Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

Позивач 02.12.2019 року звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики № 85668 від 27.10.2016 р., і просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 51 889,18 грн. та сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що між ТзОВ "ВЕЛЛФІН" та відповідачем укладено договір позики за №85668 в електронній формі, відповідно до якого останній зобов`язується повернути надану йому позику в розмірі 1201 грн., здійснювати погашення позики та процентів. Позика надана строком на тридцять днів. Згідно договору позики нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до умов, а саме, 1,9 % від суми позики, але не менше як 30 грн. перший день користування позикою; -1,9 % від суми позики щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п.1.2 цього договору; -3,8 % від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк зазначений в п.1.2 цього договору, а у разі не виконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим Договором. Станом на 26.11.2019 р. заборгованість за позикою становить 51889,18 грн., з яких: 1201,0 грн. основний борг, - 25701,37 грн. заборгованість по відсотках, -24986,81 заборгованість за простроченими відсотками. Враховуючи те, що в добровільному порядку відповідач заборгованість за договором не погашає, продовжує ухилятись від виконання взятих на себе зобов`язань, представник позивача просить задовольнити позов: стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму боргу та судові витрати. Відповідно до ч.4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Згідно ч.1 ст. 276 ЦПК України, клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження подається у письмовій формі одночасно з поданням позовної заяви або може міститися у ній. Ухвалою судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 05.12.2019 року враховуючи предмет та підстави позову, клопотання позивача, відповідно до вимог ст.ст. 19, 274 ЦПК України відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання ухвали подати заяву із запереченням щодо розгляду в порядку спрощеного провадження та п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач [PERSON] не отримав вищевказану суду хвалу та копію позовної заяви з доданими до неї документами, оскільки поштове повідомленя з додатками повернулись із зазначенням інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, (адресат за зазначенною адресою не проживає). Із відповіді на запит видно, що [PERSON] зареєстрований в смт. Більшівці Галицького району (а.с.33). Також був повідомлений про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України від 22.04.2020 року. Однак, станом на 19.05.2020 року відзиву на позовну заяву суду не подано, заперечення щодо розгляду в спрощеному порядку подано теж не було, будь-яких клопотань та заяв від сторони подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Представник позивача по дорученню Яременко О.В. в позовній заяві вказує про те, щоб розгляд справи проводити без його участі, а також зазначив, що підтримує позовні вимоги і просить задовольнити з викладених у позовній заяві підстав та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Окрім цього, представник [PERSON] направив на адресу суду 22.04.20 заяву про розгляд справи за відсутності позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань щодо розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов кредитного договору шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України щодо зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Статтею 1054 Цивільного Кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 27.10.2016 р. [PERSON] звернувся до ТзОВ "ВЕЛЛФІН" з метою отримання банківських послуг, згідно з яким позивач надав відповідачу позику в розмірі 1201,0 грн. відповідно до договору позики за №85668. Протягом дії договору відповідач не виконував його вимоги, внаслідок чого станом на 26.11.2019 р. згідно довідки розрахунку заборгованості по договору має заборгованість в розмірі 51889,18 грн. (а.с.24). Відповідно до п.1.1 договору позики, позикодавець зобов`язується надати позичальникові на умовах, що передбачені даним договором, грошові кошти в позику в сумі 1201,0 грн. на умовах строкості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язувався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою відповідно до п.1.5., де передбачено, 1,9 % від суми позики, але не менше як 30 грн. перший день користування позикою; -1,9 % від суми позики щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п.1.2 цього договору; -3,8 % від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк зазначений в п.1.2 цього договору, а у разі не виконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим Договором, сума процентів за користування позикою наораховується в день погашення позики (а.с.19). Згідно п.1.6, у разі повернення суми позики та сплати процентів за користування позикою протягом трьох днів після закінчення строку визначеного в п.1.2 цього договору, нарахування процентів у розмірі 3,8 % від суми позики, що не була повернута своєчасно не проводиться, в іншому випадку проценти нараховуються відповідно до умов п.1.5 цього договору. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) зобов`язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як підтверджується матеріалами справи, банк виконав зобов`язання, надавши відповідачу позику. Із доданого до позовної заяви довідки розрахунку заборгованості за договором позики за №85668 від 27.10.2016 р. вбачається, що станом на 26.11.2019 заборгованість відповідача складається із: заборгованості за основною сумою позики -1201,0 грн., заборгованість за відсотками -25701,37 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 24986,81 грн. (а.с.24). Відповідно до статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку; умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним договором позики, відповідачем по справі суду не представлено. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін та наявність заборгованості за договором позики №85668 від 27.10.2016 р., та те, що відповідач не подав суду відзиву на позовну заяву та жодних письмових чи електронних доказів, які би спростували позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за вищевказаним кредитним договором є обгрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,0 грн. (платіжне доручення №1145 від 26.11.2019 р., а.с. 1). На підставі викладеного, відповідно 261, 526, 549, 610-612, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved