Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, про усунення перешкод в користуванні житловим будинком, в якому просить винести рішення про примусове виселення [PERSON] з його будинку по [ADDRESS], та зобов"язати Ульяновський РС УДМС України в Кіровоградській області зняти Відповідача з реєстрації за вищевказаною адресою. Свої позовні вимоги мотивував тим, що йому на праві приватної власності, згідно Свідоцтва №22 на право особистої власності на житловий будинок, виданого на підставі рішення виконкому Ульяновської селищної Ради народних депутатів № 24 від 22.12.1960 року, належить житловий будинок по [ADDRESS], де Позивач зареєстрований по теперішній час. З 2006 року [PERSON] проживав біля своєї доньки, а у його будинку тимчасово проживала його онука [PERSON] зі своїм чоловіком [PERSON]. На даний час Позивач має на меті повернутися у свій будинок, але Відповідач відмовляється звільнити помешкання та погрожує Позивачеві. До початку судового засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному розмірі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Подав до суду заяву, у якій визнав позовні вимоги та просив слухати справу за його відсутності. Представник відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Ульяновського РВ УМВС України в Кіровоградській області в судове засідання не з"явився. Суд, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить будинок по [ADDRESS], що підтверджується копією Свідоцтва №22 на право особистої власності на житловий будинок, виданого на підставі рішення виконкому Ульяновської селищної Ради народних депутатів № 24 від 22.12.1960 року (а.с.5). У вказаному будинку зареєстровані позивач, [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією домової книги (а.с.6-10) та довідкою Шамраївської сільської ради від 03.07.2014 року (а.с.11). Відповідно до приписів ст.ст. 316, 319, 321, 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним свого права власності на майно, майно, у тому числі шляхом звернення до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Згідно до ст.3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" (Закон № 1382-IV), реєстрація є лише внесенням відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. У відповідності зі ст.7 цього Закону, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, рішення суду, яке набрало законної сили (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, без добровільного зняття з реєстрації, особу можна зняти з реєстрації лише за рішенням суду. Закон № 1382-IV є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані зі зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Згідно з ч.1 ст.11 Закону реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Таким чином, за наявності судового рішення про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, яке набрало законної сили, та відповідно до ст.14 ЦПК України є обов'язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, зняття з реєстраційного обліку такої особи у судовому порядку не потребується. За наведеного, суд відмовляє у задоволенні вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку. У відповідності з ч.1 ст.321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.150 ЖК громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Реєстрація відповідача в належному на праві власності позивачу будинку, не дає можливості використати [PERSON] вищевказані права у повному обсязі та створює перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном, відтак позов в частині усунення перешкод в користуванні власністю, позбавлення права користування житловим приміщенням, а саме будинком по вулюЧернишевського,27 с.Шамраєве Ульяновського району, підлягає задоволенню. Позивач являється інвалідом війни І групи, що підтверджується копією посвідчення (а.с.4), а тому, на підставі п.8 ст.5 Закону України "Про судовий збір" - його звільнено від сплати судового збору. Частиною 3 статті 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial