Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

30.07.2020 року [PERSON] , [INFO] , звернулася до суду з позовом до свого батька [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно від дня пред`явлення позову і до закінчення нею навчання, тобто до [INFO]. В обгрунтування позовних вимог вказала, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.11.2006 року позивачка народилася [INFO] , актовий запис №04. В графі батьки вказано батько, відповідач по справі, [PERSON] , мати - [PERSON] . Батьки перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] без номеру від 20.05.2006 року, але разом не проживають більше року. Мати змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] " на підставі свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 05.05.2020 року, актовий запис №10. На даний час позивачка, будучи повнолітньою, навчається в Комунальному закладі "Балтський педагогічний коледж" І рівня акредитації на третьому курсі денної форми навчання з 01.09.2017 року по [INFO]. Отримує стипендію 970 грн. на місяць, проживає в студентському гуртожитку та не знаходиться на повному державному забезпеченні. Вартість проживання в гуртожитку на місяць складає 350 грн., вартість проїзду на навчання в обидві сторони складає щотижня 220 грн., вартість продуктів харчування на місяць 2000 грн. Крім цього, значна сума коштів витрачається також на одяг, канцелярські приналежності, засоби гігієни, а отже позивач вважає, що потребує матеріальної допомоги. Влаштуватись на роботу вона не має змоги. Відповідач з червня 2019 року аліменти на її утримання матері не надає. Крім позивачки у відповідача є ще одна неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , аліменти на яку він теж не виплачує. Відповідач працездатний, проживає з новою сім`єю, а отже має змогу сплачувати аліменти на утримання доньки на час її навчання. Ухвалою судді від 07.08.2020 року позовну заяву прийнято до провадження, відкрито провадження у справі, призначене підготовче судове засідання та надано відповідачу строк для надання відзиву на позов. 01.09.2020 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надішов відзив на позовну заяву, за яким відповідач заперечив проти задоволення вимог щодо стягнення на користь позивачки в розмірі 1/4 від його заробітку (доходу). В обгрунтування відзиву зазначив, що згідно положень ст.ст. 182, 199 СК України батьки зобов`язані утримувати понолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, до його закінчення, але не більше чим до 23-х років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу і під час визначення розміру суд має врахувати наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. На підтвердження вказаних обставин додав до відзиву копії судового наказу у справі №484/2370/20 від 03.08.2020 року про стягнення з нього на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) з 27.07.2020 року і до повноліття дитини. На підтвердження наявності на утриманні непрацездатних батьків відповідач надав копії їх пенсійних посвідчень. Враховуючи, постанову Верховного Суду від 21.02.2018 року у справі №208/3075/16, вважає, що витрати на утримання повнолітньої доньки мають нести обоє батьків, тому погоджується на стягнення аліментів в твердій формі в сумі 1615 грн. щомісяця. Ухвалою суду від 25.11.2020 року по справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилися, однак надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, оскільки виконує службові (бойові) завдання за призначенням у польових умовах в зоні проведення операції об`єднаних сил, позовні вимоги визнав частково на підставах викладених у наданому суду відзові. За таких обставин та за відсутності заперечень позивачки, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Встановивши обставини позову та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.11.2006 року (а.с. 3) [INFO] в с. Грушівка Первомайського району Миколаївської області народилася [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень 26.06.2002 року Грішвською сільською радою Первомайського району Миколаївської області зроблено відповідний актовий запис за № 04. В графі свідоцтва "батьки" вказано батьком дитини саме відповідача по справі [PERSON] . Згідно довідки від 04.09.2020 року № 253 [PERSON] дійсно навчається в Комунальному закладі "Балтський педагогічний коледж" І рівня акредитації на четвертому курсі денної форми навчання з 01.09.2017 року по [INFO] (а.с. 56). Отримує стипендію, проживає в студентському гуртожитку та не знаходиться на повному державному забезпеченні. Цією ж довідкою підтверджено розклад занять у навчальному закладі з 08.00 год по 15.15 год, а з 15.25 год по 17.00 год . - гурткова та секційна робота. Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач [PERSON] є повнолітньою, навчається на денній формі навчання, а відтак факт потреби останньої у матеріальній допомозі є безумовним. Необхідність отримання належної освіти позбавляє її можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання. Саме по собі перебування на денній формі навчання свідчить про неможливість її працевлаштування впродовж часу навчання. Навчання в учбовому закладі потребує витрат на проїзд до місця навчання, на проживання, придбання підручників та інших навчальних посібників, на придбання одягу, взуття та засобів гігієни. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Лише та обставина, що на батьків покладено обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач не надала суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про спроможність відповідача сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі. Докази, на які посилається позивач, доводять потреби повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в допомозі з боку батьків, проте жодним чином не свідчать про реальну можливість відповідача надавати таку допомогу у заявленому нею розмірі, оскільки, як встановлено судом, на утриманні відповідача знаходиться малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , на утримання якої він сплачує аліменти відповідно до судового наказу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.08.2020 року у справі № 484/2370/20, в розмірі однієї чверті його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 27.07.2020 року та до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується наданими відповідачем виписками з банку про отримання заробітної плати та сплату аліментів. Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки відповідач є особою працездатного віку, є військовослужбовцем Збройних Сил України, він може та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої доньки, яка продовжує на теперішній час навчання, і у зв`язку з цим вона потребує матеріальної допомоги. Визначаючи розмір суми, яка підлягає щомісячному стягненню, зважаючи на батьківський обов`язок відповідача по утриманню дитини, яка продовжує навчання та її потребу в отримані матеріальної допомоги, враховуючи інтереси останньої, можливість відповідача надавати таку допомогу, а також обставини справи та виходячи із принципів розумності і справедливості, суд вважає можливим призначити аліменти в розмірі однієї шостої частки його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 30.07.2020 року і до закінчення [PERSON] [INFO] навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років та при умові продовження навчання. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивач від його сплати звільнений.

Outcome: partial