Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ "УБМ-П" про стягнення невиплаченої заробітної плати і стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що з 30 листопада 2011 року згідно наказу №163-К він був прийнятий на роботу в ТОВ "УБМ-П" механіком з випуску автотранспорту. 26 грудня 2013 року [PERSON] був звільнений з роботи за власним бажанням згідно наказу №244-К. При звільненні з роботи позивачу не була виплачена заробітна плата за період з 17 лютого 2013 року до часу звільнення в сумі 34611 грн.50 коп. Мотивуючи тим, що відповідач зобов"язаний виплатити заборгованість по заробітній платі період з 17 лютого 2013 року до 26 грудня 2013 року, яка складає 34611 грн.50 коп., крім цього позивач просить стягнути на його користь моральу шкоду в сумі 5000 грн., яку він обгрунтовує душевними стражданнями від усвідомлення порушення його трудових прав, неможливістю забезпечувати потреби сім"ї, в тому числі двох неповнолітніх дітей. В судове засідання позивач не з"явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити на підставах, викладених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, повідомлений про розгляд справи належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки. Заперечень проти позову не подано. Причину неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за відсутності представника не подали. В зв"язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, повідомленого про розгляд справи належним чином, суд ухвалив заочне рішення на підставі ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалось в зв"язку з неявкою сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини справи та визначив відповідно до них правовідносини. Позивач [PERSON] 30 листопада 2011 року згідно наказу №163-К він був прийнятий на роботу в ТОВ "УБМ-П" механіком з випуску автотранспорту. 26 грудня 2013 року [PERSON] був звільнений з роботи за власним бажанням згідно наказу №244-К. При звільненні з роботи позивачу не була виплачена заробітна плата за період з 17 лютого 2013 року до часу звільнення в сумі 34611грн.50 коп., що підтверджується випискою з оборотно-сальдової відомості про нарахування заробітної плати. Правовідносини, які виникли між сторонами, є трудовими та регулюються положеннями глави 7 КЗпП України. Відповідно до ст.94 КЗпП України заробітна плата- це винагорода, обчислена, як правило, у грошвоому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Частина 1 ст.115 КЗпП України зобов"язує власника або уповноважений ним орган виплачуват заробітну плату працівникам регулярно в робочі дні у строки, встанвелні колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів , та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. В судовому засіданні встановлено, що заборгованість з виплати заробітної плати позивачу виникла з 17 лютого 2013 року, не виплачена до часу звільнення - 26 грудня 2013 року і становить 34611 грн. 50 коп. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем порушене право позивача на працю, гарантоване ст.43 Конституції України, а саме право на своєчасне одержання винагороди за працю. Порушене право підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача заборгованості по виплаті заробітної плати за період з 17 лютого 2013 року до 26 грудня 2013 року. На підставі ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв"язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Позовні вимоги в частині стягнення компенсації моральної шкоди в сумі 5000 грн. підлягають до задоволення, так як відповідачем порушено конституійне право позивача на працю і отримання винагороди за працю, невиплата заробітної плати спричинила позивачу моральні страждання , такі обставини змусили позивача вишукувати можливість забезпечити сім"ю. Такий розмір компенсації моральної шкоди визначений судом з врахуванням вимог розумності і справедливості. Кеуючись ст.43 Конституції України, ст.ст.94,115,237-1 КЗпП України, ст.ст.6,8,10, 11, 60, 88, 214, 215,224 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved