на користь позивачки стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1 000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Суд погоджується із позивачкою, що зазначений розмір аліментів на даний час порівняно з часом прийняття вищевказаного рішення є недостатнім для матеріального забезпечення дітей зі сторони батька. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодекск України, особа яка позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу Українибатьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ст. 192 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодобатьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 рокузазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суми прожиткового мінімуму на 2020 рік встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" і на даний час зріс розмір прожиткового мінімуму, а саме для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень, де прожитковий мінімум - це вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що неповнолітні діти сторін проживають окремо від батька, відповідача по справі і перебувають на утриманні матері, аліменти, визначені попереднім рішенням суду є значно меншими, ніж визначено законодавчо на даний час, який з урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, не забезпечує мінімальних потреб дітей, достатніх для їх повноцінного розвитку. Суд бере до уваги посилання представника відповідача в спростування заявлених вимог, проте зважаючи на те, що відповідач ряд років працює за кордоном в Республіці Польща, на що суду вказують наявні у справі докази, і оплата праці там є значно вищою ніж на території України, рахує, що заявлені позивачкою вимоги в інтересах малолітніх дітей не є непомірними для оплати і розцінює можливим, за даних обставин, збільшити розмір аліментів до суми, яку просить позивачка, що буде об`єктивним і справедливим. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 СК України,

Outcome: approved