Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, якою просив встановити факт, що має юридичне значення про те, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] є його рідною бабусею. Встановлення такого факту необхідно заявнику для реалізації своїх спадкових прав. В судове засідання заявник не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримав та просив її задовольнити. Заінтересована особа не скористалася своїм правом висловити думку з приводу заяви. Проаналізувавши матеріали справи, судом вирішено проводити її розгляд у відсутність учасників на підставі положень ст. 223 ЦПК України. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини справи [INFO] померла баба заявника - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 9.11.2017 року (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.02.1993 року прізвище батька заявника зазначено як " [PERSON] " (а.с. 7). В той же час, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.11.1968 року батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Заповітом від 17.06.2013 року баба заявника, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] , [INFO] (а.с. 18). [PERSON] на момент смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом знею проживав та був зареєстрований заявник, що підтверджується довідкою №469 від 5.03.2018 року (а.с. 15). Відповідно до довідки приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Андруса А.В. №241/02-14 від 22.03.2018 року згідно спадкової справи №22/2018 заяву про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] подав заявник (а.с. 13). Листом №240/02-14 від 22.03.2018 року цього ж нотаріуса заявнику рекомендовано звернутися до суду у зв`язку з неможливістю встановлення родинних відносин між ним та [PERSON] (а.с. 14). Процесуальним законом з даного приводу визначено наступне. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Заінтересовані особи беруть участь у справах цієї категорії з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом). Крім того, згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 318 ЦПК України встановлено, що у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Згідно листа ВСУ від 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, враховуючи, що встановлення даного факту необхідно заявнику для реалізації своїх спадкових прав, іншого порядку встановлення даного факту законом не визначено, встановлення даного факту не порушує прав інших осіб, а тому, оцінивши докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає, що заявлені вимоги в частині встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню як законні, обґрунтовані та доведені заявником, а запис прізвища баби заявника як " [PERSON] " у різних документах у зв`язку з необачністю посадових осіб, які видавали такі документи не може слугувати підставою відмови у реалізації спадкових прав заявником. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved