Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

В січні 2015 року [PERSON] пред'явив позов до Публічного акціонерного товариства " Банк " Фінанси та Кредит " ( надалі - банк ), з послідуючими уточненнями, в якому просив стягнути з банку на його користь: заборгованість по договору - заяві про банківський строковий вклад ( депозит ) " Класік " на 7 міс. в іноземній валюті від 06.06.2014 року у розмірі 1 536, 35 доларів США; заборгованість по договору - заяві про банківський строковий вклад ( депозит ) " Класік " на 370 днів в іноземній валюті від 26.12.2013 року у розмірі 1 390, 88 Євро; заборгованість по договору - заяві про банківський строковий вклад ( депозит ) " Класік " на 1 міс. в іноземній валюті від 08.01.2015 року у розмірі 1 742, 80 доларів США; 2 500, 00 грн. - витрати за надані юридичні послуги за підготування позовної заяви; 7 000, 00 грн. - реальні збитки та упущена вигода. Вимоги обґрунтовує тим, що 26.12.2013 року між ним та банком було укладено договір № 300937/42272/370-13 про банківський строковий вклад ( депозит ) " Класік " на 370 днів в іноземній валюті, по якому він вніс, а банк прийняв грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок [NUMBER] у сумі 1 725, 00 євро, на строк з 26.12.2013 року по 31.12.2014 року, з процентною ставкою у розмірі 10, 00 % річних. 06.06.2014 року між ним та банком було укладено договір № 300937/34078/7-14 про банківський строковий вклад ( депозит ) " Класік " на 7 міс. в іноземній валюті, по якому він вніс, а банк прийняв грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок [NUMBER] у сумі 8 500, 00 доларів США, на строк з 06.06.2014 року по 06.01.2015 року, з процентною ставкою у розмірі 12, 00 % річних. 08.01.2015 року між ним та банком було укладено договір № 300937/1687/1-15 про банківський строковий вклад ( депозит ) " Класік " на 1 міс. в іноземній валюті, по якому він вніс, а банк прийняв грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок [NUMBER] у сумі 7 000, 00 доларів США, на строк з 08.01.2015 року по 08.02.2015 року, з процентною ставкою у розмірі 10, 00 % річних. 13.01.2015 року, 29.01.2015 року та 05.03.2015 року він звертався до банку із заявами про повернення сум вкладів та нарахованих відсотків, однак, станом на час розгляду справи судом грошові кошти [PERSON] в повному обсязі не отримав. Банком були вчинені часткові виплати по вищезазначеним договорам. А тому був змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Представник відповідача в судове засідання не з'явився; надіслав письмові заперечення на позов посилаючись на Постанову правління НБУ № 758 від 01.12.2014 року " Про врегулювання ситуації на грошово - кредитному та валютному ринках України " просив суд в задоволенні позову [PERSON] відмовити у повному обсязі; розгляд справи провести за його відсутності. Суд, заслухав пояснення представників сторін, дослідив надані докази, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умовами договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною ( ч.2 ст.1060 ЦК України ). Провіряючи обставини по справі, судом встановлено, що 26.12.2013 року між ним та банком було укладено договір - заяву № 300937/42272/370-13 про банківський строковий вклад ( депозит ) " Класік " на 370 днів в іноземній валюті, предметом якого, відповідно до п.1 є внесення вкладником ( [PERSON] ), а банк приймає грошові кошти в іноземній валюті на вкладний [NUMBER] у сумі 1 725, 00 євро, на строк з 26.12.2013 року по 31.12.2014 року, з нарахуванням та виплатою процентів у розмірі 10, 00 % річних, у порядку та на умовах ( п.2 договору ). 06 червня 2014 року між ним та банком було укладено договір - заяву № 300937/34078/7-14 про банківський строковий вклад ( депозит ) " Класік " на 7 міс. в іноземній валюті, предметом якого, відповідно до п.1 є внесення вкладником ( [PERSON] ), а банк приймає грошові кошти в іноземній валюті на вкладний [NUMBER] у сумі 8 500, 00 доларів США, на строк з 06.06.2014 року по 06.01.2015 року, з нарахуванням та виплатою процентів у розмірі 12, 00 % річних, у порядку та на умовах ( п.2 договору ). 08 січня 2015 року між ним та банком було укладено договір - заяву № 300937/1687/1-15 про банківський строковий вклад ( депозит ) " Класік " на 1 міс. в іноземній валюті, предметом якого, відповідно до п.1 є внесення вкладником ( [PERSON] ), а банк приймає грошові кошти в іноземній валюті на вкладний [NUMBER] у сумі 7 000, 00 доларів США, на строк з 08.01.2015 року по 08.02.2015 року, з нарахуванням та виплатою процентів у розмірі 10, 00 % річних, у порядку та на умовах ( п.2 договору ). В підтвердження виконання взятих на себе зобов'язань за вказаними договорами [PERSON] суду надано квитанцію № 1 від 26.12.2013 року, по якій ним були внесені грошові кошти в сумі 1 725, 00 євро; меморіальний валютний ордер № 13629779 від 06.06.2014 року, по якому ним були внесені грошові кошти в сумі 8 464, 00 доларів США; квитанцію № 33 від 06.06.2014 року, по якій ним були внесені грошові кошти в сумі 36, 00 доларів США; меморіальний валютний ордер № 15140802 від 08.01.2015 року, по якому ним були внесені грошові кошти в сумі 7 000, 00 доларів США. Вказаними договорами визначено, крім предмета договору, права та обов'язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов цього договору, тощо. 13.01.2015. року, 29.01.2015 року та 05.03.2015 року [PERSON] звертався до банку із письмовими заявами про повернення залишку вкладених ним грошових коштів та нарахованих процентів. Відповідно до п.6 вищезазначених договорів № 300937/42272/370-13 про банківський строковий вклад ( депозит ) " Класік " на 370 днів в іноземній валюті, № 300937/34078/7-14 про банківський строковий вклад ( депозит ) " Класік " на 7 міс. в іноземній валюті, № 300937/1687/1-15 про банківський строковий вклад ( депозит ) " Класік " на 1 міс. в іноземній валюті, після закінчення строку, визначеного п.1 цього договору - заяви, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.2. основних умов. Згідно п.5.2. Основних умов, у випадку закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі-заяві, та умовами якого не передбачено можливості продовження строку розміщення Строкового вкладу після закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі-заяві, вкладник у випадку його бажання не продовжувати подальше розміщення вкладу, отримати кошти з строкового вкладного рахунку шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дію договору припинити, зобов'язаний надати банку письмову вимогу не пізніше дати закінчення строку строкового вкладу, визначеного договором - заявою. Вказану письмову вимогу вкладних зобов'язаний надати банку у двох автентичних примірниках, один з яких приймається банком, а другий - повертається вкладнику з відміткою банку про отримання письмової вимоги у зазначеній письмовій заяві вкладник обов'язково зазначає спосіб повернення вкладу: видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок ( із вказанням у заяві повних реквізитів рахунку для перерахування ). Якщо день повернення суми Вкладу припадає на вихідний, святковий, неробочий день, то повернення суми Вкладу проводиться Банком на наступний перший робочий день. Як вбачається із наданих позивачем виписок по особовому рахунку станом на 16.04.2015 року сума вкладу, яка перебуває на рахунку по договору - заяві № 300937/42272/370-13 про банківський строковий вклад ( депозит ) " Класік " на 370 днів в іноземній валюті від 26.12.2013 року становить 1 390, 88 євро; по договору - заяві № 300937/34078/7-14 про банківський строковий вклад ( депозит ) " Класік " на 7 міс. в іноземній валюті від 06.06.2014 року становить 1 536, 35 доларів США; по договору - заяві № 300937/1687/1-15 про банківський строковий вклад ( депозит ) " Класік " на 1 міс. в іноземній валюті від 08.01.2015 року становить 1 742, 80 доларів США. Якщо у зобов'язанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін ). Судом достовірно встановлено, що на час розгляду справи, проценти за користування вкладами та суми вкладів позивачу в повному обсязі не повернуті, що не оспорювалось і самим представником відповідача у наданих суду письмових запереченнях. Позивач неодноразово ( 13.01.2015 року, 29.01.2015 року та 05.03.2015 року ) звертався до відповідача з проханням повернути суми вкладу та нараховані проценти, проте його прохання було задоволено частково, шляхом виплати частини вкладу. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У вищезазначених договорах чітко визначено їх строк дії: · договір - заява № 300937/42272/370-13 про банківський строковий вклад ( депозит ) " Класік " на 370 днів в іноземній валюті від 26.12.2013 року, на строк з 26.12.2013 року по 31.12.2014 року; · договір - заява № 300937/34078/7-14 про банківський строковий вклад ( депозит ) " Класік " на 7 міс. в іноземній валюті від 06.06.2014 року, на строк з 06.06.2014 року по 06.01.2015 року; · договір - заява № 300937/1687/1-15 про банківський строковий вклад ( депозит ) " Класік " на 1 міс. в іноземній валюті від 08.01.2015 року, на строк з 08.01.2015 року по 08.02.2015 року, а тому неповернення відповідачем позивачу внесків та нарахованих процентів є безпідставним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним ( ст. 41 Конституції України ). Відповідно до ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном, як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на Постанову Правління Національного Банку України від 01.12.2014 року № 758 " Про врегулювання ситуації на грошово - кредитному та валютному ринках України ", як на підставу відмови позивачу у поверненні йому грошових коштів, оскільки правовідносини між сторонами в даній справі в першу чергу регулюються законом та двостороннім договором укладеним між ними, а положення постанови НБУ, яка є нормативно - правовим актом, не можуть суперечити вимогам закону. Всупереч вимогам закону, зокрема ч.2 ст.1060 ЦК України, банк не видав у повному обсязі вклади та нараховані проценти, а тому суд, з метою захисту порушеного права [PERSON] вважає вірним стягнути з банку на його ( [PERSON] ) користь: 1 390, 88 Євро, 1 536, 35 доларів США та 1 742, 80 доларів США - суми банківських вкладів з нарахованими відсотками. Обмеження права клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, які перебувають на його рахунку, не допускаються, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом ( ст. 1074 ЦК України ). Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом ( ч.2 ст.192 ЦК України ). Таким чином, закон не забороняє використання іноземної валюти на території України, і регламентує порядок її використання, в тому числі і фінансовими установами. Відповідно до ч.1 ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. За положеннями ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи, зокрема, витрат на правову допомогу та проведенням судових експертиз. Позивач просить суд стягнути з банку витрати на юридичні послуги у сумі 2 500, 00 грн. та 7 000, 00 грн. - реальні збитки та упущена вигода. Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене ( упущена вигода ). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до вказаної норми, мова йде про ті доходи, які особа недоотримає внаслідок порушення її цивільного права. Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення витрат по оплаті юридичних послуг не підлягають задоволенню, як такі, що не обґрунтовані на вимогах закону ( відсутні докази, яка саме правова допомога була надана та скільки часу було витрачено особою під час надання такої допомоги ).Вимоги позивача щодо упущеної вигоди та збитків ґрунтуються лише на припущеннях, а тому також не підлягають задоволенню.Позивач не наводить доказів в підтвердження того, що саме: внаслідок протиправних дій ( бездіяльності ) банку та його посадових осіб, йому спричинені збитки; такі дії ( бездіяльність ) викликали певні зміни у його житті - порушили звичайний для нього спосіб життя; ці зміни примушують докладати додаткових зусиль для організації свого життя; таких доказів не встановлено і під час розгляду справи. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 881, 16 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial