Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

У квітні 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - Банк або АТ КБ "ПриватБанк") звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути на його користь з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 09 лютого 2017 року в загальному розмірі 14098 грн. 34 коп. В обґрунтування позову зазначало, що 09 лютого 2017 року між Банком і [PERSON] (далі - Позичальник або Клієнт) був укладений кредитний договір № б/н, за умовами якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк взяті на себе зобов`язання за цим кредитним договором виконав повністю, надав Позичальникові кредит у вказаній сумі. Проте відповідач своїх зобов`язань за цим договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 17 березня 2019 року має перед Банком заборгованість за даним договором на загальну суму 14098 грн. 34 коп., з яких: 3003 грн. 67 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 8352 грн. 13 коп. -пеня за прострочення зобов`язання, 1595 грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 647 грн. 54 коп. (процентна складова). Представник позивача Гаренко Н.В. у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем її проживання, про причини неявки суд вона не повідомила, відзив на позов і заяву про розгляд справи за її відсутності до суду теж не подавала. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. У ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Суд встановив, що 09 лютого 2017 року на підставі анкети-заяви Позичальника, Умов і правил надання банківських послуг і Тарифів банку позивач АТ КБ "ПриватБанк" і відповідач [PERSON] уклали кредитний договір № б/н. За умовами цього договору Банк надав відповідачу кредит у розмірі 900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою процентів за користування кредитом у визначеному сторонами розмірі та інших платежів, зокрема, пені та штрафу. Відповідач [PERSON] у заяві на видачу їй кредитної платіжної картки підтвердила, що дана заява разом із Пам`яткою Клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею і Банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг Позичальник зобов`язувалася погашати заборгованість за кредитом, процентами за його користування, перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно із п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг Клієнт надала свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, який має право у будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою та безумовною згодою Позичальника на прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. У п. 1.1.7.11 Умов і правил надання банківських послуг встановлено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. За змістом п. 2.1.1.5.7 Умов і правил надання банківських послуг Клієнт зобов`язана слідкувати за витратами коштів у межах платіжного ліміту з метою недопущення овердрафту. Відповідно до п. 1.1.1.63 Умов і правил надання банківських послуг овердрафт - це короткостроковий кредит, який надається Банком Позичальникові у випадку перевищення суми операції по платіжній картці над сумою залишку коштів на рахунку в розмірі ліміту кредитування. Згідно із п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг у разі порушення Позичальником строків платежів за будь-яким грошовим зобов`язанням, передбаченим цим договором, більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов`язана сплатити Банку штраф розмір якого встановлено тарифами договору, зокрема, 500 грн. (фіксована частина) + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, із урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. У п. 2.1.1.12.6.1 Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що у разі виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями на суму від 100 грн., Клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Судом встановлено, що позивач АТ КБ "ПриватБанк" свої зобов`язання за кредитним договором № б/н від 09 лютого 2017 року виконало, надало відповідачу [PERSON] кредит у визначеному договором розмірі, проте остання у порушення вимог закону та умов договору своїх зобов`язань за цим договором належним чином не виконує, заборгованість за кредитом, проценти за його користування та інші платежі Банку своєчасно вона не сплачує. Із розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 17 березня 2019 року внаслідок неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором № б/н від 09 лютого 2017 року, [PERSON] має перед АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за цим договором на загальну суму 14098 грн. 34 коп., з яких: 3003 грн. 67 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 8352 грн. 13 коп. - пеня за прострочення зобов`язання, 1595 грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 1147 грн. 54 коп. - штрафи (500 грн. - фіксована частина та 647 грн. 54 коп. - процентна складова). У ч. 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Суд вважає, що оскільки Позичальник належним чином взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної сплати заборгованості за кредитом не виконує, позовні вимоги Банку про стягнення із [PERSON] на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованості за кредитом ґрунтуються на нормах чинного законодавства та умовах укладеного 09 лютого 2017 року сторонами кредитного договору № б/н, тому із відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 3003 грн. 67 коп. Що стосується вимог Банку про стягнення із Позичальника за невиконання зобов`язань за кредитним договором пені та штрафу, суд дійшов наступних висновків. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. У ч. 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За змістом положень укладеного сторонами кредитного договору № б/н від 09 лютого 2017 року, зокрема, п. п. 2.1.1.7.6 і 2.1.1.12.6.1 Умов і правил надання банківських послуг та Тарифів банку, штраф застосується у випадку порушення Позичальником строків платежів, пеня - у разі виникнення прострочених зобов`язань на суму від 100 грн. У ч. 1 ст. 61 Конституції України закріплено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Верховний Суд України у постановах від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15 та від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1374цс17 висловив правову позицію та вказав на те, що відповідно до положень ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналізуючи зазначені положення кредитного договору № б/н від 09 лютого 2017 року, суд дійшов висновку, що згідно із умовами кредитного договору застосування штрафу та пені як виду цивільно-правової відповідальності пов`язано з порушенням Позичальником строків виконання одних і тих самих грошових зобов`язань за цим договором. Важливим критерієм оцінки правомірності застосування штрафу та пені в межах одного договору є перевірка обставин щодо їх одночасного застосування саме щодо одного і того ж самого виду порушення. Виходячи з наведеного вище, суд вважає, що із Клієнта на користь Банку за порушення строків виконання грошових зобов`язань за вказаним кредитним договором стягненню підлягає лише штраф у розмірі 650 грн. 18 коп., з яких: 500 грн. (фіксована частина) та 150 грн. 18 коп. (процентна складова) - 5 % від суми заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 3003 грн. 67 коп. У задоволенні позову в частині вимог Банку про стягнення із Позичальника на його користь нарахованої пені в загальному розмірі 9947 грн. 13 коп. (8352,13 грн. + 1595 грн.) за прострочення виконання Клієнтом своїх зобов`язань за кредитним договором, суд вважає необхідним відмовити, так як одночасне стягнення пені та штрафу за одне й те саме порушення суперечить нормі ч. 1 ст. 61 Конституції України. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що [PERSON] не виконує належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором № б/н від 09 лютого 2017 року, суд дійшов висновку, що позов АТ КБ "ПриватБанк" є обґрунтованим частково, тому із відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 3653 грн. 85 коп. у межах заявлених вимог і наданих позивачем доказів. Також відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 1921 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial