Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

28 листопада 2019 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулися до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди в порядку регресу в розмірі 17 149 грн. 85 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 23.04.2016 року о 23:45 год. [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ 2016 реєстраційний номер [NUMBER] у м. Харкові на нерегульованому перехресті вул. Раднаркомівська та вул. Чернишевського, при виникненні небезпеки для руху не вжив заходів для зменшення швидкості чи зупинки автомобіля, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем ВАЗ 2107 реєстраційний номер [NUMBER] , чим завдано матеріальні збитки, порушивши п. 12.3 ПДР України. Вина відповідача у скоєнні зазначеної ДТП підтверджується постановою Київського районного суду м. Харкова від 21.06.2016 року. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №№ 77В/206 від 06.06.2016 вартість матеріального збитку становить 16927,55 грн. Вказана сума була виплачена потерпілій особі. Сума витрат на збір документів склала 550 грн. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 17149,85 грн. Відповідно до підпункту 38.2.1. пункту 38.2. статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ, сплативши страхове відшкодування, набуло право регресу до власника транспортного засобу, винного у дорожньо-транспортній пригоді, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У зв`язку з цим позивач просить стягнути на свою користь із відповідача 17149,85 грн. у рахунок відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, та судові витрати у справі у розмірі 1921 грн. Представник позивача у судове засідання не з"явився, просив розгляд справи проводити за їх відсутності. Відповідач у судове засідання не з"явився, повідомлявся належним чином, в установленому законом порядку, будь-яких заяв на адресу суду не надходило. Відповідачем в установлений ч. 7 ст. 178ЦПК України строк не подано до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст.178 ЦПК України. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 23.04.2016 року о 23:45 год. [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ 2016 реєстраційний номер [NUMBER] у м. Харкові на нерегульованому перехресті вул. Раднаркомівська та вул. Чернишевського, при виникненні небезпеки для руху не вжив заходів для зменшення швидкості чи зупинки автомобіля, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем ВАЗ 2107 реєстраційний номер [NUMBER] , чим завдано матеріальні збитки, порушивши п. 12.3 ПДР України. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 21.06.2016 року водія [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України. 26.04.2016 р. [PERSON] , який діяв на підставі Довіреності від 13.03.2009 р. посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, яка зареєстрована в реєстрі за № 1039 звернувся до МТСБУ (надалі-Позивач) з повідомленням про ДТП. 06.09.2016 р. [PERSON] яка діяла і підставі Довіреності від 13.03.2009 р. посвідченої приватним нотаріусом Харківської міського нотаріального округу, яка зареєстрована в реєстрі за № 1039 подала на адрес Позивача заяву про відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 77В/2016 від 06.0 2016 р., вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових частин, що належать заміні автомобіля ВАЗ 2107 реєстраційний номер [NUMBER] становить 16 927,55 грн. з урахуванням ПДВ. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована: полісом ОСЦПВВНТЗ № АЕ/6279193 ПрАТ СК "Інтер-Поліс" з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 50 000,00 грн., франшиза - 1 000,00 грн. Розрахунок розміру страхового відшкодування, виплата страхового відшкодування та послуг аварійного комісара проведено на підставі: - Висновок № 77В/2016 від 06.06.2016 р; -Довідка МТСБУ №1 від 29.11.2016 р. про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих; -Наказ МТСБУ № 10124 від 19.12.2016 р. про відшкодування шкоди [PERSON] ; -Платіжне доручення № 10124рв від 20.12.2016 р.; -Платіжне доручення № 430/1рв від 18.08.2016 р. -Рахунок № 430/1 від 06.06.2016 р. Загальний розмір виплат МТСБУ складає: 17 149,85 грн. На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільні правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Звертаючись до суду з цим позовом, МТСБУ просило відшкодувати кошти в порядку регресу на підставі положень пункту 38.2.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вирішуючи спір, суд виходить з того, що МТСБУ, сплативши страхове відшкодування, набуло право регресу до відповідача. Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України від 01 липня 2004 року «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з пунктом 38.2.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу. Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Встановивши що, внаслідок компенсації МТСБУ шкоди потерпілій стороні у ДТП - [PERSON] позивач набув право вимоги саме у порядку регресу, а також відсутність інших підстав для відмови у позові, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними. Крім того, з [PERSON] на користь МТСБУ підлягають стягненню витрати, судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1921 грн (стаття 141 ЦПК України). На підставі викладеного,

Outcome: approved