Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] суму надміру виплаченої пенсії за період з 01.07.2013 року по 31.03.2017 року в розмірі 14607,12 грн. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що [PERSON] перебуває на обліку як працюючий пенсіонер у Кам'янському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, з 02.11.2008 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1. За заявою [PERSON] від 04.11.2016 року при проведенні перерахунку пенсії було перевірено його пенсійну справу та виявлено, що суми заробітної плати в електронній пенсійній справі за період з 01.07.1995 року по 31.12.1998 року не співпадають із сумами заробітної плати у довідці про заробітну плату від 28.07.2008 року № 630 ВАТ "Дніпроазот". Інші довідки про заробітну плату у період з 01.07.1995 року по 31.12.1998 року в пенсійній справі відсутні. З цих підстав за вказаний період виникла переплата пенсії у розмірі 14607,12 грн., яку до теперішнього часу добровільно [PERSON] не повернуто. Згідно наданих позивачем заперечень на позов про стягнення надміру виплаченої пенсії, останній повністю заперечував проти позову Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про стягнення надміру виплаченої пенсії. Обґрунтовуючи свої заперечення тим, що у позовній заяві позивач підтверджує про переплату пенсії з вини реорганізованого підрозділу ПФУ та його особиста вина у переплаті пенсії відсутня. Вказує на відсутність зловживань з його боку при перерахунку пенсії та не надання позивачем таких доказів до позовної заяви. Вважає, що пенсія нараховувалась добровільно самим підрозділом ПФУ у вказаний період, а тому стягнення надміру виплаченої пенсії у розмірі 14607,12 грн. з нього повністю відсутні. Просив суд у позовних вимогах позивача відмовити повністю. На підтвердження своїх заперечень додав Лист Департаменту пенсійного забезпечення ПФУ за № 1818/яв-11 від 15.03.2017 року, згідно якого пенсійний орган підтверджує обставини переплати пенсії не з вини [PERSON] Сторони в судове засідання не з'явились, повідомлені про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, заяви про особисту участь у розгляді справи до суду не подавали. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. З вищенаведених підстав, суд розглядає справу за відсутності сторін у справі на підставі наявних в матеріалах справи даних і доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. За правилами статей 2, 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Згідно з п. 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції," виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] перебуває на обліку як працюючий пенсіонер у Кам'янському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, з 02.11.2008 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1. За заявою [PERSON] від 04.11.2016 року при проведенні перерахунку пенсії було перевірено його пенсійну справу та виявлено, що суми заробітної плати в електронній пенсійній справі за період з 01.07.1995 року по 31.12.1998 року не співпадають із сумами заробітної плати у довідці про заробітну плату від 28.07.2008 року № 630 ВАТ "Дніпроазот". Інші довідки про заробітну плату у період з 01.07.1995 року по 31.12.1998 року в пенсійній справі відсутні. Переплата пенсії [PERSON] за період з 01.07.2013 року по 31.03.2017 року становить 14607,12 грн.(а.с. 7-17, 18-20). Вищезазначені обставини визнані сторонами у справі, що свідчить про їх доведеність і достовірність. Згідно наданого відповідачем Листа Департаменту пенсійного забезпечення ПФУ за № 1818/яв-11 від 15.03.2017 року - пенсійний орган підтверджує обставини переплати пенсії не з вини [PERSON] Як встановлено судом з позовних вимог і заперечень на позов, суть даного спору зводиться до того, що в матеріалах паперової пенсійної справи на даний час не підтверджуються суми заробітної плати позивача за період з 01.07.1995 року по 31.12.1998 року, які були вказані в електронній пенсійній справі та не відповідають довідці про заробітну плату від 28.07.2008 року № 630 ВАТ "Дніпроазот", у зв'язку з чим не підтверджується правомірність розміру отриманої відповідачем пенсії у період з 01.07.2013 року по 31.03.2017 року в розмірі 14607,12 грн. Відповідно до поданих позивачем письмових доказів, позивачем не доведено тих обставин, що відповідач свідомо не надавав відомості про заробітну плату, як і не доведено обставин встановлення факту недостовірності наявних у пенсійній справі документів наданих позивачем при виході на пенсію та наступних перерахунках пенсії. Частиною 1 статті 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною особою або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Тобто, згідно з даною нормою закону, поверненню підлягають лише кошти, якщо їх виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату, та в разі недобросовісності з боку набувача. За відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, такі кошти поверненню не підлягають. Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 22.01.2014 року у справі №6-151цс13 та від 02.07.2014 року у справі № 6-91цс 14, яка, з точки зору ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для суду. Крім того, порядок та підстави повернення суми пенсій, виплачених пенсіонеру, визначено Законами України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та "Про пенсійне забезпечення". Так, відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення", суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання територіальними органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій, що є безнадійними до списання визначений Порядком повернення сум пенсії, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсії, що є безнадійними до стягнення затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21 березня 2003 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 15 травня 2003 року № 374/7695 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пенсійного фонду № 25-3 від 25.11.2014). Зі змісту п. 3 цієї постанови вбачається, що для відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе тільки за двох умов: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних. Даний перелік є вичерпаний і розширеному тлумаченню не підлягає. Отже, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Як встановлено судом, будь-яких доказів, які б свідчили про рахункову помилку з боку позивача, так і надання відповідачем завідомо неправдивих даних, які стали підставою для призначення пенсії, а також зловживань з боку відповідача при отриманні зазначеної у позові суми, представник позивача суду не надав. Надані позивачем докази не доводять факту недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів, які були пенсійною виплатою, призначеною йому позивачем, а тому відповідно до ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуванню" та ст. 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" поверненню зазначена сума не підлягає. Таким чином, сумлінність поведінки одержувача коштів [PERSON] презюмуються, та у зв'язку з тим, що позивачем не доведено, що перерахування пенсії сталося з причин його недобросовісної поведінки чи пов'язане з технічною помилкою, а також факту недобросовісного набуття відповідачем коштів, підстави для задоволення вимог позивача відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed