Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] за участю третьої особи Комунального підприємства "Керуюча компанія по обслуговуванню житлового фонду Дніпровського району м. Києва" про визначення порядку користування квартирою та розподілу особового рахунку між співвласниками квартири. Свої вимоги мотивував тим, що позивач та [PERSON] були співвласниками квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. 29 грудня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Леончук І.А. посвідчено договір дарування, за яким [PERSON] подарувала ? частину зазначеної квартири [PERSON]. 30 грудня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Леончук І.А. посвідчено договір дарування, за яким [PERSON] іподарувала ? частину цієї квартири [PERSON]. Просив встановити порядок користування квартирою № [ADDRESS], а саме: виділити [PERSON] в користування житлову кімнату площею 11,9 кв.м., виділити [PERSON] та [PERSON] в користування житлову кімнату площею 18,4 кв.м., залишити у спільному користуванні [PERSON], [PERSON] та [PERSON] інші приміщення: кухню площею 11,0 кв.м., вбиральню площею 1,1 кв.м., ванну кімнату площею 2,4 кв.м., коридор площею 8,2 кв.м., вбудовану шафу площею 0,5 кв.м., лоджію площею 5,0 кв.м., розділити особовий рахунок по сплаті житлово-комунальних послуг по квартирі № [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з"явився, хоча повідомлений про час та місце розгляду справи. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, хоча повідомлена про час та місце розгляду справи. Представництво інтересів здійснювала [PERSON] Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], відповідач [PERSON], в судове засідання не з"явилася, хоча повідомлена про час та місце розгляду справи. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності., позовні вимоги визнала в повному обсязі. Представник третьої особи Комунального підприємства "Керуюча компанія по обслуговуванню житлового фонду Дніпровського району м. Києва" в судове засідання не з"явився, хоча повідомлений про час та місце розгляду справи. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та просить прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Дослідив в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 22 листопада 2002 року органом приватизації Дніпровської районної державної адміністрації м. Києва, квартира, яка знаходиться за адресою: Київ, [ADDRESS], належить на праві приватної спільної власності [PERSON] та [PERSON] в рівних долях (а.с. 6). 29 грудня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Леончук І.А. посвідчено договір дарування, за яким [PERSON] подарувала ? частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] [PERSON]. 30 грудня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Леончук І.А. посвідчено договір дарування, за яким [PERSON] подарувала ? частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] [PERSON]. (а.с. 6 зв.). Згідно технічного паспорту квартира, яка розташована за адресою: Київ, [ADDRESS] складається з трьох двох кімнат загальною площею 56,0 кв.м, житловою площею 30,3 кв.м.: першої кімнати площею 11,9 кв.м, другої кімнати площею 18,4 кв.м,, кухні площею 11,0 кв.м., вбиральні площею 1,1 кв.м., ванної кімнати площею 2,4 кв.м., коридору площею 8,2 кв.м., вбудованої шафи площею 0,5 кв.м., лоджії площею 5,0 кв.м. (а.с.10-11). Згідно довідки Центру комунального сервісу в квартирі, що знаходиться за адресою: Київ, [ADDRESS], зареєстровані та проживають: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 12). Дослідивши добуті докази, суд дійшов наступного висновку. Згідно із ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право користування полягає в тому, що власник має юридично закріплену можливість використовувати корисні якості речі (майна) для себе, здобувати з цього користь, вигоду. Право розпорядження означає юридично забезпечену можливість встановлювати, змінювати, припиняти юридичну долю речі (майна). Право розпорядження закріплює абсолютну владу власника над річчю (майном), яка може виражатися навіть у відчуженні або знищенні речі (майна). Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен з співвласників має право на надання йому у користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Статтею 379 ЦК України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст.380 ЦК України). Відповідно до ст.383 ЦК України квартира використовується власником для власного проживання та проживання членів його сім'ї. Відповідно до п. 14 постанови № 20 від 22 грудня 1995 року Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справах за позовами про захист права приватної власності» можливо встановлення порядку користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов та п.6 постанови № 7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» у цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Позивачем заявлені вимоги про визначення порядку користування житловим приміщенням, що належить на праві спільної сумісної власності. Частиною 4 ст. 9 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. З урахуванням розміру житлової площі - 30,3 кв.м., рівності часток у праві власності на спірну квартиру, запропонованого варіанту користування вимоги про визначення порядку користування підлягають задоволенню повністю: визначити порядок користування житловою квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS] загальною площею 56,0 кв.м, житловою площею 30,3 кв.м. Виділити [PERSON] в користування житлову кімнату площею 11,9 кв.м. Виділити [PERSON] та [PERSON] в користування житлову кімнату площею 18,4 кв.м. Залишити у спільному користуванні [PERSON], [PERSON] та [PERSON] інші приміщення: кухню площею 11,0 кв.м., вбиральню площею 1,1 кв.м., ванну кімнату площею 2,4 кв.м., коридор площею 8,2 кв.м., вбудовану шафу площею 0,5 кв.м., лоджію площею 5,0 кв.м. Щодо позовних вимог про розподіл особового рахунку слід зазначити таке. 17 червня 2016 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до Комунального підприємства "Керуюча компанія по обслуговуванню житлового фонду Дніпровського району м. Києва" з заявою про розподіл особового рахунку по оплаті житлово-комунальних послуг (а.с.8-9). Згідно листа Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» від 30 червня 2016 року повідомлено, що визначення порядку володіння, користування і розпорядження майном, що є спільною власністю, відноситься до компетенції суду (а.с.13). Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Пунктом 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 572 від 08.10.1992 р., передбачений порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартири в разі, якщо між ними відсутня згода щодо оплати. Статтею 360 ЦК України встановлено що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Відповідно до ст.20 ч.3 п.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Також, нормою ст.21 ч.2 п.3 того ж Закону визначено обов'язок виконавця підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Статтею 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» регулюються особливості укладання договорів у багатоквартирному будинку. Із норми ч.4 вказаної статті слідує, що процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін. Виходячи з вказаних положень, заявлення вимог про розподіл особових рахунків є передчасним і безпідставним, так як в суді не встановлено, що позивачем вносився б проект договору та виконувалася б процедура погодження його умов, в тому числі й щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг та його оплату, відповідно до часток у праві спільної часткової власності на квартиру. З урахуванням викладеного позовні вимоги в частині розподілу особового рахунку задоволенню не підлягають. При поданні заяви заявником сплачено судовий збір в сумі 1160 грн. 00 коп. відповідно до Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно п.36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. З урахуванням викладеного з відповідачів на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 386 грн. 67 коп. з кожного.

Outcome: partial