Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

[PERSON] , в особі представника позивача, представника Сумського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в особі адвоката Нікітченко Є.В. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 29.04.2009 року №286), звернулась до суду з позовною заявою до Микитівської сільської ради Ямпільського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. До початку підготовчого судового засідання подала до суду уточнену позовну заяву про визнання права на завершення процедури приватизації та отримання на її ім`я правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Микитівської сільської ради Ямпільського району Сумської області площею 6,68 га, з них: 5,64 ріллі та 1,04 га пасовища, яка передана у власність [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] померла її мати, [PERSON] .. Після померлої [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй на праві власності майно, а саме: житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва. Крім того відповідно до відповіді відділу в Ямпільському районі Головного управління Держгеокадастру в Сумській області Дніпровській Г.А. відповідно до розпорядження голови Ямпільської районної державної адміністрації Сумської області від 12.05.2003 року №163 передано у власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 6,68 га: 5,64 га ріллі та 1,04 га пасовища. За життя [PERSON] оригінал сертифікату на земельну частку (пай) не отримала. В грудні 2019 року позивач звернулась до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме: на земельну ділянку загальною площею 6,68 га: 5,64 га ріллі та 1,04 га пасовища. 08.01.2020 року постановою державного нотаріуса Сумської міської державної нотаріальної контори Північно-Східного міжрегіонального управління міністрства юстиції (м. Суми) позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в зв`язку з тим, що позивачем не було надано правовстановлюючого документу, що посвідчує право [PERSON] на земельну ділянку загальною площею 6,68 га: 5,64 га ріллі та 1,04 га пасовища. Іншим способом визнати право власності на вказану ділянку позивач не може, тому звернулась до суду з вказаним позовом. Позивач, [PERSON] , в підготовче судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи (а.с.70а), будь-яких клопотань до суду не надходило. Представник позивача, представник Сумського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в особі адвоката Нікітченко Є.В. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 29.04.2009 року №286) в підготовче судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи (а.с.70), надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити (а.с.72). Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с.64), надав до суду заяву (а.с.30), в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: представник Сумської міської державної нотаріальної контори, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с.65), надав до суду заяву (а.с.59), в якій просив суд розглянути справу без його участі. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [INFO] в м. Суми померла [PERSON] .. Після померлої [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй на праві власності майно, а саме: житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Спадщину за законом на вказаний житловий будинок прийняла дочка спадкодавця [PERSON] та [INFO] року на її ім`я видано свідоцтво про право на спадщину за законом, р.№3-97. Крім того відповідно до відповіді відділу в Ямпільському районі Головного управління Держгеокадастру в Сумській області [PERSON] відповідно до розпорядження голови Ямпільської районної державної адміністрації Сумської області від 12.05.2003 року №163 передано у власність земельну ділянку, яка знаходиться на території Микитівської сільської ради Ямпільського району Сумської області площею 6,68 га, з них: 5,64 ріллі та 1,04 га пасовища, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадкоємцем на зазначене спадкове майно за законом є позивач [PERSON] .. В грудні 2019 року позивач звернулась до державного нотаріуса Сумської міської державної нотаріальної контори Північно-Східного міжрегіонального управління міністрства юстиції (м. Суми) з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане майно. 08.01.2020 року постановою державного нотаріуса Сумської міської державної нотаріальної контори Північно-Східного міжрегіонального управління міністрства юстиції (м. Суми) позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в зв`язку з тим, що позивачем не було надано правовстановлюючого документу, що посвідчує право [PERSON] на земельну ділянку, яка знаходиться на території Микитівської сільської ради Ямпільського району Сумської області площею 6,68 га, з них: 5,64 ріллі та 1,04 га пасовища, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.13). Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Той факт, що [PERSON] отримала у приватну власність, але не закінчила процедуру приватизації земельної ділянки, яка знаходиться на території Микитівської сільської ради Ямпільського району Сумської області площею 6,68 га, з них: 5,64 ріллі та 1,04 га пасовища, яка передана у власність [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, підтверджується інформаційною довідкою відділу в Ямпільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 09.12.2019 року №2195/114-19 (а.