Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивачі звернулися до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] селищної ради про визнання права власності у порядку спадкування, в якому зазначила, що 01 вересня 1998 року померла їх мати [PERSON] та 28 травня 1999 року помер їх батько [PERSON]. Після смерті батьків відкрилася спадщина на житловий будинок із господарськими спорудами та побудовами і земельні ділянки під ним за адресою: селище [PERSON] Артемівського району (нині - Бахмутського району), по вулиці Радянська (нині - вул. Миру), будинок 95 (до перейменування будинків був номер будинку 163) та на грошові внески з належними до них відсотками та компенсаційними виплатами, які зберігаються в Артемівському ощадному банку № 21 міста Артемівська. Як і передбачено цивільним законодавством України, вони у шестимісячний строк звернулися до державного нотаріуса Другої Артемівської державної нотаріальної контори із заявами про відкриття спадкової справи після смерті батьків, була заведена спадкова справа № 96/2001. 06 лютого 2001 року їм державним нотаріусом було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові внески з належними до них відсотками та компенсаційними виплатами, які зберігалися у Артемівському ощадному банку № 21 міста Артемівську, які належали спадкодавцю [PERSON]. На інше спадкове майно свідоцтво про право на спадщину позивачам не видавалося. В ході підготовки документів для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, вони з*ясували, що згідно облікових даних КП "Бахмутське БТІ" станом на 31.12.2012 року право власності на нерухоме майно - на житловий будинок № 95 по вулиці Миру (Леніна) в селищі Луганське Бахмутського району Донецької області не зареєстроване у зв*язку із відсутністю документа, що підтверджує право власності на нього померлого батька - [PERSON], померлого 28 травня 1999 року. [PERSON] у 1999 році звертався до відповідача із заявою про видачу право встановлювального документа на житловий будинок по вул. Леніна (нині - Миру), 95на ім*я померлого батька [PERSON]. 15 грудня 1999 року виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради було винесено рішення № 102 "Про видачу право встановлювального документа на житловий будинок", яким ухвалено Бюро технічної інвентаризації оформити свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок в с. Луганське по вул.Леніна (нині- вул. Миру), 95 на ім*я померлого [PERSON]. Проте, позивачі не звернулися до БТІ для проведення реєстраційних дій. Враховуючи, що з 01.01.2013 року органи БТІ не вчиняють реєстраційні дії щодо прав власності у зв*язку із прийняттям Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" і, відповідно, нотаріус не має можливості видати свідоцтво про право власності на спадкове майно за законом, оскільки первинно за спадкодавцем такого права не було оформлено і зареєстровано у державному реєстрі. Згідно інвентаризаційної справи станом на 1985 рік, їх батьком - [PERSON] 24 вересня 1962 року був отриманий Акт щодо відведення земельної ділянки площею 100 кв.м. в селищі Луганське по вул. Радянська, 163, потім, 03 жовтня 1962 року, батькові було виданий дозвіл на виконання будівельних робіт щодо будівництва жилого будинку, зі строком закінчення таких робіт 04.10.1965 року. 04.10.1962 року виконком Дебальцевської міської ради депутатів виніс рішення про виділення [PERSON] земельної ділянки площею 700 кв.м. в селищі Луганське по вул. Радянська, 163. В зазначений строк [PERSON] побудував жилий будинок із господарськими спорудами, оформив інвентаризаційну справу на жилий будинок і вважав, що своє право власності він набув. Окрім цього, згідно довідки № 422 від 19.04.2016 року та будинкової книги, вбачається, що [PERSON] був зареєстрований і фактично проживав за адресою: [INFO] по день його смерті 28.05.1999 року. враховуючи, що у 90-х роках була інвентаризація у селищі Луганське, батьківському будинку була присвоєна поштова адреса: вул. Леніна, 95 замість вул. Леніна, 163. 22 жовтня 1996 року [PERSON] селищна рада на підставі свого рішення від 24.01.1996 року передало у приватну власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,4930 га на території смт Луганське по вул. Леніна, 95 [PERSON] селищної ради для ведення особистого підсобного господарства. Ця земельна ділянка складається з двох земельних ділянок за одним державним актом: земельна ділянка площею 0,2736 га та земельна ділянка площею 0,2194 га. Враховуючи, що у позивачів відсутній державний акт від 22.10.1996 року і з метою ідентифікації спадкового майна - земельної ділянки, позивачем - 1 була розроблена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) громадянина [PERSON] для ведення особистого селянського господарства і земельним ділянкам були присвоєні кадастрові номери (витяги додаються). Проте, на підставі копії державного акту від 22.10.1996 року , навіть при присвоєнні кадастрових номерів, оформити спадщину на земельні ділянки без оригіналу право встановлювального документу не можливо. Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Крім того, в архівній копії державного акту від 22.10.1996 р на право приватної власності на земельну ділянку, по-батькові батька зазначено як "[PERSON] Яковлівичу" (мовою оригіналу), в Свідоцтві про смерть, в свідоцтві про народження по-батькові позивачів, їх батько зазначений як "Кузьменко Іван Якович". Однак, згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельна ділянка із кадастровим номером 1420955400:10:000:0690, загальною площею 0,2736 га, в смт Луганське по вул. Миру, 95 Бахмутського району Донецької області, та згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельна ділянка із кадастровим номером 1420955400:10:000:0689, загальною площею 0,2194 га, в смт Луганське по вул. Миру, 95 Бахмутського району Донецької області належить [PERSON] згідно Державного акту від 22.10.1996 р № І-ДН 153629. Тобто, власні дані померлого батька позивачів є ідентичними. Відсутність альтернативної можливості вирішити подальшу долю спадкового майна - житлового будинку та земельних ділянок по вулиці Миру, 95 в смт Луганське Бахмутського району Донецької області та належним чином оформити право встановлювальні документи на належне позивачам за спадщиною майно, заважає вільно володіти, розпоряджатися та користуватися спадщиною, залишеною після смерті батька. За таких підстав позивачі просили суд визнати за ними право власності в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними спорудами та побудовами та земельної ділянки, розташованих за адресою: смт Луганське, Бахмутського району Донецької області, вулиця Миру, 95, після смерті [PERSON], померлого 28.05.1999 року. Представник позивача у судове засідання не зявилась, до початку судового засідання надала клопотання про розгляд справи у її відсутності та просила позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] селищної ради у судове засідання не зявились, до початку судового засідання надала клопотання про розгляд справи у їх відсутності та просили позов задовольнити у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], останній народився 28.05.1954році у графі батьками вказано: [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], останній народився 23.11.1960році у графі батьками вказано: [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 01.09.1998році. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 28.05.1999 році. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.02.2001 року, спадкоємцем майна [PERSON], який помер 28.05.1999 року є його син [PERSON] та [PERSON] у рівних частках кожному, та складається з: грошових внесок з належними до них відносинами та компенсації виплатами, які зберігаються у Артемівському ощадному банку № 21 міста Артемівська. Згідно державного акту на право приватної власності на землю, [PERSON] Яковлівичу, на підставі рішення [PERSON] селищної ради 24.01.1996року передається у приватну власності земельна ділянка площею 0,4930 гектарів, вказана земельна ділянка розташована на території смт. Луганське вул. Леніна, 95 [PERSON] селищної ради для введення особистого підсобного господарства. Згідно постанови Другої бахмутської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок після смерті [PERSON], померлого 28.05.1999року. 15 грудня 1999 року виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради було винесено рішення № 102 "Про видачу право встановлювального документа на житловий будинок", яким ухвалено Бюро технічної інвентаризації оформити свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок в с. Луганське по вул. Леніна (нині- вул. Миру), 95 на ім*я померлого [PERSON] 24 вересня 1962 року був отриманий Акт щодо відведення земельної ділянки площею 100 кв. м. в селищі Луганське по вул. Радянська, 163, потім, 03 жовтня 1962 року, [PERSON] було виданий дозвіл на виконання будівельних робіт щодо будівництва жилого будинку, зі строком закінчення таких робіт 04.10.1965 року. 04.10.1962 року виконком Дебальцевської міської ради депутатів виніс рішення про виділення [PERSON] земельної ділянки площею 700 кв.м. в селищі Луганське по вул. Радянська, 163. В зазначений строк [PERSON] побудував жилий будинок із господарськими спорудами, оформив інвентаризаційну справу на жилий будинок. Згідно довідки № 422 від 19.04.2016 року та будинкової книги, вбачається, що [PERSON] був зареєстрований і фактично проживав за адресою: [INFO] по день його смерті 28.05.1999 року. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved