Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

Позовна заява мотивована тим, що між ПАТ КБ 'ПриватБанк' та відповідачем по справі [PERSON] було укладено кредитний договір б/н від 18.12.2007 року, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000 грн.00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36.00 % рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення що відповідає строку дії картки. Посилаючись на те, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує і погашення боргу не здійснює, позивач звернувся з позовом до суду і просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором б/н від 18.12.2007 року у розмірі 24243 грн. 99 коп. та судовий збір. Відповідно до ч. 4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 23.05.2018 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засіданні представник ПАТ КБ "ПриватБанк" Кіріченко В.М. не з'явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений через публікацію на веб-сайті Судової влади України, відповідно до ч.11, 12 ст.128 ЦПК України. Таким чином суд приходить до висновку про доцільність проведення спрощеного позовного провадження у даній справі, так як позовні вимоги позивача складають 24243,99 грн., що не перевищує суму 170000 грн. та вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності в судовому засіданні представника позивача та відповідача, без фіксування судового засідання технічними засобами звукозапису, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.247 ЦПК України. Суд, прийнявши до уваги заяву представника позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" Кіріченка В.М. дослідивши та проаналізувавши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що 18.12.2007 року між ПАТ КБ 'ПриватБанк' та відповідачем по справі [PERSON] було укладено кредитний договір б/н від 18.12.2007 року, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000 грн.00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36.00 % рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення що відповідає строку дії картки (а.с.11-16). Відповідно до статуту в новій редакції Закрите акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" змінив найменування юридичної особи в Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк"(далі по тексту ПАТ КБ "ПриватБанк"(а.с.20). Ч.1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п.6.5 кредитного договору клієнт зобов'язується погашати заборгованість по кредиту, процентах за його користування по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах передбачених договором. Відповідач [PERSON] належним чином не виконує умови договору, не сплачує основний борг згідно графіка погашення кредиту, тому станом на 30.04.2018 року перед банком заборгованість позичальника становить 24243 грн. 99 коп. ( 1584 грн.50 коп. - заборгованість за кредитом, 20866.92 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом,400 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 8.6. умов та правил надання банківських послуг, 250 грн. 00 коп.- фіксована частина штрафу, 1142 грн. 57 коп. - процентна складова штрафу), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.5-7). [PERSON] народився 03.02.1965 року і зареєстрований в селі Васьки Зіньківського району Полтавської області (а.с.27 ). Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За правилами ст.ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позивальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Умови договору відповідачем [PERSON] порушені, про що свідчить розрахунок, наданий ПАТ КБ "Приват Банк"( а.с.5-7). Згідно до п.8.6 кредитного договору при порушенні клієнтом строків платежів по любому із грошових зобов'язань передбачених договором більш ніж на 120 днів, клієнт сплачує банку штраф в розмірі 500 грн +5% від суми позову. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказана правова позиція висловлена у постанові ВСУ № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги розрахунок заборгованості відповідача [PERSON] по кредитному договору б/н від 18.12.2007 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості, підлягають до часткового задоволення на суму 22851.42 грн, а не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення штрафу відповідно до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг (500 грн.00 коп.- фіксована частина штрафу, 1392 грн. 57 коп. - процентна складова штрафу). Позивачем по справі було понесено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн. 00 коп. (а.с.1). Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно позовних вимог позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у загальній сумі 24243.99 грн. Суд приходить до висновку, що задоволенню підлягають позовні вимоги у загальному розмірі 22851.42 грн. Таким чином пропорційність задоволених вимог становить 94.26 % (22851.42х100:24243.99 = 94.26 %), а пропорційність вимог в задоволенні яких відмовлено становить 5.74 % (100-94.26 =5.74). Позивачем при подачі позову судовий збір сплачувався в сумі 1762 грн. Оскільки, вимоги позивача підлягають задоволенню на 94.26 %, то на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати в сумі 1660,86 грн. (1762х94.26%=1660,86). На підставі викладеного та

Outcome: partial