Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Представник позивача звернулася до суду з зазначеним позовом, який згодом доповнювала в обґрунтування якого зазначила, що 30.12.2013 року вона отримала на пошті позовну заяву [PERSON] до її доньки [PERSON], яка проживає в іншому місці. До позовної заяви були додані копі документів, в тому числі, і з персональними даними їх сім'ї та сім'ї дочки. Ні представник позивача ні позивач ніколи не зустрічалися з [PERSON] та не надавали їй ніяких дозволів на отримання, зберігання та розповсюдження інформації. Серед документів були копії грошового зобов'язання до відомства по справах іноземних громадян міста Берліна, [PERSON], від 13.04.2004 року та копії довідок про прописку та шлюб її доньки в іншій країні. В самому тексті позовної заяви оприлюднила конфіденційну інформацію про сімейний стан членів її сім'ї та неправдиву інформацію про місце проживання її доньки. На підставі цих протиправних дій [PERSON] намагається принизити репутацію [PERSON], що вона не проявляє ніякого інтересу до свого майна і не доглядає за будинком та присадибною ділянкою. Вона намагається піддати дискримінації дочку через національність її чоловіка. Через що [PERSON] може втратити зв'язки з друзями через таку національну ворожнечу, що завдає їй моральних страждань. Тому вона просить витребувати першоджерела вказаних конфіденційних документів і документів про персональні дані із незаконного володіння [PERSON] та передати їй, заборонити [PERSON] надавати будь-кому на розгляд ці документи та розповсюджувати копії іншим особам, передати першоджерела. Визнати дії [PERSON] по збиранню, зберіганню, використанню та поширенню конфіденційної інформації та персональних даних про особи [PERSON] та її сім'ї без її згоди протиправними і встановити зв'язок між її протиправними діями і моральними стражданнями [PERSON] Стягнути з [PERSON] моральну шкоду в розмірі 6090 гривень, судові витрати. В судовому засіданні представник [PERSON] [PERSON] позов підтримала у повному обсязі, надала пояснення відповідно змісту позовної заяви, а також письмові пояснення. Крім того, заявила клопотання про компенсацію витрат за відрив від звичайних занять у розмірі 5832 грн. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні доповнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та просив задовольнити у повному обсязі у зв'язку з тим, що відповідачем порушені права людини, так як вона використала конфіденційні документи без дозволу [PERSON] щодо неї, а також її чоловіка. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала письмові заперечення, де зазначила, що вона є адвокатом, тому здійснюючи свою професійну діяльність, щодо захисту прав та законних інтересів клієнта [PERSON], в якості представника позивача було складено процесуальний документ - позовна заява, а також надані документи, які на думку [PERSON] є доказами по цивільній справі, а саме: копію зобов'язання гр. [PERSON], щодо згоди на навчання її дочки [PERSON] в [PERSON], посвідченого 13.04.2004 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №614, копію свідоцтва про шлюб [PERSON] з громадянином [PERSON] [PERSON], та копію довідки про прописку [PERSON] у м.Берлін, оскільки вимоги [PERSON] грунтуються на ст. 365 ЦК України. [PERSON] на підтвердження того, що припинення права власності [PERSON] на належну їй частку не завдасть їй істотної шкоди. Зазначені документи та інформація, щодо місця проживання [PERSON] про її укладення шлюбу з [PERSON], [PERSON] була отримана під час розгляду Центрально-Міським районним судом м.Кривого Рогу цивільної справи №2-1263/11 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про встановлення ухилення спадкоємця від надання допомоги, усунення від спадщини, визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування, де в якості представника [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої довіреності приймала участь її мати [PERSON], яка в якості доказів, що обгрунтовують заперечення відповідачів були надані самою [PERSON], що підтверджується копією заперечення від 25.05.2011 року по зазначеній справі. крім того, зазначила, що на підстав зазначених самою [PERSON] доказів, Центрально - Міським районним судом м.Кривого Рогу при винесені рішення по цивільній справи №2-1263/11 від 03.08.2011 року і були встановлені вищезазначені факти. Розгляд зазначеної справи було проведено у відкритому судовому засіданні. Таким чином вважає, що інформація про місце проживання [PERSON], про укладення шлюбу та зобов'язання [PERSON] щодо фінансування її дочки навчання у [PERSON] після її оприлюднення [PERSON] та [PERSON] не можна вважати конфіденційною, оскільки конфіденційною не може визнаватися інформація, яка вже була раніше оприлюднена шляхом публікації, повідомлення в засобах масової інформації чи іншим способом. Також зазначає, що звернення адвоката при виконанні ним своїх професійних обов'язків разом із клієнтом до суду, правоохоронних та контролюючих органів, що містять певні відомості щодо конкретної особи - учасника правового спору передавалися (повідомлялися) не з метою доведення таких відомостей до громадськості чи окремих громадян, а інформація про особу, яка учасника цивільної справи у такий спосіб не "поширювалась" для дискредитації останньої. Реалізуючи своє право, передбачене ст. 55 Конституції України, адвокат із клієнтом мали на меті перевірку цих важливих для правильного вирішення спору відомостей уповноваженими на це державою органами для встановлення істини у справі. Тобто діяли в інтересах правосуддя, що виключає будь-яку неправомірність таких дій. Тому просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши письмові матеріали, суд приходить до наступного. 