Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №MKRWGK00000029 від 16 серпня 2005 року, останній отримав кредит в сумі 40000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15 серпня 2025 року, та із зобов'язанням повернути ці кошти та сплатити проценти за користування кредитом. У порушення умов договору відповідач зобов'язання належним чином не виконав, що призвело до збитків позивача, які мають вираз у залученні позивачем вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 2 лютого 2015 року має заборгованість в сумі 377885,67 гривень, яка складається з наступного: 42754,11 гривень - заборгованість за кредитом; 103427,97 гривень -заборгованість по процентам за користування кредитом; 6656 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом; 225047,59 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ "Приватбанк" і [PERSON] 16 серпня 2005 року уклали договір іпотеки №MKRWGK00000029, де останній надав в іпотеку нерухоме майно, а саме будинок загальною площею 65,25 кв.м., житловою площею 41,13 кв.м., який розташований в [ADDRESS]. Позивач додатково повідомляв відповідача про порушення основного зобов'язання з вимогою добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення у разі продовження порушення. На підставі наведеного просили в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №MKRWGK00000029 від 16 серпня 2005 року в сумі 377885,67 гривень звернути стягнення на будинок загальною площею 65,25 кв.м., житловою площею 41,13 кв.м., який розташована по [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Публічним Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування з можливістю здійснення ПАТ КБ "Приватбанк" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані або проживають у житловому будинку, розташованому по [ADDRESS] та стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Олексик В.В., діючи в інтересах позивача надав заяву про розгляд справи без представника банку, підтримання позовних вимог, та не заперечення проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в жодне судове засідання не з'явився. Причину неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказах. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні в справі докази, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №MKRWGK00000029 від 16 серпня 2005 року, за яким банк надав останньому кредит в сумі 40000 гривень, із зобов'язанням повернути ці кошти і проценти за користування ними в строк та на умовах, передбачених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між майновим поручителем - відповідачем [PERSON] та ПАТ КБ "Приватбанк", було укладено іпотечний договір №MKRWGK00000029 від 16 серпня 2005 року. Згідно умов договору іпотеки іпотекодавець [PERSON] у випадку невиконання своїх зобов'язань за кредитним договором взяв на себе зобов'язання відповідати перед іпотекодержателем належним йому на праві власності нерухомим майном - житловим будинком [ADDRESS] загальною площею 65,25 кв.м., житловою площею 41,13 кв.м. Згідно ст. 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника. Статтею 11 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У відповідності до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пені). Як встановлено матеріалами справи, позичальник - [PERSON] не виконував зобов'язання за кредитним договором, кредит не повернув, проценти за користування кредитом в порядку та на умовах кредитного договору не сплачував. У зв'язку з чим станом на 2 лютого 2015 року заборгованість відповідача [PERSON] перед ПАТ КБ "Приватбанк" за кредитним договором №MKRWGK00000029 від 16 серпня 2005 року складає 377885,67 гривень, в тому числі 42754,11 гривень - заборгованість за кредитом; 103427,97 гривень -заборгованість по процентам за користування кредитом; 6656 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом; 225047,59 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. За умовами договору іпотеки іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки та його реалізацію у випадку невиконання позичальником зобов'язань в строки передбачені кредитним договором, а саме, при повному або частковому неповерненні у строки встановлені кредитним договором суми кредиту, та/або при несплаті або частковій несплаті в строки передбачені кредитним договором сум відсотків за користування кредитом, сум винагороди за надання фінансового інструменту. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п.1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст.. 12 цього Закону. Згідно з п.3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суд, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Пунктом 1 ст. 12 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором. Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Між тим, позивачем ставиться вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки в тому числі з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, яка не підлягає до задоволення, оскільки земельна ділянка не являється предметом іпотеки за даним кредитним договором, та не була у власності іпотекодавця. Оформлення права власності чи користування земельною ділянкою у разі переходу права власності на будівлю, розташовану на ній, здійснюється через органи місцевого самоврядування з урахуванням норм Земельного кодексу України. Згідно ст.39 Закону України "Про іпотеку" одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предмет іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. У відповідності до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем надано обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання умов кредитного договору, відповідачем жодних доказів на протилежне не представлено, тому суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково. Крім того, на підставі ст.. 88 ЦПК України з відповідачки підлягає до стягнення 3654 гривні судового збору, сплаченого при подачі позову до суду.

Outcome: partial