Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

У вересні 2018 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" (далі - КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва") про відшкодування шкоди. Свої позовні вимоги [PERSON], [PERSON] обґрунтовували тим, що вони є власниками квартири [ADDRESS] Позивачі зазначили, що у жовтні 2016 року внаслідок протікання покрівлі даху будинку відбувалось залиття їх квартири Внаслідок залиття квартири [PERSON] та [PERSON] заподіяно збитків у сумі 36161,69 грн. Позивачі вказали, що збитки були спричинені їм з вини КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва". З цих підстав позивачі просили суд стягнути з відповідача на їх користь збитки у сумі 36161,69 грн та відшкодування моральної шкоди у сумі 30000,00 грн у рівних частках. У судовому засіданні позивач [PERSON], яка також є представником позивача [PERSON], підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, зазначив, що вини КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" у залитті квартири позивачів немає. Також представник відповідача стверджував з покликанням на локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1, складений 19 лютого 2019 року працівниками обслуговуючої дільниці №506 КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва", що [PERSON] і [PERSON] неправильно визначено розмір збитків, заподіяних їм внаслідок залиття квартири. Крім цього, представник відповідача вказував на те, що позивачі не довели факту заподіяння їм моральної шкоди. З наведених підстав представник відповідача просив суд відмовити [PERSON] та [PERSON] у задоволенні їхнього позову. Заслухавши вступні слова позивача [PERSON] та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] (а. с. 92). Ця квартира розташована на останньому поверсі будинку. У жовтні 2016 року відбулось залиття квартири, що належить на праві власності позивачам. Указаний факт підтверджується актом від 09 березня 2017 року, складеним комісією ЖЕД №510 КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва". В акті зазначено, що залиття трапилось внаслідок протікання покрівлі даху будинку (а. с. 93). Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільно-правова деліктна відповідальність - це забезпечений державним примусом обов'язок відповідальної особи відшкодувати потерпілому заподіяну шкоду. Аналіз положень ст. 1166 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв'язок між ними та вина заподіювача шкоди. Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності). Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом. Законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України покладено на відповідача (такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 23 січня 2018 року у справі №753/7281/15-ц (№61-1832св17)). У судовому засідання з'ясовано, що будинок №17-Д на вулиці Прирічній у м. Києві перебуває на балансі КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" і знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Києва. Згідно зі ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року №1875-IV (далі - Закон України "Про житлово-комунальні послуги" №1875-IV) (у редакції, яка була чинною на момент залиття квартири) балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Відповідно до п. п. 2, 5, 6 ч. 2 ст. 24 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №1875-IV) (у редакції, яка була чинною на момент залиття квартири) балансоутримувач зобов'язаний визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту майна; забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. Порядок надання послуг з утримання будинків і прибудинкових територій регулюється Правилами, затвердженими наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76 (далі - Правила). Цими Правилами передбачено, що під час підготовки житлового фонду до експлуатації в зимовий період балансоутримувачем забезпечується виконання робіт з усунення несправностей дахів (пп. 2.8.2 п. 2.8 Правил). Також згідно з п. 4.4 Правил балансоутримувач зобов'язаний забезпечити технічне обслуговування та ремонт даху жилого будинку. Проаналізувавши зміст наведених вище законодавчих норм та норм підзаконного нормативно-правового акта, суд дійшов висновку, що КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва", яке є балансоутримувачем [ADDRESS], повинно забезпечити належну експлуатацію та утримання вказаного жилого будинку, зокрема утримання в належному стані даху споруди та за необхідності - проведення ремонту його покрівлі. Суд вважає, що причиною залиття квартири [ADDRESS], власниками якої є [PERSON] та [PERSON], є неналежне виконання КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" обов'язків щодо забезпечення утримання в належному стані даху будинку [ADDRESS] Зважаючи на наявність усіх необхідних елементів цивільно-правової відповідальності КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" (шкода; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина), ураховуючи те, що усупереч положенням ч. 2 ст. 1166 ЦК України, ст. 81 ЦПК України, відповідач не довів відсутність своєї вини у залитті квартири позивачів, суд дійшов висновку про необхідність покласти на КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" відповідальність за заподіяну [PERSON] і [PERSON] шкоду. Ст. 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Право на відшкодування матеріальних збитків серед способів захисту цивільних прав передбачене ст. 22 ЦК України. Так, ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Виходячи з наведених законодавчих норм, слід зробити висновок, що повне відшкодування шкоди можливе лише у випадку відшкодування потерпілій стороні всіх витрат, які необхідно понести потерпілим для відновлення їхньої квартири після залиття. Згідно з висновком про вартість ремонтно-оздоблювальних робіт з ремонту квартири [ADDRESS], складеним 27 липня 2018 року ТОВ "Апрайсел ЮА" вартість збитків, завданих позивачам залиттям їх квартири, складає 36161,69 грн (а. с. 56-91). Цей доказ суд вважає належним, допустимим та достовірним. При визначенні розміру спричинених [PERSON] та [PERSON] збитків, суд не бере до уваги локальний кошторис на будівельні роботи від 19 лютого 2019 року №2-1-1, складений працівниками обслуговуючої дільниці №506 КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" (а. с. 136-138), з огляду на таке. Так, при складенні вказаного кошторису усупереч вимогам ДСТУ Б Д.2.4-2:2012 не враховано, що при виконанні ремонтно-будівельних робіт в приміщеннях будинків до величини витрат праці робітників застосовується коефіцієнт 1,2; занижено величину середньомісячної заробітної плати штатних працівників, зайнятих у галузі будівництва в м. Києві; у кошторисі не враховано вартості підготовчих робіт, робіт зі знищення грибка, усього обсягу робіт, що необхідні для знімання пошкоджених шпалер та наклеювання нових, робіт з заміни багетних виробів та обшивки балкону; не враховано вартості послуг з вивезення побутового сміття (а. с. 149-150). Інших доказів на спростування розміру збитків, спричинених [PERSON] та [PERSON] залиттям їх квартири, відповідачем суду не надано. У ході розгляду справи представником відповідача не було заявлено клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи для визначення вартості збитків, завданих позивачам залиттям їх квартири. За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність стягнути з КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" на користь [PERSON] і [PERSON] збитки у сумі 36161,69 грн (по 18080,85 грн на користь кожного з позивачів). Ч. 1 ст. 23 ЦК України особі гарантоване право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. П. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. За положеннями ч. 1 ст. 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Право особи на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає за умови наявності такої шкоди, протиправності діяння її заподіювача, наявності причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Вирішуючи питання про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позивачам [PERSON] та [PERSON] заподіяно моральної шкоди у зв'язку з пошкодженням їх квартири внаслідок залиття. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір відшкодованої шкоди повинен відповідати правовідносинам сторін, їх ступеню вини, потребам та можливостям здійснити дійсні відшкодування шкоди без постановлення будь-кого зі сторін у скрутне становище. Враховуючи характер та обсяг душевних страждань, яких зазнали позивачі у зв'язку з пошкодженням у результаті залиття їх квартири, виходячи з засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність визначити розмір відшкодування моральної шкоди [PERSON] і [PERSON] у розмірі 5000,00 грн та стягнути цю суму з відповідача КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" на користь позивачів (по 2500,00 грн на користь кожного з позивачів). Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнути з КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" на користь [PERSON] збитки у сумі 18080,85 грн; відшкодування моральної шкоди у сумі 2500,00 грн; стягнути з КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" на користь [PERSON] збитки у сумі 18080,85 грн; відшкодування моральної шкоди у сумі 2500,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" на користь позивачів судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: partial