Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

09 грудня 2015 року, позивач - Дунаєвецька районна державна адміністрація як орган опіки та піклування, діючи в інтересах малолітніх: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], звернувся з позовом до [PERSON], третя особа: Балинська сільська рада Дунаєвецького району Хмельницької області як орган опіки та піклування про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів , мотивуючи це тим, що відповідачка є матір'ю неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. [PERSON] зареєстрована в с. Балин Дунаєвецького району разом із дітьми [PERSON] та [PERSON], матір'ю [PERSON] та братом [PERSON], але з жовтня 2015 року тимчасово проживала в с. Скипче Городоцького району. За час проживання відповідачки на території Балинської сільської ради вона характеризувалася з позитивної сторони, зауважень до неї не було, скарг не надходило, ніде не працювала, алкогольними напоями не зловживала, депутатом сільської ради не являється, однак 24 листопада 2015 року надійшло повідомлення від бабусі [PERSON] про те, що 24.11.2015 року, вона виявила тілесні ушкодження у вигляді синців та ссадин на голові та тулубі свого малолітнього онука [PERSON], який період часу з 14.11.2015 року по 24.11.2015 року перебував за місцем тимчасового проживання матері в с. Скипче Городоцького району. До служби у справах дітей Дунаєвецької районної державної адміністрації надійшло повідомлення від служби у справах дітей Городоцької районної державної адміністрації про те, що до Городоцької центральної районної лікарні бригадою швидкої медичної допомоги ввечері 23.11.2015 року було доставлено малолітнього [PERSON], [INFO], тимчасово проживаючого в с.Скіпче Городоцького району з травмами різного ступеня важкості. При огляді дитини черговим лікарем Городоцької центральної районної лікарні, виявленні чисельні гематоми очей, голови та тулуба, після чого дитину було направлено для подальшого лікування до реанімаційного відділення Хмельницької дитячої міської лікарні. У зв'язку з тим, що на тілі малолітнього потерпілого виявлено тілесні ушкодження, які відповідно до огляду лікарів Хмельницької міської дитячої лікар\-ні не можуть виникнути від падіння, то 24 листопада 2015 року по факту неналежного виконання обов'язків по догляду за дитиною внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №12015240120000476 від 24 листопада 2015 року за ст. 166 КК України. 24 листопада 2015 року, наказом служби у справах дітей Дунаєвецької райдержадміністрації №54-н, сім'я [PERSON] поставлена на облік сімей, що опинилися в складних життєвих обставинах. У зв'язку з цим виникла реальна загроза життю та здоров'ю дітей, та у зв'язку з чим на комісії з питань захисту прав дитини Дунаєвецької районної державної адміністрації винесено рішення від 02 грудня 2015 року, яким: негайно відібрано малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] від матері [PERSON], [PERSON] передано органу опіки та піклування Дунаєвецької райдержадміністрації, а [PERSON] тимчасово влаштовано в сім'ю бабусі [PERSON], а тому позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить винести рішення про відібрання у відповідачки дітей і передачу їх під опіку Дунаєвецькій райдержадміністрації як органу опіки та піклування та стягнення з відповідачки на утримання дітей аліментів в розмірі по 200 грн. на кожну дитину до досягнення їх повноліття. Представник позивача по довіреності [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала ,пославшись на обставини, які викладенні в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] позов не визнала, просила залишити їй хоча би старшого сина [PERSON]. Синів [PERSON] та [PERSON] не била і не наносила їм тілесних ушкоджень, які у них виявлені, але визнає, що не доглядала за дітьми. Представник відповідача [PERSON] підтримала думку відповідачки. Представник третьої особи : Балинської сільської ради Дунаєвецького району як орган опіки та піклування позов підтримав та просив його задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, представника третьої особи, свідків, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO], а [PERSON] народився [INFO], їх матір'ю, згідно свідоцтв про народження дітей, є відповідачка по справі [PERSON], [INFO], батько - [PERSON], відомості про батька записані за заявою матері, згідно з частиною першою статті 135 СК України. Згідно довідки по склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №1038 від 24 листопада 2015 року в [ADDRESS] зареєстровано: [PERSON] - власник майна; [PERSON] - мати; [PERSON] - сестра; [PERSON], [INFO] - племінник; [PERSON], [INFO] - племінник. Відповідно до повідомлення №427 від 24.11.2015 року начальника служби у справах дітей Городоцької районної державної адміністрації видно, що до Городоцької центральної районної лікарні бригадою швидкої медичної допомоги ввечері 23.11.2015 року було доставлено малолітнього [PERSON], 2014 року народження, жителя с.Балин Дунаєвецького району Хмельницької області, тимчасово проживаючого в с.Скіпче Городоцького району Хмельницької області. Зі слів матері [PERSON], [INFO], дитина впала з ліжка і пошкодила голову, що призвело до втрати свідомості. При огляді дитини черговим лікарем були виявленні численні гематоми очей, голови та тулуба. Одразу після оцінки стану дитини було вирішено викликати бригаду сан авіації Хмельницької обласної дитячої лікарні, яка в подальшому терміново забрала дитину для подальшого лікування в реанімаційному відділені Хмельницької дитячої обласної лікарні. У відповідності до виписки з історії розвитку дитини [PERSON], [INFO], який знаходиться на вихованні в будинку дитини «Берізка» з 13.01.2016 року видно, що в заклад дитина поступила з Хмельницької міської дитячої лікарні з відділення, де отримувала лікування з 24.11.2015 року по 13.01.2016 року з клінічним діагнозом: закрита черепно-мозкова травма; забій головного мозку важкого ступеню; двобічні субдуральні гідроми; лівобічний геміпарез; фіброз скловидного тіла ОD; локальне відшарування сітківки ОD? Локальне відшарування сітківки ОS; субретинальні крововиливи ОS. Згідно виписки, травма у дитини сталася з причини жорсткого поводження в сім'ї. В стаціонарі консультований: нейрохірургом, неврологом, офтальмологом, педіатром, хірургом, урологом, отоларингологом, кардіологом, дерматологом, нефрологом, консиліумом лікарів, гастроентерологом. Проведено комп'ютерну томограму головного мозку: заключення від 24.11.2015 року - субдуральний крововилив над правою півкулею до 3-х мм шириною, субдуральна гігрома зліва до 2-х мм, дислокація серединних структур до 2-х мм вліво; заключення від 01.12.2015 року - в динаміці виражений набряк, відсутність диференціації сірої та білої речовини правої півкулі, субдуральна гематома над правою півкулею до 3-х мм шириною, субдуральна гідромас зліва до 5-ти мм шириною, дислокація серединних структур до 2-х мм вліво. У [PERSON], [INFO] діагностовано: закриту черепно-мозкова травма, забій головного мозку важкого ступеню, гідроцефалія ex vacuo, тетрапарез, симптоматична епілепсія, груба затримка психо-мовного та стато-кінетичного розвитку. Ранній відновний період. Стан після важкої контузії ОН з розривами та розшаруваннями сітківок обох очей. Фіброз скловидного тіла ОН. Відповідно до довідки по кримінальному провадженні №12101524010000476 від 24 листопада 2015 року за ст. 166 КК України встановлено, що 23 листопада 2015 року близько 22 годин [PERSON] ,перебуваючи в будинку за місцем свого тимчасового проживання в с.Скіпче Городоцького району Хмельницької області , злісно ухиляючись від обов'язків по догляду за своїм малолітнім сином [PERSON], 2014 року народження, залишивши його на дитячому ліжку без захисних перил, не вжила заходів для запобіганню травмуванню дитини. В подальшому ,коли вона повернулась, то виявила свого малолітнього сина на полу без ознак свідомості, який впав з ліжка та отримав тілесні ушкодження, у зв'язку з чим дитина не приходила до свідомості та її було доставлено в реанімаційне відділення Городоцької ЦРЛ де встановлено діагноз: закрита черепно-мозкова травма, забій важкого ступеня, набряк головного мозку. Згідно витягу з кримінального провадження №12015240140000815, слідчим Залевським В.А. Дунаєвецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області 24.11.2015 року за заявою [PERSON], було внесено відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, про те, що 24 листопада 2015 року близько 09 год. 00 хв. [PERSON] виявила тілесні ушкодження у вигляді синців та спадин на голові та тулубі свого малолітнього онука [PERSON], [INFO], який в період з 14.11.2015 року по 24.11.2015 року перебував за місцем свого проживання в с.Скіпче Городоцького району Хмельницької області разом із своїми батьками. У зв'язку з вищезазначеним, 26.11.2015 року було проведено судову медичну експертизу №248 [PERSON] [INFO], з якої вбачається що у малолітнього виявлено велику кількість синців, тілесні ушкодження могли утворитися біля 3-4 діб тому назад, від моменту проведення судово-медичної експертизи і п ступені тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що підтверджується висновком експерта. Допитані в судовому засіданні свідки : [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що дійсно у дітей були тілесні ушкодження, які були спричиненні 23.11.2015 року. В той час,коли у сина [PERSON] виникли тілесні ушкодження, мати була в другій хаті і доглядала за чужими дітьми. Діти в кімнаті були самі. Свідок [PERSON], який був співмешканцем відповідачки, також пояснив, що він деколи бив [PERSON], оскільки він не слухався. Відповідачка також била дітей. Наказом №54-н від 24 листопада 2015 року про постановку на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] взято на облік служби у справах дітей Дунаєвецької райдержадміністрації, як дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах, що проживають в сім'ї, яка перебуває в складних життєвих обставинах. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом, насамперед органом опіки і піклування. Згідно вимог ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до рішенням комісії з питань захисту прав дитини Дунаєвецької районної державної адміністрації від 02 грудня 2015 року негайно відібрано у [PERSON], [INFO], жительки с.Балин Дунаєвецького району Хмельницької області, малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], оскільки існує реальна загроза їх життю та здоров'ю. [PERSON] передано органу опіки і піклування Дунаєвецької райдержадміністрації, а [PERSON] тимчасово влаштовано в сім'ю бабусі [PERSON], жительки с.Балин Дунаєвецького району Хмельницької області. Дунаєвецька районна державна адміністрація як орган опіки та піклування вважає за необхідне відібрати дітей у матері без позбавлення батьківських прав . Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Положеннями ч. 1 ст. 170 СК України передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав є тимчасовим заходом на відміну від позбавлення цих осіб батьківських прав, яке має безстроковий характер. Тому якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками (наприклад, той з батьків, хто був психічно хворим, видужав, батьки перестали бути хронічними алкоголіками або наркоманами), суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини, при цьому суд керується інтересами дитини. Відповідно до роз'яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад. Позов про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав позивачем заявлено з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст.164 СК України, яка передбачає ухилення матері, батька від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. При ухваленні вказаного рішення суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Враховуючи вищевикладене, а також з метою попередження негативних наслідків для дітей, які можуть виникнути при залишенні їх на виховання матері, суд вважає за можливе застосувати положення ст. 170 СК України та відібрати дітей від матері без позбавлення батьківських прав. Задовольняючи позовні вимоги про відібрання дітей , суд бере перш за все до уваги те, що малолітні діти наразі перебувають на межі підліткового віку,який є найбільш важкий і складний з усіх дитячих вікових груп, що представляють собою період становлення особистості. Цей вік характеризується наявністю самих різноманітних проблем і труднощів ,які найчастіше витісняються у зв"язку зі страхом усвідомлення. У формуванні самооцінки підлітків значну роль відіграє сім"я, стиль сімейного виховання, який визначається батьківськими ціннісними орієнтаціями, установками, емоційним ставленням до дитини. Особливості сприйняття батьків дитиною і способи поведінки з ними обумовлюють засвоєння підлітками основних правил і норм поведінки,виробляють їх позицію по відношенню до світу і самому себе . Дітям потрібно забезпечити у сім"ї достатньо їжі, належне лікування, задовільне житло, люблячих батьків, які підтримують її, послідовність у її вихованні , здобутки і повагу з метою виховання почуття власної гідності у дитини для виховання достойної громадянки України . Судом встановлено, що мати [PERSON] не має можливості забезпечити базові потреби - належне харчування,лікування сина [PERSON], відповідний одяг, санітарно-гігієнічні умови проживання. Крім того, за весь час перебування сина [PERSON] в Хмельницькому спеціалізованому будинку дитини «Берізка» мати його раз провідала, оскільки не мала коштів на дорогу ,однак здоров'ям сина не цікавилася, що підтверджується повідомленнями дитячого будинку від 29.02.2016р. та від 14.03.2016р. За наведеного вище ситуація, яка склалася в родині [PERSON], в подальшому може призвести до негативних наслідків. Судом приймаються до уваги, ставлення матері до виконання своїх обов'язків, належність умов проживання, що підтверджується відповідними характеристиками та що дозволяє дійти до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про відібрання обох синів. Суд також вважає за необхідне роз'яснити відповідачці, що якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню нею дітей, суд за її заявою може постановити рішення про повернення дітей з урахуванням інтересів синів. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо відібрання дітей у відповідачки є обґрунтованими, доведеними в ході розгляду справи, а тому підлягають задоволенню. При задоволенні позову про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з неї аліментів на кожну дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. В силу ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідачки, яка не має офіційного постійного доходу, її працездатний вік. Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі по 200 грн. щомісячно на кожну дитину підлягають задоволенню, оскільки відповідачка погодилася на стягнення з неї такого розміру аліментів. Малолітній [PERSON] має право на користування житловою площею в будинку, який знаходиться в [ADDRESS], власником якого є [PERSON]. Згідно ст.88 ЦПК України на відповідача слід покласти судові витрати і стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved