Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" (правонаступник ЗАТ КБ "Приватбанк") звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №087/Р-08 від 28.07.2008 року, в розмірі 191 891,07 доларів США, що за курсом 12.18 відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.08.2014 року складає 2 337 233,21 грн.: звернути стягнення на нежитлові приміщення загальною площею 322,8 кв.м. та загальною площею 161,4 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки №087/Р-08 від 28.07.2008 року) ПАТ КБ "Приватбанк" з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухоме майно у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ "Приватбанк" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Просив також стягнути на користь ПАТ КБ "Приватбанк" з відповідача судові витрати в сумі 3654 грн. В обґрунтування позову посилався на те, що 28.07.2008 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк", який є правонаступником ЗАТ КБ "Приватбанк" та третьою особою [PERSON] був укладений кредитним договір №087/Р-08, згідно з яким він отримав у банку кредит в розмірі 150 000 доларів США, строк дії кредиту - до 20.07.2018р., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк виконав свої зобов'язання і надав позичальнику кредитні кошти у сумі 150 000 доларів США на споживчі цілі. Оскільки позичальник не виконує належним чином власні зобов'язання за Кредитним договором щодо своєчасного та повного погашення передбачених договором платежів, виникла прострочена заборгованість. 28.07.2008р. між позивачем та відповідачем укладено іпотечний договір №087/Р-08, предметом іпотеки за яким є нежитлові приміщення загальною площею 322,8 кв.м. та загальною площею 161,4 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS], та якими забезпечені всі боргові зобов'язання відповідача за кредитним договором. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 909 375 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити на підставі тих доказів, що зазначені в позові, в разі неявки відповідачки - винести заочне рішення по справі. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином у відповідності до вимог ЦПК України, про причини неявки суду не повідомили. Враховуючи вищенаведене та зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно вимогам ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 28.07.2008 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та третьою особою [PERSON] був укладений кредитний договір №087/Р-08, згідно з яким він отримав у банку кредитні кошти в розмірі 150 000 гривень та зобов'язався повернути банку суму отриманого кредиту та оплатити відповідну плату за користування кредитними коштами у строки, передбачені Кредитним договором; строк дії кредитного договору до 20.07.2018р.; позичальник зобов'язаний сплачувати відсотки за користування кредитними коштами відповідно до п.п.2.3.1, 2.3.2, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4 цієї угоди (п.2.2.2 кредитного договору). Банк виконав свої зобов'язання і надав позичальнику згідного кредитні кошти у сумі 150 000 гривень. Оскільки позичальник не виконує належним чином власні зобов'язання за Кредитним договором щодо своєчасного та повного погашення передбачених договором платежів, виходячи з наданого позивачем розрахунку, на 04 серпня 2014 року виникла прострочена заборгованість в розмірі 191 891,07 доларів США, що за курсом 12.18 відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.08.2014 року складає 2 337 233,21 гривень (що складається з заборгованості за кредитом - 52 580,35 доларів США, заборгованості по по процентам за користування кредитом - 81 092,40 доларів США, пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 49 061,10 доларів США, штраф (фіксована частина) - 20,53 доларів США, штраф (процентна складова) - 9136,69 доларів США). Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повертати позикодавцеві позику в строк та в порядку, встановлені договором. Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк їх виконання. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, відповідно до умов кредитного договору позивачем були надані третій особі грошові кошти, чим позивач виконав свої зобов'язання перед третьою особою, а взяті третьою особою на себе договірні зобов'язання перед позивачем не виконано. Непогашення боржником заборгованості перед банком за кредитним договором свідчить про грубе порушення ним їх умов, а також вимог ст.. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов'язань. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідком порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.. 1048 ЦК України. Стаття 1054 ЦК України встановлює, що до відносин за кредитними договорами застосовуються норми параграфу 1 глави 71 ЦК України, тобто норми ст..ст. 1046-1053 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до п.п.2.3.9. Кредитного договору при настанні подій, зазначених у п.2.3.3 даної угоди, банк має право стягнути кредит до настання термінів, передбачених п.1.3 даної угоди і договорів про видачу траншів, у т.ч. шляхом звернення стягнення на закладне майно, а також реалізувати свої вимоги, що випливають з даної угоди і договорів про видачу траншів, за рахунок іншого майна позичальника, його гарантів і поручителів, відповідно до діючого законодавства (а.с.9-12) 28.07.2008р. між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір іпотеки № 087/Р-08, предметом іпотеки за яким є нежитлові приміщення загальною площею 322,8 кв.м. та загальною площею 161,4 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS], та яким забезпечені всі боргові зобов'язання третьої особи [PERSON] за кредитним договором (відповідно до п.2 договору). Відповідно до п.12. договору іпотеки, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання термінів виконання якого-небудь із зобов'язань за кредитним договором у випадках: порушення позичальником якого-небудь із зобов'язань, передбачених умовами кредитного договору; порушення іпотекодавцем якого-небудь із зобов'язань, передбачених цим договором; виявлення іпотекодержателем погіршення стану предмету іпотеки та (або) нецільового використання предмету іпотеки, або зменшення вартості предмету іпотеки понад норми нормального фізичного зносу, або фактичної часткової відсутності предмету іпотеки; встановлення невідповідності дійсності відомостей, що містяться в кредитному договорі або в цьому договорі; смерті іпотекодавця та/або позичальника; порушення кримінальної справи відносно іпотекодавця та/або позичальника (а.с.15-17). Статтею 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 35 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотекодержатель має право звернутися у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.. 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотеко держатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором. Приписами ст..6 Закону України "Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом іпотечні сертифікати" встановлено, що позивач має право організувати продаж предмета іпотеки шляхом укладення договору купівлі-продажу між іпотекодавцем та покупцем або продати від свого імені, якщо це передбачено іпотечним договором, або іпотекодержатель та іпотекодавець досягли відповідної згоди шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню. При цьому кошти за придбану нерухомість покупець сплачує на банківські рахунки іпотекодержателя. Відповідно ст.. 39 Закону України "Про іпотеку", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу , встановленої ст.. 38 Закону України "Про іпотеку". Частиною 1 ст. 38 Закону України "Про іпотеку" передбачено, якщо рішення суду передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця. Відповідно до ч. 5 ст. 38 Закону України "Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Відповідно до п.42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законом України. Таким чином, позивач має право задовольнити свої вимоги за кредитним договором шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ "Приватбанк" з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем. Відповідач та третя особа, належним чином повідомлені про час та дату розгляду справи, в судове засідання не з'явились та не надали суду доказів, які спростовують їх зобов'язання за укладеним кредитним договором і розмір заборгованості перед позивачем по передбачених договором платежах. Тому, суд вважає ці обставини доведеними, а позов, таким, що підлягає задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved