Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

Адвокат [PERSON],\~який діє\~в інтересах\~[PERSON]\~звернувся до\~Вишгородського районного\~суду із\~заявою про встановлення\~факту,\~що має\~юридичне значення.\~В обґрунтування\~поданої заяви\~зазначив,\~що у\~1988\~році [PERSON]\~був зарахований\~студентом першого\~курсу стоматологічного\~факультету Київського\~медичного інституту\~та з\~жовтня цього\~року він\~став проживати\~без реєстрації\~в будинку\~№ 6\~по вул.\~Революції в\~смт.\~Димер Вишгородського\~району \~Київської області.\~У грудні\~1992\~року [PERSON]\~був зареєстрований\~за вказаною\~адресою та\~в січні\~1996\~року отримав\~посвідчення особи,\~яка постійно\~проживає на\~території зони\~посиленого радіоекологічного\~контролю. [PERSON]\~має право\~на пенсію\~за віком\~із зменшенням\~пенсійного віку,\~оскільки постійно\~з жовтня\~1988\~року проживав\~на території\~посиленого радіологічного\~контролю,\~але документально\~підтвердити факт\~постійного проживання\~не має\~можливості,\~так як\~не був\~зареєстрований за\~вказаною адресою\~з 1988\~року,\~а лише\~у 1992\~році. Обставини постійного\~проживання [PERSON]\~в смт.\~Димер Вишгородського\~району Київської\~області з\~жовтня 1988\~року \~підтверджується актом\~про фактичне\~проживання від\~13.10.2018\~року складеного\~депутатом Димерської\~селищної ради\~[PERSON]\~та довідкою\~№1461/02-33\~від 14.11.2018\~року Димерської\~селищної ради\~Вишгородського району\~Київської області\~та свідоцтвом\~про укладення\~у липні\~1989\~року шлюбу,\~який був\~зареєстрований Димерською\~селищною радою. Встановлення факту постійного проживання в період з жовтня 1988 року по січень 1993 року необхідно для реалізації заявником права на зменшення пенсійного віку, який неможливо підтвердити в позасудовому порядку. У звязку із чим звернувся до суду та просив встановити факт постійного проживання [PERSON] з 01 жовтня 1988 року по 01 січня 1993 року за адресою: Київська область, Вишгородський район, смт. Димер, вул. Революції, буд. 6. Адвокат [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій розгляд справи просив проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Управління соціального захисту населення Вишгородської РДА в судове засідання не зявився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч. 1 ст. 316 Цивільного процесуального кодексу України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Судом встановлено,\~що[PERSON] з 25.12.1992 року зареєстрований за адресою: [INFO], а з 15.10.2002 року за адресою: Київська область, Вишгородський район, смт. Димер, вул. Злагоди, 37, що підтверджується копією паспорта серії СК № 336115 (а.с. 8-11). З копії паспорта [PERSON] серії СК № 336115, вбачається, що 27.07.1989 року між [PERSON] та [PERSON] Димерською селищною радою Вишгородського району Київської області було зареєстровано шлюб (а.с. 10). 22.01.1996 року Київською облдержадміністрацією на ім'я [PERSON] видано посвідчення громадянина, який постійно проживає або працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю серія В-П № 0882204 (категорія 4) (а.с. 7). З акту про фактичне проживання від 13.10.2018 року складеного депутатом Димерської селищної ради [PERSON] в присутності сусідів [PERSON], [PERSON] вбачається, що [PERSON] зі слів свідків фактично з жовтня 1988 року по грудень 1992 року проживав [INFO] без реєстрації (а.с. 6). Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області №1461/02-33 від 14.11.2018 року, [PERSON], 31.07.1966 року дійсно зареєстрований та проживає по вулиці Злагоди (Кошевого), 37 в смт. Димер Вишгородського району Київської області з 15.10.2002 року по даний час на підставі запису будинкової книги. Проживав без реєстрації по вул. Револіції, 6 в смт. Димер з жовтня 1988 року по 25.12.1992 року на підставі акта складеного депутатом. Проживав та був зареєстрований [INFO] з 25.12.1992 року по 15.10.2002 року на підставі будинкової книги (а.с. 5). Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або оновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є, зокрема, потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 11 цього Закону до потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4 належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років. Відповідно до статті 55 цього Закону передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", потерпілим від Чорнобильської катастрофи: особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіоекологічного контролю за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, - зменшення віку передбачено - 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років. Відповідно до пункту 2 «Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що заявник є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи і має право на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема, право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку. Задоволення заявлених вимог має для [PERSON] юридичне значення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved