Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

20.10.2018 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в особі законного представника [PERSON] , [PERSON] в особі законного представника [PERSON] звернулися до суду з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в особі законного представника [PERSON] .. В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачами зазначено, що вони, відповідачка та треті особи є наймачами житлового приміщення за адресою - [ADDRESS] . Квартира не приватизована. Відповідачка за місцем своєї реєстрації у спірному житловому приміщенні фактично не проживає з 2009 року, не цікавиться спірним житловим приміщенням, не несе витрат по його утриманню. Крім відповідачки у спірному житловому приміщенні також не проживають треті особи, однак питання щодо визнання їх такими, що втратили право користування ним не ставиться. Реєстрація місця проживання відповідачки [PERSON] за адресою - [ADDRESS] позбавляє позивачів , як наймачів житла, можливості здійснювати право користування ним у повному обсязі. Зокрема вони не можуть оформити субсидії, несуть джодаткові витрати на сплату комунальних послуг. Крім того, відповідачка має безліч прострочених боргових зобов`язань, а тому її постійно розшуковують за місцем реєстрації кредитори, що спричиняє суттєві психологічні незручності. Зважаючи на те, що відповідачка не проживає в спірній квартирі з 2009 року без поважних на те причин, не утримує її, у квартирі відсутні особисті речі останньої, просили визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , як таку, що не користується нею більше шести місяців. У судовому засіданні позивачі відсутні, звернулися з заявою про розгляд справи за їх позовними вимогами до [PERSON] про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням без їх участі, повідомили суд, що заявлений позов підтримують, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідачка та треті особи у судове засідання не з"явился повторно, про його дату, час та місце повідомлялися належним чином, однак судові повістки направлені на ім`я відповідачки повернуто на адресу суду з відміткою відділу зв`язку про відсутність останніх за вказаною адресою. Зважаючи на викладене, суд ухвалив провести судовий розгляд справи за відсутності відповідачки та третіх осіб, за даними матеріалів справи, ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов про визнання [PERSON] такою, що втратив право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] складається з трьох житлових кімнат, площею 41,67 м.кв. (а.с.13). У зазначеній квартирі зареєстровано місце проживання сторін у справі, а також третіх осіб, зокрема: позивачів - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), відповідачки - [PERSON] , третіх осіб [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в особі законного представника [PERSON] (а.с.15). Спірна квартира [ADDRESS] не приватизована. Як видно зі змісту акту про не проживання від 20 вересня 2018 року, складеного мешканцями будинку номер [ADDRESS] , затвердженого начальником ЖЕД -109 Притульським В.А., [PERSON] , [INFO] , не проживає в квартирі номер [ADDRESS] з 2009 року і по день складення акту (а.с.14). Відповідно до змісту ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно з роз"ясненнями, що містяться у Постанові Пленуму ВСУ від 12.04.1985р. №2 з подальшими змінами, у справах про визнання наймача або членів сім"ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням за правилами ст. 71 ЖК України, необхідно з"ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Поважними причинами відсутності визнаються перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім"ї тощо. Звертаючись до суду з позовом, позивачі стверджували, що відповідачка [PERSON] не проживає у спірному житловому примщенні з 2009 року, добровільно залишила його, не цікавиться та не утримуєх житлове приміщення, добровільно залишила спірну квартиру. За відсутності у судовому засіданні відповідачки суд позбавлений можливості перевірити зазначені позивачами підстави для позову. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] у спірній квартирі за адресою - [ADDRESS] не проживає з 2009 року без поважних причин, що значно перевищує шестимісячний строк, встановлений ст. 71 ЖК України на протязі якого за тимчасово відсутньою особою зберігається право на жиле приміщення. За наведених обставин у суду достатньо підстав для висновку, щоб визнати [PERSON] такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням, оскільки вона добровільно не проживає у квартирі [ADDRESS] , не користуються нею період часу, що значно перевищує встановлений законом шестимісячний строк, який можна відраховувати з початку 2009 року, відсутня на спірній житловій площі без поважних на те причин. На підставі викладеного та

Outcome: approved