с.12), відповідно до якої встановлено, що згідно розпорядження голови Ямпільської районної державної адміністрації Сумської області від 12.05.2003 року №163 «Про затвердження технічної документації по складанню державних актів на право івласності на земельні ділянки власникам земельних сертифікатів колишнього КСПП ім. Карла Маркса Микитівської сільської ради» гр. [PERSON] передано у власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 6,68 га: 5,64 га ріллі та 1,04 га пасовища. Межі вищевказаних земельних ділянок не встановлені, кадастровий номер не присвоєний. Станом на 01.01.2013 року згідно земельно-облікових даних державних актів на право на земельні ділянки громадянка [PERSON] не одержувала. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.9) встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в м. Суми, актовий запис про смерть №1575 від 08.06.2009 року. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (свідоцтво складено російською мовою) (а.с.7) встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є: [PERSON] та [PERSON] , актовий запис від 30.09.1957 року. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (свідоцтво російською мовою) (а.с.8) встановлено, що [INFO] [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , у міському РАГСі м. Шостка Сумської області, актовий запис №548 від 25.08.1979 року, прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON] . Згідно інформації державного нотаріуса Сумської міської державної нотаріальної контори Північно-Східного міжрегіонального управління міністрства юстиції (м. Суми) від 14.03.2020 року №1470/01-16 (а.с.46) встановлено, що після смерті [INFO] [PERSON] 01.10.2009 року заведено державним нотаріусом Сумської міської державної нотаріальної контори Північно-Східного міжрегіонального управління міністрства юстиції (м. Суми) спадкова справа №390/2009, видано 15.03.2010 року. Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №21701456 від 01.10.2009 року (а.с.48 звор.) встановлено, що у Спадковому реєстрі за параметрами запиту " [PERSON] " будь-яку інформацію не знайдено. Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №21701490 від 01.10.2009 року, №23140023 від 15.03.2010 року, №23140050 від 15.03.2010 року (а.с.49, 55, 57), Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи) №22882348 від 16.02.2010 року (а.с.51) встановлено, що за параметрами пошуку " [PERSON] ", дата смерті " [INFO] " знайдено наступну інформацію: тип реєстрації: реєстрація видачі свідоцтва про право на спадщину; спадкова справа: номер у Спадковому реєстрі - 48210692; номер у нотаріуса - 390; місце заведення - Сумська область, Сумський міський, Третя Сумська державна нотаріальна контора; дата заведення - 01.10.2009; місце зберігання - Третя Сумська державна нотаріальна контора; спадкодавець - [PERSON] , дата і місце народження - [INFO] ; дата смерті - [INFO] ; свідоцтво про право на спадщину: номер у Спадковому реєстрі - 49021180; номер у Спадковому реєстрі - серія та номер бланка [NUMBER] , дата видачі свідоцтва - 15.03.2010; номер в реєстрі нотаріальних дій - 3-99; місце видачі свідоцтва - Сумська область, Сумський міський, Третя Сумська державна нотаріальна контора; спадкоємець - [PERSON] , [NUMBER] , спадкове майно - нерухоме. Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або законом; до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суд при розгляді справи також враховує роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/13, відповідно до п.3.5 яких Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст.125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: - ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; - виготовлення технічної документації на земельні ділянки; - визначення меж земельної ділянки в натурі; - погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; - одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; - реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст.1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п.1 розділу X "Перехідні положення" ЗК. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації. Якщо видача державного акту про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації (ч.3 ст.116 ЗК). Визнається правильною практика судів, які задовольняють вимоги спадкоємців, що звернулися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця. Відповідно до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Натомість, згідно із статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючим документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, яка передана фізичним та юридичним особам шляхом безоплатної передачі із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, є свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, [PERSON] , прийняла спадщину після смерті - [PERSON] , набула право на спадкування усіх її прав та обов`язків, що їй належали, у тому числі права на приватизацію земельної ділянки, яку розпочала за життя спадкодавець, однак за відсутності правовстановлюючого документу на ім`я померлої, вона (позивач) згідно з положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат» позбавлена можливості одержати у нотаріуса свідоцтво про право на цю спадщину, тому захищаючи охоронювані законом права позивача, таке право в порядку спадкування за законом слід визнати за ним рішенням суду. Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Виходячи з вищевикладеного та

Outcome: approved