30.12.2013 року [PERSON]М отримала на пошті позовну заяву [PERSON] до її доньки [PERSON], яка проживає в іншому місці. До позовної заяви були додані копі документів: копії грошового зобов'язання до відомства по справах іноземних громадян міста Берліна, [PERSON], від 13.04.2004 року та копії довідок про прописку та шлюб її доньки в іншій країні. Статтею 32 Конституції України проголошено право людини на невтручання в її особисте життя. Крім того, не допускається збирання, зберігання, використання поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. З метою конкретизації права людини, гарантованого статтею 32 Конституції України, та визначення механізмів його реалізації 1 червня 2010 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про захист персональних даних» (далі Закон), який набрав чинності з 1 січня 2011 року. Предметом правового регулювання Закону є правовідносини, повязані із захистом персональних даних під час їх обробки. Визначення поняття персональні дані наводиться в абзаці восьмому статті 2 Закону, відповідно до якого персональними даними є відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Так, під час здійснення своєї професійної діяльності на адвокатів законодавством не покладено обовязок ведення баз персональних даних клієнтів. Але, якщо адвокати формують справи на своїх клієнтів, які вони постійно оновлюють та підтримують в актуальному стані, такі справи є базою персональних даних та підлягають державній реєстрації. Згідно Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: 1) звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб) (ст. 20 (Закон N 5076-VI)). Виходячи з норм зазначеного Закону, відповідач [PERSON], надаючи правову допомогу [PERSON] мала право звертатися з запитами з метою отримання документів, необхідних для розгляду справи. Згідно Закону України "Про інформацію" інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, а також адреса, дата і місце народження (ст. 11). Згідно Рішення Конституційного Суду України від 20.01.2012 р. N 2-рп/2012 у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України (Рішення N 2-рп/2012) в аспекті конституційного подання положення частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України слід розуміти так: - інформацією про особисте та сімейне життя особи є будь-які відомості та/або дані про відносини немайнового та майнового характеру, обставини, події, стосунки тощо, пов'язані з особою та членами її сім'ї, за винятком передбаченої законами інформації, що стосується здійснення особою, яка займає посаду, пов'язану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень. Така інформація про особу є конфіденційною; - збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Таким чином на підставі вищезазначеного рішення зобов'язання [PERSON] по відношенню до Відомства по справах іноземних громадян міста Берліна, [PERSON], про фінансування, пов'язані з навчанням в університеті м. Берліна [PERSON] доньки [PERSON] від 13.04.2004 року; довідка про прописку районного Управління Шарлоттенбург - Вільмерсдорф у Берліні від 23.11.2010 року; свідоцтво про шлюб відділу ЗАЦС м.Емден від 17.09.2010 року, в свідоцтві позначені прізвища, дати народження, місце народження, релігія [PERSON] та її чоловіка [PERSON], громадянина [PERSON]; свідоцтво про шлюб від 17.09.2010 року німецькою мовою - є конфіденційною інформацією. А тому використання її без дозволу допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. А саме такі випадки у судовому засіданні не встановлені, тому інше її використання є незаконним. Згідно з ст..1167 ЦК України моральна шкода, спричинена фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, що її спричинила за наявності вини. Неправомірними діями відповідача [PERSON] спричинено моральної шкоди, яка полягає у тому, що у зв'язку з національною ворожнечею вона може втратити друзів, а також те, що родина чоловіка не радять їй разом з дитиною приїздити до України, щоб їм не було спричинено шкоди. \~ \~Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зі змінами та доповненнями) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: в приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відшкодування моральної шкоди прямо передбачено ст.32 Конституції України. За таких обставин і в силу вимог які містяться в ст.60 ЦПК України, суд вважає, що позивач довів свої вимоги, а тому суд вважає за можливе задовольнити позов. Крім того підлягає задоволенню клопотання щодо стягнення витрат за відрив від звичайних занять у відповідності до вимог ст.85 ЦПК України у розмірі 58,32 гривень. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору 243,60 гривень. \~ \~ \~

Outcome: approved