Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Служба в справах дітей Надвірнянської районної державної адміністрації звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей, мотивуючи тим, що відповідачка є матір*ю малолітніх [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Відповідач [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON] [INFO]. Діти знаходяться на обліку служби у справах дітей Надвірнянської районної державної адміністрації, як такі, що перебувають в складних життєвих обставинах. Відповідачі неналежним чином виконують батьківські обов"язки, ведуть аморальний спосіб життя, зловживають алкоголем, зовсім не здійснюють догляд за дітьми, за місцем проживання характеризуються з негативної сторони, не працюють. Відомості про батька [PERSON] записані згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. 08.10.2014 року працівником служби у справах дітей спільно з начальником ВКМСД РВ УМВС, заступником головного лікамря ЦРЛ, головним лікарем амбулаторії було здійснено виїзд в сім"ю, де проживає [PERSON] та має на вихованні малолітню дитину, [PERSON], [INFO], за адресою [ADDRESS]. Умови проживання, які були виявлені не придатні для проживання малолітньої дитини. Під час виїзду було вилучено дитину та госпіталізовано в Надвірнянську районну дитячу лікарню в зв"язку з загрозою життю і здоров"ю дитини, де вона пройде повне медичне обстеження для подальшого влаштувсання її в Надвірнянський бувдинок дитини. Надвірнянською районною державною адміністрацією 08.10.2014 справа № 199 прийнято розпорядження "Про відібрання дитини з сім"ї та тимчасове влаштування у Надвірнянський будинок дитини". Сім"я [PERSON] та [PERSON] постійно перебуває під соціальним супроводом соціального працівника. Працівники служби у справах дітей неодноразово проводили з батьками дітей методично-роз"яснювальну роботу з питань виконання батьківських обов"язків щодо виховання та утримання своїх дітей. Однак, відповідачі не ідуть на контакт з працівниками служби у справах дітей та районним центром соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді, продовжують нехтувати своїми батьківськими обов"язками. Згідно з рішенням Надвірнянського районного суду від 23.09.2011 року справа № 32945 у матері [PERSON] було відібрано малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Також, відповідно до рішення суду від 24.12.2013 року справа № 348/2751/13-ц/16345/13, [PERSON], [INFO], позбавлено батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який виховується під опікою [PERSON]. [PERSON], [INFO], згідно з рішенням Надвірнянського районного суду від 22.12.2011 справа № 2-1276/11, позбавлено батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON], 1999 року народження, який виховується під опікою [PERSON]. Аліменти, які призначалися на утримання дітей відповідно до зазначених рішень суду, батьки не сплачують. Орган опіки та піклування 06.11.2014 року дійшов до висновку про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] щодо малолітньої дочки [PERSON], [INFO], відповідача [PERSON] щодо малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Просить постановити рішення, яким позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] і стягнути з неї аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 200 грн. щомісячно на кожну дитину і позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої: [PERSON], [INFO] і стягнути з нього аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 200 грн. щомісячно , починаючи стягувати від дня пред"явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, вказаних у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що вона є матір*ю малолітніх [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Відповідач [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON] [INFO]. Відомості про батька [PERSON] записані згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Вона разом з відповідачем [PERSON] проживають в [ADDRESS]. Вона, як мати, дбає про матеріальне забезпечення і розвиток дитини [PERSON], купляє необхідні для неї речі, в будинку досить тепло, завжди прибрано, просить суд в позові відмовити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що він є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. У них вдома по місцю проживання в [ADDRESS] є всі умови для належного розвитку дитини, в домі є місце для її відпочинку, є в наявності продукти харчування, одяг, просить суд в позові відмовити. Заслухавши пояснення сторін, свідків по справі, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено,що відповідачі є батьками малолітньої дочки [PERSON] [INFO] , а відповідач [PERSON] крім того матір*ю малолітньої [PERSON] [INFO] . У відповідності із ст.. 164 Сімейного Кодексу України батько , мати може бути позбавлені батьківських прав якщо вони ухиляються від виконання своїх обов*язків по вихованню дитини . Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено,що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов*язків по вихованню малолітньої [PERSON] [INFO] року . Згідно наказу №29 від 29.05.2014 року служби в справах дітей Надвірнянської райдержадміністрації малолітня [PERSON] [INFO] року взята на облік як дитина,яка опинилася у складних життєвих обставинах Обставини,які свідчать про ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх обов*язків по догляду, вихованню дочки [PERSON] ,в судовому засідані встановлено поясненнями представника позивача , свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] , [PERSON],[PERSON], [PERSON] , вироком Надвірнянського районного суду від 14.12. 2014 року згідно якого [PERSON] було визнано винною за ст..166 КК України і її засуджено за злісне невиконання встановлених законом обов*язків по догляду за даною дитиною,що спричинило тяжкі наслідки , розпорядженням Надвірнянської районної державною адміністрацією від 8.10.2014 року малолітню [PERSON] вилучено з сім*ї та тимчасово влаштовано у Надвірнянський будинок дитини , актом обстеження матеріально-побутових умов відповідача [PERSON] , складеного позивачем. Орган опіки та піклування 06.11.2014 року дійшов до висновку про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] материнських прав відносно [PERSON] [INFO]. Згідно ч.2 ст. 166 СК України, позбавлення батьківських прав не звільняє відповідача від обов'язку щодо утримання дітей. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дітей. Враховуючи викладене позовні вимоги в частині стягнення з відповідача [PERSON] аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн.щомісячно на утримання малолітньої [PERSON] також підлягають задоволенню. Позов в частині позбавлення батьківських прав відповідачів відносно дочки [PERSON] [INFO] до задоволення не підлягає з наступних підстав. Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків, з урахуванням її характеру, особи батька або матері, а також інших конкретних обставин справи, відмовити у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов"язків. В судовому засіданні встановлено, що малолітня [PERSON] [INFO] проживає в сім*ї разом з батьками ,дідом і бабусею і перебуває на їхньому утриманні. Свідки [PERSON],[PERSON] в судовому засіданні пояснили ,що відповідачі на даний час приймають участь у вихованні даної дитини Враховуючи наведене суд вважає,що в позові Служби в справах дітей Надвірнянської районної державної адміністрації до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] [INFO] та стягнення аліментів слід відмовити. На підставі ст.ст. 164,165,166 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved