Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обгрунтування позовних вимог зазначили, що позивачам на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] та області, де на реєстраційному обліку знаходиться відповідачка разом із неповнолітньою дитиною . Після розлучення з позивачем у 2010 році відповідачка разом з донькою в спірній квартирі не проживає - переїхала проживати до батьків у місто Полтаву , участі в оплаті комунальних послуг не приймає. Крім того, вказали , що реєстрація відповідачки разом з дитиною в квартирі позбавляє позивачів можливості у вільному користуванні квартирою, оформленні субсидії. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали , посилаючись на викладені в поданій до суду заяві обставини та підстави. Відповідач [PERSON]В позовні вимоги визнала частково : щодо визнання втратившою право користування жилим приміщенням безпосередньо її - визнала, а відносно дитини - не визнала. Вказала, що дійсно у зв"язку з розірванням шлюбу з відповідачем [PERSON] з серпня 2010 року в квартирі позивачів не проживає, за власним бажанням разом з неповнолітньою донькою переїхали проживати до батьків в м. Полтаву, де весь цей час проживають без реєстрації. Наміру повертатися в спірну квартиру ніколи не мала, перешкод позивачі не чинили. Але оскільки їй зараз немає де зареєструвати своє місце проживання, вважає, що донька повинна залишатися бути зареєстрованою в квартирі, належній позивачам . Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - органу опіки і піклування Терешківської сільської ради Полтавського району, в судове засідання не з"явився , попередньо надіславши на адресу суду заяву про розгляд справ в його відсутність, при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Від представника третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - служби у справах дітей Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області, також надійшла заяву про розгляд справи в його відсутність, прохав в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази по справі, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] та області належить позивачам на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26 лютого 1997 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 березня 2004 року ( а.с.7, 10,11 ). Відповідач разом з малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], із листопада 2008 року зареєстровані у вказаній квартирі, куди прибули з [ADDRESS], що підтверджується довідками КП ЖЕО Терешківської сільської ради Полтавського району та області від 07 квітня 2015 року за № 277 , від 23 березня 2015 року за № 123 ( а. с .40, 12). Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 03 вересня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON]В розірвано ( а.с. 21 ). Встановлено, що з серпня 2010 року у вказаній квартирі відповідач та її донька не проживають, добровільно переїхали проживати до батьків відповідача в [ADDRESS], що не заперечувалось відповідачем під час розгляду справи в суді та підтверджується матеріалами справи , зокрема , актом комісії Терешківської сільської рада Полтавського району та області від 18 березня 2015 року ( а.с.18 ). Відповідно до ст.41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону Украіни від 17 липня 1997 року № 475, 97- ВР " Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції " закріплено принцип непорушності права власності , який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти , користуватися і розпоряджатися належним йому майном , на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь- які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.( ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України). Відповідно до ст. 386, ст. 391 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім"і власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом не встановлено поважності причин непроживання відповідача разом із дитиною в спірній квартирі, а також чинення їм перешкод в користування цим житлом. Законом України " Про свободу пересування і вільне місце проживання в Україні " встановлено ,що реєстрація осіб проводиться за місцем постійного або тимчасового перебування громадян. У разі зміни місця перебування Законом передбачено зняття з реєстрації за місцем проживання. Так, згідно ст.6 вказаного Закону громадяни зобов"язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. В порушення вимог Закону Украіни " Про свободу пересування і вільне місце проживання в Україні " відповідач [PERSON] з дитиною перебуває на реєстраційному обліку за адресою с. Терешки вул . Шевченка [ADDRESS] та області, але за місцем реєстрації не проживає з серпня 2010 року. Їх реєстрація в житловому приміщенні, яке належить на праві власності позивачам [PERSON] , [PERSON], [PERSON] порушує права позивачів. Тому суд вважає , що порушене право підлягає захистові. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність визнання [PERSON] разом з донькою [PERSON]В такими, що втратили право користування жилим приміщенням в квартирі № 66 по вул . Шевченка будинок № 3 в с. Терешки Полтавського району та області. Визнання відповідача та її дитини такими , що втратили право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття їх з реєстраційного обліку. На підставі викладеного, суд знаходить позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачки необхідно стягнути понесені судові витрат по сплаті судового збору в розмірі 243, 60 грн.

Outcome: approved