Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

у серпні 2014 року [PERSON] звернувся у суд з позовом до ПАТ «Старокиївський банк» про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач відмовив у поверненні позивачу грошових коштів, які банк безпідставно використовує як власні. Борг відповідача має три складові: не перераховані кошти за комунальні послуги в сумі 635,36 грн., неповернення 800 грн. застави та неповернення коштів, перерахованих виконавчою службою Шевченківського району м. Києва на поточний рахунок позивача в банку та проценти на цьому рахунку. За таких підстав, позивач просить стягнути з ПАТ «Старокиївський банк» на його користь 3930,73 грн. та судовий збір. У жовтні 2014 року [PERSON] подав до суду клопотання, в якому просить зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» включити його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування в період ліквідації банку, з метою відшкодування 2495,37 грн. за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Суму 1435,36 грн. відшкодувати за рахунок коштів ПАТ «Старокиївський банк» (а.с. 34) В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду письмові заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні позову. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 травня 2012 року між сторонами у справі був укладений договір про надання індивідуального сейфу № 25 у сховищі для індивідуальних сейфів за адресою: м. Київ, вул. Княжий затон, 2/30. Згідно додатку до даного договору (тарифи на користування) позивачем внесено заставу в сумі 800 грн. (а.с. 8-11) 04 грудня 2012 року між сторонами у справі був укладений договір банківького рахунку № 4989, згідно умов якого банк відкрив банківський поточний (на вимогу) рахунок клієнта № 2620 1 501737304 у гривні, та здійснює за ним операції згідно законодавства України. (а.с. 35) Також 19 квітня 2014 року на рахунок КП "ГІОЦ" позивачем було сплачено 635,36 грн. вартості житлово-комунальних послуг. (а.с. 3) Крім того, позивач зазначає, що 24 червня 2014 року на рахунок позивача у відділенні № 4 ПАТ "Старокиївський банк" на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва ВДВС цього району були перераховані кошти в сумі 2 489,63 грн. (а.с. 14) 31липня 2014 року [PERSON] звернувся до ПАТ "Старокиївський банк" із заявами про повернення йому 2495,37 грн., перерахованих на рахунок позивача на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва, 800 грн. застави згідно умов договору № 4904 від 28 травня 2014 року та 635,36 грн. сплачених позивачем на рахунок КП "ГІОЦ". (а.с. 15-17) Листом від 17 вересня 2014 року вих. № 2332/09-02 позивачу відмовлено у поверненні грошових коштів у звязку з відсутністю такої можливості. (а.с. 42) Згідно Закону України «Про банки та банківську діяльність» кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань. На підставі постанови Правління Національного банку України від 17 червня 2014 року № 365 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 17 червня 2014 року прийнято рішення № 50 «Про виведення з ринку та запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Старокиївський банк» та призначення [PERSON] уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Старокиївський банк». Тимчасову адміністрацію в ПАТ «Старокиївський банк» запроваджено строком на три місяці з 18 червня 2014 року по 18 вересня 2014 року. Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: - задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, - примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку, - нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), - зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Постановою Правління Національного банку України № 563 від 11 вересня 2014 року було прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк». На виконання даної постанови НБУ виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 17 вересня 2014 року № 92 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Старокиївський банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку. Даним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Старокиївський банк» з 18 вересня 2014 року. Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку призначено [PERSON] строком на один рік з 18 вересня 2014 року по 18 вересня 2015 року включно. Згідно вимогам ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в газеті «Голос України» № 178 (5928) від 18 вересня 2014 року було опубліковано інформацію про ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк». Згідно ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів» Уповноважена особа фонду гарантування вкладів на ліквідацію здійснює такі заходи з підготовки задоволення вимог кредиторів: - уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами, - протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: o визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення, o відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів. - реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду. Будь-які спори щодо акцептування кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Протягом 20 днів з дня затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів уповноважена особа Фонду сповіщає кредиторів про акцептування їх вимог шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Фонду, неплатоспроможного банку, а також у приміщеннях такого банку в доступному для відвідувачів місці. Уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами,що забезпечують проведення ліквідаційної процедури. Вимоги, заявлені [PERSON], що зазначені в позовній заяві, суперечать обставинам справи та документам, наданими позивачем, та є такими, що суперечать один одному. Так позивачем були заявлені кредиторські вимоги вх.. № 638/09-01 від 01 жовтня 2014 року та вх. № 496/09-01 від 30.09.2014 р. З матеріалів справи вбачається, що на даний час триває процедура оформлення кредиторських вимог та майбутнє їх затвердження виконавчою дирекцією Фонду. Дана вимога суперечить положенням Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», адже уповноваженій особі прямо забороняється здійснювати розрахунки з вкладниками та кредиторами банку. Порядок та черговість задоволення вимог кредиторів до банку передбачено ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Таким чином, кредиторські вимоги [PERSON] були заявлені в строк, передбачений законодавством. Крім того, заявлений позов про стягнення цих же коштів може спричинити подвійне стягнення однієї і тієї ж суми на користь позивача. Як було зазначено вище, Уповноважена особа Фонду відносить кредиторські вимоги до певної черги та подає їх до Фонду. Оскільки позивачу не відмовлено у прийнятті його кредиторських вимог та включення їх в реєстр, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: dismissed