Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просили скасувати свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок по [ADDRESS] Чернігівського району та області від 21.09.1990 року, яке видане на підставі рішення виконкому Чернігівської районної ради народних депутатів трудящих № 243 від 14.09.1990 року та зареєстрованого в реєстровій книзі № 1 під реєстровим номером 212 сторінка 211 21 вересня 1990 року на ім`я [PERSON], а також визнати за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями в [ADDRESS] Чернігівського району та області, як за колишнім членом колгоспного двору та як за спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року, за [PERSON] та [PERSON] по ? частині вказаного домоволодіння за кожним, як за колишніми членами колгоспного двору, мотивуючи свої вимоги тим, що будинок належав [PERSON], як голові колгоспного двору, відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння. Членами колгоспного двору були позивачі, а тому мають право на відповідну частку житлового будинку, як члени колгоспного двору. Також, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, спадкоємцем за законом якого є позивач [PERSON]. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі та не заперечувала проти його задоволення. Відповідач - Слабинська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області не забезпечили явку в судове засідання свого представника, подали заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа - Чернігівська районна державна нотаріальна контора, будучи повідомленими належним чином про день та час розгляду справи, не забезпечили явку свого представника в судове засідання. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] Чернігівського району, Чернігівської області був колгоспним двором, головою якого був [PERSON], що володів будинком, відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 21 вересня 1990 року. Членами колгоспного двору були [PERSON], [PERSON], [PERSON] та станом на 01.07.1990 року проживали та були зареєстровані в даному будинку, що підтверджується довідками Слабинської сільської ради Чернігівського району та області № 30 від 05.02.2015 та № 144 від 27.05.2015. Відповідно до Постанови РМ УРСР від 11 березня 1985 року № 105 " Про порядок державного обліку житлового фонду" і відповідно до чинного на той час порядку обліку господарств колгоспних дворів, все майно колгоспного двору обліковувалося за головою колгоспного двору. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року " Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" з наступними змінами, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору. За нормами ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, які діяли до ведення в дію Закону України "Про власність", кожен з членів колгоспного двору мали рівне право на майно колгоспного двору. Тобто, після введення в дію Закону України "Про власність" 15.04.1991 року у всіх членів колгоспного двору виникло право власності на все його майно в рівних частинах, в тому числі і на будинок з господарськими спорудами, які відносилися до цього колгоспного двору, які не втратили право на витребування частки. Таким чином [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] мали право кожний на ? частку майна колгоспного двору по [ADDRESS] [INFO] року помер [PERSON] про що Виконкомом Слабинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області 16 вересня 2014 року зроблений актовий запис № 11. Спадкоємцем після смерті [PERSON] за законом є його дружина [PERSON], яка у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини звернулась до Чернігівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Зазначені обставини підтверджуються копією спадкової справи. Спадкоємці першої черги за законом [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відмовились від належної їм частки у спадщині на користь [PERSON]. Родинні відносини позивачів з спадкодавцем підтверджуються наданими копіями свідоцтв про народження та свідоцтва про одруження. Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна. Постановою від 19 березня 2015 року нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] Чернігівського району та області, оскільки в правовстановлюючому документі вказано, що житловий будинок належить колгоспному двору, при цьому зазначено лише голову колгоспного двору. Враховуючи встановлені обставини справи в їх сукупності, те, що позивачі позбавлені можливості оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про необхідність судового захисту права позивачів на частку у майні колгоспного двору та права [PERSON] на спадкування частки після померлого [PERSON], враховуючи те, що спадкоємці за законом [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відмовились від спадкування частки майна колишнього колгоспного двору, яка складає ? , що належала [PERSON]. Вирішуючи питання щодо заявленої позовної вимоги в частині скасування свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок по [ADDRESS] Чернігівського району та області від 21.09.1990 року, яке видане на підставі рішення виконкому Чернігівської районної ради народних депутатів трудящих № 243 від 14.09.1990 року та зареєстрованого в реєстровій книзі № 1 під реєстровим номером 212 сторінка 211 21 вересня 1990 року на ім`я [PERSON], суд зважає на наступне. За матеріалами справи встановлено, що свідоцтво про право власності було видано на виконання Постанови РМ УРСР від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок державного обліку житлового фонду" і відповідно до чинного на той час порядку обліку господарств колгоспних дворів все майно колгоспного двору обліковувалося за головою колгоспного двору, що не позбавляло права на частку у майні колгоспного двору при виділі з колгоспного двору інших членів колгоспного двору або при поділі колгоспного двору. За таких обставин свідоцтво про право власності від 21 вересня 1990 року було видано голові колгоспного двору [PERSON] відповідно до чинного на той час законодавства, а тому судом не встановлено підстав для скасування свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок по [ADDRESS] Чернігівського району та області від 21.09.1990 року, яке було видане на підставі рішення виконкому Чернігівської районної ради народних депутатів трудящих № 243 від 14.09.1990 року та зареєстрованого в реєстровій книзі № 1 під реєстровим номером 212 сторінка 211 21 вересня 1990 року на ім`я [PERSON]. Таким чином, в цій частині заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: partial