Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] у листопаді 2013 р. звернулася до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що наказом №50 від 01.06.2012р. вона була звільнена з посади першого заступника директора навчального центру з підготовки молодших спеціалістів Державного вищого навчального закладу "Українська академія бізнесу та підприємництва" на підставі пункту 1 ст.40 КЗпП України. На день звільнення навчальний заклад не виплатив їй заробітну плату в сумі 52 369 грн. 82 коп. за період з травня 2011р. по червень 2012р., яка була стягнута з Комісії з припинення Державного вищого навчального закладу "Українська академія бізнесу та підприємництва" судовим наказом Святошиського районного суду м.Києва 03.09.2012р., на виконання якого ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві 25.09.2012р. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 23.11.2012р. було замінено боржника - Комісію з припинення Державного вищого навчального закладу "Українська академія бізнесу та підприємництва" його правонаступником - Державним вищим навчальним закладом "Київський університет управління та підприємництва" у вказаному вище виконавчому провадженні, на підставі якої 06.03.2013р. ВДВС Святошинського РУЮ у м.Києві винесена постанова про заміну сторони виконавчого провадження. Рішенням Святошиснького районного суду м. Києва від 22.05.2013 р. з відповідача на користь позивачки був стягнутий середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 58 361,04 грн. за період з 02.06.2012р. по 10.04.2013р., проте, вказане рішення було фактично виконано лише 12.08.2013 р., а тому позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 22 966,15 грн. за період з 11.04.2013 р. по 11.08.2013р. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином (34, 41, 46, 62, 66), причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає неявку останнього без поважних причини та вважає можливим, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України, розглянути справу у його відсутність на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, вислухавши позивачку та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що наказом №50 від 01.06.2012р. [PERSON] була звільнена з посади першого заступника директора навчального центру з підготовки молодших спеціалістів Державного вищого навчального закладу "Українська академія бізнесу та підприємництва" на підставі пункту 1 ст.40 КЗпП України (а.с. 7). Судом встановлено, на день звільнення відповідач не виплатив позивачці заробітну плату в сумі 52 369 грн. 82 коп. за період з травня 2011р. по червень 2012р., яка була стягнута з Комісії з припинення Державного вищого навчального закладу "Українська академія бізнесу та підприємництва" наказом Святошинського районного суду м. Києва 03.09.2012р., на виконання якого ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві 25.09.2012р. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (а.с. 8, 9). Встановлено, що рішенням Святошиснького районного суду м. Києва від 22.05.2013 р. з відповідача на користь позивачки був стягнутий середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 58 361,04 грн. за період з 02.06.2012р. по 10.04.2013р. (а.с. 13). Проте, вказане вище судове рішення від 22.05..2013 р. та судовий наказ від 03.09.2012 р. були фактично виконані лише 12.08.2013 р. відповдіно до листа Головного управління державної казначейської служби України у м. Києві від 05.09.2013 р. (а.с. 17). Таким чином, період з якого необхідно відраховувати час затримки розрахунку є з 11.04.2013 р. по 11.08.2013 р., що відповідно до розрахунку наданого позивачкою становить 22 966,15 грн. Згідно ст. 94 КЗпП, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч. 1 ст. 47 КЗпП, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організації повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповдіно до п. 2. Постанови Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 р. N 1427 Про затвердження Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги (далі - споживчі ціни) за цей період зріс більш як на один відсоток. Таким чином, суд вважає можливим врахувати наданий позивачкою розрахунок середнього заробітку за період затримки виплати заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати та стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку по заробітній платі за період з 11 квітня 2013 р. по 11 серпня 2013 р. в розмірі 22 966 грн. 15 коп., який представником відповідача не спростований та жодних заперечень з цього приводу до суду не надходило. З урахуванням вищевикладеного та досліджених матеріалів справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачка відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, обґрунтувала позовні вимоги, а тому вони підлягають задоволенню. На підставі викладено,

Outcome: approved