Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

28.10.2013 року ПАТ "Комерційний Банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON], у якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.33) просить зобов»язати Корольовський відділ державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції звільнити з-під арешту та зняти з розшуку сідловий тягач VOLVO FH12-42T, 2001 року випуску, номер кузов/шасі: [NUMBER], номер державної реєстрації [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №22193583 від 11.06.2013 року, та постановою зупинення виконавчого провадження № 22193583 від 12.06.2013 р., якою оголошено розшук транспортних засобів боржника. В обгрунтування вимог позивач зазначив, що між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № МК 76-07 від 21.03.2007 року, в забезпечення виконання зобов»язань за яким відповідач передав в заставу банку належний йому сідловий тягач VOLVO FH12-42T. Корольовським ВДВС Житомирського МУЮ винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 22193583 від 11.06.2013 року, постанову про зупинення виконавчого провадження № 22193583 від 12.06.2013 р., якою оголошено розшук транспортних засобів боржника, чим порушено права позивача, як заставодержателя. В судове засідання сторони та третя особа не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 41), від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якому останній не заперечував щодо заочного розгляду справи (а.с. 39), а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі сторін на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Ухвалою суду від 05.06.2014 року позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" до Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ про звільнення заставленого майна з-під арешту залишено без розгляду. [PERSON] залучено до участі у справі в якості відповідача, Корольовський ВДВС Житомирського МУЮ залучено до участі в справі в якості 3-ї особи. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Судом встановлено, що 21.03.2007 року між ПАТ "Комерційний Банк "ПриватБанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № МК 76-07, в забезпечення виконання якого [PERSON] передав в заставу позивачу, належний йому на праві власності сідловий тягач VOLVO FH12-42T, 2001 року випуску, номер кузов/шасі: [NUMBER], номер державної реєстрації [NUMBER] (а.с.2-6). Заставу спірного майна зареєстровано 08.02.2011 року, про що свідчить Витяг з державного реєстру обтяжень рухомого майна № 42189115 від 16.10.2013 року (а.с. 7-9). Корольовським ВДВС Житомирського МУЮ винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження В№ 22193583 від 11.06.2013 року, якою накладено арешт на все майно боржника, у тому числі на сідловий тягач VOLVO FH12-42T та оголошено заборону його відчуження, а також постанову про зупинення виконавчого провадження № 22193583 від 12.06.2013 р., якою оголошено розшук транспортних засобів боржника (а.с.10). Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу», банк має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет застави у випадку невиконання або неналежного виконання боржником своїх зобов»язань перед банком. Згідно з ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», відповідно забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно з встановленим пріоритетом. Відповідно до ч.5 ст.18 Закону України «Про заставу», якщо предметом застави є рухоме майно, заставодержатель зареєстрованої застави має переважне право на задоволення вимог із заставленого майна перед заставодержателями незареєстрованих застав та заставодержателями застав, які зареєстровані пізніше. Відповідно ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. З матеріалів справи та вищезазначених вимог закону вбачається, що позивач має пріоритетне право щодо звернення стягнення на заставне майно, а тому арешт та заборона на відчуження заставного майна - сідлового тягача VOLVO FH12-42T, є неправомірними та такими, що порушують права позивача як заставодержателя. За вказаних обставин позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved