Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою. В обґрунтування заявлених позовних зазначає, що 12 листопада 2019 року між товариством з обмеженою відповідальністю Черкасиенергозбут» та [PERSON] був укладений Контракт з Директором товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут». Рішенням №9 єдиного засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» - Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» припинено з 18 грудня 2019 року повноваження директора товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» [PERSON] та розірвано укладений з ним контракт від 12 листопада 2019 року. Видано наказ від 19 грудня 2019 року № 423-п/тз «Про припинення повноважень [PERSON] », яким припинено з 18 грудня 2019 року повноваження директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» [PERSON] та розірвано з ним контракт від 12 листопада 2019 року згідно п.8 ст.36 КЗпП України. Вчинено в трудовій книжці 18 грудня 2019 року запис №6 «Звільнений з підстав, передбачених контрактом, п.8 ст. 36 КЗпП України». Відповідно до ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належним чином оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника. У день звільнення [PERSON] , відповідач видав йому трудову книжку та провів розрахунок, ознайомив з наказом про звільнення, однак всупереч вимогам ст. 47 КЗпП України, відповідач не видав позивачу копію наказу про звільнення. Крім того, запис в трудовій книжці про звільнення з посади директора товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» здійснено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 № 58. На дату вчинення запису в трудовій книжці - 18 грудня 2019 року, наказ № 423-п/тз від 19 грудня 2019 року «Про припинення повноважень [PERSON] » ще не був виданий. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 січня 2020 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків позовної заяви. У визначений ухвалою суду строк позивачем було усунуто недоліки позовної заяви, надано уточнену позовну заяву, в якій останній просив суд: - визнати незаконним та скасувати наказ товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» №423-п/тз від 19 грудня 2019 року про звільнення з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» [PERSON] за ч. 8 ст. 36 КЗпП України; - поновити [PERSON] на посаді директора товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут»; - стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу; - витребувати у відповідача належним чином завірену копію наказу № 423-п/тз від 19 грудня 2019 року про звільнення з посади директора товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» [PERSON] ; копію протоколу та рішення Загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут»,яким припинено повноваження директора ТОВ «Черкасиенергозбут» [PERSON] та розірвано контракт з Директором товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» від 12 листопада 2019 року до закінчення строку його дії; довідку про розмір виплаченої заробітної плати за останні два місяці, що передували звільненню позивача, зокрема, за жовтень - листопад 2019 року із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 лютого 2020 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому просив останній відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог в зв`язку з їх необгрунтованістю та безпідставністю. Зазначив, що 12 листопада 2019 року між позивачем та відповідачем укладено контракт з директором ТОВ «Черкасиенергозбут», згідно умов якого, позивач є посадовою особою відповідача і діє відповідно до повноважень, визначених Статутом та /або покладених (делегованих) на нього рішеннями загальних зборів. Рішенням №9 єдиного засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» - Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» припинено з 18 грудня 2019 року повноваження директора товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» [PERSON] та розірвано укладений з ним контракт від 12 листопада 2019 року. Видано наказ від 19 грудня 2019 року № 423-п/тз «Про припинення повноважень [PERSON] », яким припинено з 18 грудня 2019 року повноваження директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» [PERSON] та розірвано з ним контракт від 12 листопада 2019 року згідно п.8 ст.36 КЗпП України. 19 грудня 2019 року о 15 годині 38 хвилин позивача було ознайомлено з наказом, що підтверджується підписом останнього на копії наказу і не заперечується позивачем. Після ознайомлення [PERSON] з наказом, йому було підготовлено належним чином завірену копію наказу, яку останній відмовився отримувати, про що 19 грудня 2019 року був складений «Акт про відмову [PERSON] отримати копію наказу від 19 грудня 2019 року № 423-п/тз «Про припинення повноважень [PERSON] », який підписаний головним бухгалтером ТОВ «Черкасиенергозбут» Ярош О.В., начальником відділу персоналу ТОВ «Черкасиенергозбут» Завріною Л.М. та головою первинної профспілкової організації ТОВ «Черкасиенергозбут» Олійник Ю.Є. 19 грудня 2019 року копію наказу від 19 грудня 2019 року № 423-п/тз «Про припинення повноважень [PERSON] » та примірник «Акту про відмову [PERSON] отримати копію наказу від 19 грудня 2019 року № 423-п/тз «Про припинення повноважень [PERSON] » направлено цінним листом з описом вкладення, який 26 грудня 2019 року було повернуто відповідачу з відміткою про відсутність адресата. Відповідачем здійснено запис в трудовій книжці відпвідача про звільнення останнього з 18 грудня 2019 року. Згідно п.7.4 контракту з Директором товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» від 12 листопада 2019 року, повноваження керівника можуть бути припинені, а контракт розірваний у будь-який час до закінчення строку його дії за рішенням загальних зборів учасників. Відповідно до п.7.7 контракту з Директором товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» від 12 листопада 2019 року, якщо розірвання Контракту проводиться на підставах, встановлених у цьому контракті, але не передбачених чинним законодавством, запис про звільнення в трудовій книжці керівника формується з посиланням на п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Згідно до п.8.1 Статуту ТОВ «Черкасиенергозбут», загальні збори є вищим органом Товариства. Відповідно до підпункту 6) п.9.2 Статуту ТОВ «Черкасиенергозбут», обрання, відсторонення або припинення повноважень директора, належить до виключної компетенції загальних зборів. Згідно п.10.7 Статуту ТОВ «Черкасиенергозбут», у разі припинення повноважень директора, контракт з ним вважається припиненим. Позивачем надано відповідь на відзив, в якому останній просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Пояснив, що позивача звільнено згідно п.8 ч.1 ст. 36 КЗпП України з підстав, передачених контрактом. Згідно ст. 21 КЗпП України та п.8.2 контракту з Директором товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» від 12 листопада 2019 року, контракт є особливою формою трудового договору і регулює трудові відносини між керівником і роботодавцем. Позивач не є засновником (учасником) ТОВ «Черкасиенергозбут» та не має частки у статутному капіталі відповідача. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 червня 2020 року, за заявою відповідача, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, єдиного засновника відпвідача - Публічне акціонерне товариство «Черкасиобленерго», оскільки саме рішенням №9 єдиного засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» - Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» припинено з 18 грудня 2019 року повноваження директора товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» [PERSON] та розірвано укладений з ник контракт від 12 листопада 2019 року. Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» звернулось до суду з клопотанням про закриття провадження у справі. В обґрунтування заявлених в клопотанні вимог зазначає, що позивач в своїй позовній заяві просить визнати незаконним наказ про звільнення № 423-п/тз від 19 грудня 2019 року та поновити його на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут». Вказаний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Публічне акціонерне товариство «Черкасиобленерго» звернулось до Соснівського районного суду з клопотанням про закриття провадження у справі. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що оскаржений наказ № 423-п/тз від 19 грудня 2019 року «Про припинення повноважень [PERSON] », є похідним від рішення № 9 єдиного засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» - Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго»,яким припинено з 18 грудня 2019 року повноваження директора товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» [PERSON] та розірвано укладений з ник контракт від 12 листопада 2019 року, а тому вказаний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. 12 листопада 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» та [PERSON] укладений контракт з директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут». Наказом № 423-п/тз від 19 грудня 2019 року «Про припинення повноважень [PERSON] » припинено з 18 грудня 2019 року повноваження директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» [PERSON] та розірвано з ним контракт від 12 листопада 2019 року згідно п. 8 ст. 36 КЗпП України з підстав, передбачених контрактом, за рішенням Загальних зборів учасників. Позивач не є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут», частка позивача в статутному капіталі ТОВ « Черкасиенергозбут « - відсутня. Відповідно до ч.4 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно правового висновку, який міститься в постанові Великої Палати Верховного від 15 вересня 2020 року у справі № 205/4196/18 (провадження № 14-670цс19), «за правилами цивільного судочинства необхідно розглядати спори, в яких позивач оскаржує законність розірвання з ним трудового договору з підстав, передбачених КЗпП України, крім такого розірвання за пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України (припинення повноважень за частиною третьою статті 99 ЦК України)». З огляду на те, що позивач оскаржує його звільнення з посади директора за пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України, а не за пунктом 5 частини першої статті 41 цього кодексу, спір належить розглядати за правилами цивільного судочинства. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 205/4196/18, постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 683/351/16-ц. Згідно правового висновку, який міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 лютого 2021 року у справі № 753/17776/19, «Згідно з пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України, крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку припинення повноважень посадових осіб. Тобто пункт 5 частини першої статті 41 КЗпП України кореспондується з положеннями частини третьої статті 99 ЦК України. Зміни до статті 41 КЗпП України, а саме: доповнення цієї статті пунктом 5, внесено Законом України від 13 травня 2014 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів», який набрав чинності з 01 червня 2014 року. Згідно з пояснювальною запискою до проекту вказаного Закону передбачається, що така підстава розірвання трудового договору забезпечить «можливість розірвання трудового договору без наведення підстав при припиненні повноважень посадових осіб», а в якості компенсації для захисту інтересів останніх гарантує мінімальний розмір вихідної допомоги в розмірі середньої заробітної плати за шість місяців. Отже, здійснення компетентним органом господарюючого суб`єкта права на усунення від посади відповідно до статті 99 ЦК України можливе в порядку реалізації ним своїх корпоративних прав у разі, якщо інше не передбачене Статутом, і як підстава такого звільнення має бути зазначене посилання на пункт 5 частини першої статті 41 КЗпП України… Такі висновки послідовно висловлювалися Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 15 вересня 2020 року у справі № 205/4196/18 (провадження № 14-670цс19), від 13 жовтня 2020 року у справі № 683/351/16-ц (провадження № 14-113цс20) та від 12 січня 2021 року у справі № 127/21764/17 (провадження № 14-115цс20)». Таким чином, в постанові від 23 лютого 2021 року у справі № 753/17776/19, Велика Палата Верховного Суду не відступила від правового висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року у справі № 205/4196/18 (провадження № 14-670цс19). Згідно правового висновку, який міститься в постанові Великої Палати Верховного від 15 вересня 2020 року у справі № 205/4196/18 (провадження № 14-670цс19), «за правилами цивільного судочинства необхідно розглядати спори, в яких позивач оскаржує законність розірвання з ним трудового договору з підстав, передбачених КЗпП України, крім такого розірвання за пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України (припинення повноважень за частиною третьою статті 99 ЦК України)». В судовому засіданні представники відповідача та третьої особи категорично заперечили, що позивач був звільнений фактично на підставі п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України та ст. 99 ЦК України, наполягали, що формулювання підстав звільнення позивача саме за п.8 ч.1 ст. 36 КЗпП України є правильним і відповідає фактичним обставинам справи. Зазначили, що позивач не був попереджений про наступне вивільнення, вихідна допомога в розмірі середньої заробітної плати за шість місяців позивачу не виплачувалась і її виплата не передбачена і здійснюватись не буде. Підтвердили, що позивача було звільнено за рішенням загальних зборів власника, які відбулись 18 грудня 2019 року. Позивач був звільнений наказом від 19 грудня 2019 року з 18 грудня 2019 року. Позивачем не оскаржується законність загальних зборів власника, порушення процедури їх скликання тощо. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів. Відповідно до ч. 1 ст.167 Господарського Кодексу України корпоративні права це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Позивач не є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут». Позивач оскаржує його звільнення з посади директора, яке здійснено власником на підставі пункту 8 частини першої статті 36 КЗпП України. Предметом спору не є дотримання органом управління (загальними зборами, наглядовою радою) передбаченої цивільним законодавством та установчими документами юридичної особи процедури ухвалення рішення про таке припинення. На підставі вищевикладеного, ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 квітня 2021 року у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» та ПАТ «Черкасиоленерго» про закриття провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство «Черкасиобленерго», про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу - відмовлено. 23 квітня 2021 року до Соснівського районного суду м. Черкаси надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог, в якій останній просив суд визнати незаконним та скасувати наказ Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» № 423-п/тз від 19 грудня 2019 року «Про припинення повноважень [PERSON] » за п.8 ст.36 КЗпП України; поновити [PERSON] на посаді директора товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут»; стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 2 407 000 гривень; рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку допустити до негайного виконання. В судовому засіданні представник позивача просила поновити строк звернення до суду з уточненими позовними вимогами, остаточно просила суд визнати незаконним та скасувати наказ Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» № 423-п/тз від 19 грудня 2019 року «Про припинення повноважень [PERSON] » за п.8 ст.36 КЗпП України; поновити [PERSON] на посаді директора товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут»; стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 2 407 000 гривень; рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку допустити до негайного виконання. Позовні вимоги в частині витребування у відповідача належним чином завіреної копії наказу № 423-п/тз від 19 грудня 2019 року про звільнення з посади директора товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» [PERSON] ; копії протоколу та рішення Загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут», яким припинено повноваження директора ТОВ «Черкасиенергозбут» [PERSON] та розірвано контракт з Директором товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» від 12 листопада 2019 року до закінчення строку його дії; довідки про розмір виплаченої заробітної плати за останні два місяці, що передували звільненню позивача, зокрема, за жовтень - листопад 2019 року із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, - не підтримала, оскільки вказані документи отримано позивачем. Зазначила, що позивача звільнено відповідачем безпідставно, без попередження про майбутнє вивільнення, без зазначення підстав звільнення. В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення заявлених позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що згідно п.7.4 контракту з Директором товариства з обмеженоювідпводальністю «Черкасиенергозбут» від 12 листопада 2019 року, повноваження керівника можуть бути припинені, а контракт розірваний у будь-який час до закінчення строку його дії за рішенням Загальних зборів учасників. Відповідно до п.7.7 Контракту від 12.11.2019 року, укладеного між позивачем та відповідачем, якщо розірвання контракту проводиться на підставах, встановлених у цьому контракті, але не передбачених чинним законодавством, запис про звільнення у трудовій книжці формулюється з посиланням на пункт 8 частини 1 статті 36 Кодексу законів про працю України. Згідно Закону України від 13 травня 2014 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів», розірвання трудового договору без наведення підстав можливе при припиненні повноважень посадових осіб. Наполягав, що позивача звільнено саме як керівника ТОВ «Черкасиенергозбут». Представник третьої особи - Якушенко В.А. категорично заперечив, що позивач був звільнений фактично на підставі п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України та ст. 99 ЦК України, наполягав, що формулювання звільнення позивача саме за п.8 ч.1 ст. 36 КЗпП України є правильним і відповідає фактичним обставинам справи. Рішенням №9 єдиного засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» - Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» припинено з 18 грудня 2019 року повноваження директора товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» [PERSON] та розірвано укладений з ним контракт від 12 листопада 2019 року. Позивач не був попереджений про наступне вивільнення, вихідна допомога в розмірі шестимісячного середнього заробітку позивачу не виплачувалась. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, надані учасниками справи докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.5 ст. 263 ЦПК України, обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторонни послаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 12 листопада 2019 року між товариством з обмеженою відповідальністю Черкасиенергозбут» та [PERSON] був укладений контракт з Директором товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут». Рішенням №9 єдиного засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» - Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» припинено з 18 грудня 2019 року повноваження директора товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» [PERSON] та розірвано укладений з ним контракт від 12 листопада 2019 року. Видано наказ від 19 грудня 2019 року № 423-п/тз «Про припинення повноважень [PERSON] », яким припинено з 18 грудня 2019 року повноваження директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» [PERSON] та розірвано з ним контракт від 12 листопада 2019 року згідно п.8 ст.36 КЗпП України. Вчинено в трудовій книжці 18 грудня 2019 року запис №6 «Звільнений з підстав, передбачених контрактом, п.8 ст. 36 КЗпП України». Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій з урахуванням уточнення заявлених позовних вимог, просив суд: визнати незаконним та скасувати наказ Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» № 423-п/тз від 19 грудня 2019 року «Про припинення повноважень [PERSON] » за п.8 ст.36 КЗпП України; поновити [PERSON] на посаді директора товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут»; стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 2 407 000 гривень; рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку допустити до негайного виконання. В судовому засіданні представник позивача просила поновити строк звернення до суду з уточненими позовними вимогами, остаточно просила суд визнати незаконним та скасувати наказ Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» № 423-п/тз від 19 грудня 2019 року «Про припинення повноважень [PERSON] » за п.8 ст.36 КЗпП України; поновити [PERSON] на посаді директора товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут»; стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 2 407 000 гривень; рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку допустити до негайного виконання. Позовні вимоги в частині витребування у відповідача належним чином завіреної копії наказу № 423-п/тз від 19 грудня 2019 року про звільнення з посади директора товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» [PERSON] ; копії протоколу та рішення Загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут», яким припинено повноваження директора ТОВ «Черкасиенергозбут» [PERSON] та розірвано контракт з Директором товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» від 12 листопада 2019 року до закінчення строку його дії; довідки про розмір виплаченої заробітної плати за останні два місяці, що передували звільненню позивача, зокрема, за жовтень - листопад 2019 року із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, - не підтримала, оскільки зазначені документи позивачем отримані в ході розгляду справи. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених уим Кодексом випадках. 12 листопада 2019 року між товариством з обмеженою відповідальністю Черкасиенергозбут» та [PERSON] був укладений контракт з Директором товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут». Згідно п. 1.2 контракту з Директором товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» від 12 листопада 2019 року, керівник є посадовою особою ТОВ «Черкасиенергобут» і діє відповідно до повноважень, визначених для керівника статутом ТОВ «Черкасиенергозбут» та/або покладених на керівника (делегованих керівнику) згідно із рішенням загальних зборів учасників. Відповідно до п.7.4 контракту з Директором товариства з обмеженою відпводальністю «Черкасиенергозбут» від 12 листопада 2019 року, повноваження керівника можуть бути припинені, а контракт розірваний у будь-який час до закінчення строку його дії за рішенням Загальних зборів учасників. Згідно п.8.2 Статуту ТОВ «Черкасиенергозбут», органами ТОВ «Черкасиенергозбут» є: - загальні збори - вищий орган ТОВ «Черкасиенергозбут»; - директор ТОВ « Черкасиенергозбут» - одноосібний виконавчий орган ТОВ «Черкасиенергозбут». Відповідно до п.8.4 Статуту ТОВ «Черкасиенергозбут», директор є посадовою особою ТОВ «Черкасиенергозбут». Згідно п. 8.5 Статуту ТОВ «Черкасиенергозбут», обрання та припинення повноважень посадових осіб ТОВ «Черкасиенергозбут», здійснюється відповідно до Статуту і законодавства України. Відповідно до підпункту 6) пункту 9.2 Статуту ТОВ «Черкасиенергозбут», загальні збори можуть вирішувати будь-які питання діяльності ТОВ «Черкасиенергозбут»; до виклюної компетенції загальних зборів належить обрання, відсторонення або припинення повноважень директора ТОВ «Черкасиенергозбут», встановлення розміру його винагороди. Згідно п.9.3 Статуту ТОВ « Черкасиенергозбут», питання передбачені пунктом 9.2 Статуту, та інші питання, віднесені законодавством України до компетенції вищого органу ТОВ «Черкасиенергозбут», не можуть бути віднесені до компетенції інших органів ТОВ « Черкасиенергозбут» , якщо інше не передбачео законодавством України. Відповідно до ч.13 ст. 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», у разі припинення повноважень одноосібного виконавчого органу або члена колегіального виконавчого органу договір із цією особою вважається припиненим. Згідно ч.3 ст. 99 Цивільного кодексу України, повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь - який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень. Рішенням №9 єдиного засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» - Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» припинено з 18 грудня 2019 року повноваження директора товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» [PERSON] та розірвано укладений з ним контракт від 12 листопада 2019 року. Відповідно до п.п. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Згідно правового висновку, який міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 лютого 2021 року у справі № 753/17776/19, «Згідно з пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України, крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку припинення повноважень посадових осіб. Тобто пункт 5 частини першої статті 41 КЗпП України кореспондується з положеннями частини третьої статті 99 ЦК України. Зміни до статті 41 КЗпП України, а саме: доповнення цієї статті пунктом 5, внесено Законом України від 13 травня 2014 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів», який набрав чинності з 01 червня 2014 року. Згідно з пояснювальною запискою до проекту вказаного Закону передбачається, що така підстава розірвання трудового договору забезпечить «можливість розірвання трудового договору без наведення підстав при припиненні повноважень посадових осіб». Враховуючи викладене, рішення №9 єдиного засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» - Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» від 18 грудня 2019 року винесене з дотриманням вимог ст. 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», ч.3 ст. 99 Цивільного кодексу України, п.5 ч.1 ст. 41 КЗпП України та Статуту ТОВ «Черкасиенергозбут». Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. Згідно правового висновку Верховного суду у постанові від 07 лютого 2018 року у справі № 711/5711/16-ц, «відповідно до частини 3 статті 99 ЦК України повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень. Згідно пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку припинення повноважень посадових осіб. Тлумачення пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України та частини 3 статті 99 ЦК України свідчить, що припинення повноважень члена виконавчого органу може відбутися у будь-який час та з будь-яких підстав. При цьому припинення повноважень члена виконавчого органу гарантується нормами цивільного права для припинення або запобіганню негативного впливу на управлінську діяльність товариства. Необхідність таких правил обумовлена специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління. Згідно статті 92 ЦК України дієздатність юридичної особи здійснюється через її органи. Поняття дієздатності є цивілістичним, а отже, формування, зміна та припинення органів юридичної особи регулюються цивільним законодавством. Той факт, що члени колегіального виконавчого органу господарського товариства чи одноособовий його керівник перебувають у трудових відносинах із товариством, не встановлює пріоритет трудового регулювання над цивілістичним, оскільки до цих відносин не може застосовуватися модель «роботодавець - працівник», властива трудовим відносинам. Правовий статус членів колегіального виконавчого органу господарського товариства чи одноособового його керівника значно відрізняється від статусу інших працівників, що обумовлено специфікою його трудової діяльності, яка полягає у виконанні ним функцій по управлінню товариством. Таким чином, передбачена пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України підстава розірвання трудового договору не передбачає необхідності попереднього повідомлення про звільнення, з`ясування вини працівника, доцільності та причини звільнення, врахування попередньої роботи та інших позитивних результатів». В судовому засіданні представник позивача, представник відповідача та представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору наполягали, що позивач був звільнений з посади директора ТОВ «Черкасиенергозбут» саме як керівник ТОВ «Черкасиенергозбут», який є одноосібним виконавчим органом ТОВ «Черкасиенергозбут». Позивачем не заявлено вимоги про визнання недійсним чи скасування рішення №9 єдиного засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» - Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго», яким припинено з 18 грудня повноваження директора товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» [PERSON] та розірвано укладений з ним контракт від 12 листопада 2019 року. Рішення №9 єдиного засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» - Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» від 18 грудня 2019 року не визнано недійсним, не скасоване і є чинним. Враховуючи викладене, звільнення позивача, як посадової особи, керівника та одноособового виконавчого органу ТОВ «Черкасиенергозбут» здійснено з дотриманням вимог ч.3 ст.99 Цивільного кодексу України, п.5 ч.1 ст. 41КЗпП України та Статуту ТОВ «Черкасиенергозбут». Підстави для поновлення позивача на посаді Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» - відсутні. Згідно п.7.7 контракту з Директором товариства з обмеженою відпводальністю «Черкасиенергозбут» від 12 листопада 2019 року, якщо розірвання контракту проводиться на підставах, встановлених у цьому контракті, але не передбачених чинним законодавством, запис про звільнення у трудовій книжці формулюється з посиланням на пункт 8 частини 1 статті 36 Кодексу законів про працю України. В обґрунтування звільнення позивача на підставі п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України, відповідач посилається на п.7.4 та п.7.7 контракту з Директором товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» від 12 листопада 2021 року. Згідно п.7.4 контракту з Директором товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» від 12 листопада 2019 року, повноваження керівника можуть бути припинені, а контракт розірваний у будь-який час до закінчення строку його дії за рішенням загальних зборів учасників. Пункт 7.4 контракту з Директором товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» від 12 листопада 2019 року є тотожним за змістом ч.3 ст.99 Цивільного кодексу України та п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України. Відповідно до п.7.7 контракту з Директором товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» від 12 листопада 2019 року, якщо розірвання Контракту проводиться на підставах, встановлених у цьому контракті, але не передбачених чинним законодавством, запис про звільнення в трудовій книжці керівника формується з посиланням на п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Але, відповідачем при формулюванні причин звільнення позивача не враховано ч.3 ст.99 Цивільного кодексу України та п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України. Так, 12 листопада 2019 року між товариством з обмеженою відповідальністю Черкасиенергозбут» та [PERSON] був укладений контракт з Директором товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут». Згідно п. 1.2 контракту з Директором товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» від 12 листопада 2019 року, керівник є посадовою особою ТОВ «Черкасиенергобут» і діє відповідно до повноважень, визначених для керівника статутом ТОВ «Черкасиенергозбут» та/або покладених на керівника (делегованих керівнику) згідно із рішенням загальних зборів учасників. Відповідно до п.7.4 контракту з Директором товариства з обмеженою відпводальністю «Черкасиенергозбут» від 12 листопада 2019 року, повноваження керівника можуть бути припинені, а контракт розірваний у будь-який час до закінчення строку його дії за рішенням Загальних зборів учасників. Згідно п.8.2 Статуту ТОВ «Черкасиенергозбут», органами ТОВ «Черкасиенергозбут» є: - загальні збори - вищий орган ТОВ «Черкасиенергозбут»; - директор ТОВ « Черкасиенергозбут» - одноосібний виконавчий орган ТОВ «Черкасиенергозбут». Відповідно до п.8.4 Статуту ТОВ «Черкасиенергозбут», директор є посадовою особою ТОВ «Черкасиенергозбут». Згідно п. 8.5 Статуту ТОВ «Черкасиенергозбут», обрання та припинення повноважень посадових осіб ТОВ «Черкасиенергозбут», здійснюється відповідно до Статуту і законодавства України. Відповідно до підпункту 6) пункту 9.2 Статуту ТОВ «Черкасиенергозбут», загальні збори можуть вирішувати будь-які питання діяльності ТОВ «Черкасиенергозбут»; до виклюної компетенції загальних зборів належить обрання, відсторонення або припинення повноважень директора ТОВ «Черкасиенергозбут», встановлення розміру його винагороди. Згідно п.9.3 Статуту ТОВ « Черкасиенергозбут», питання передбачені пунктом 9.2 Статуту, та інші питання, віднесені законодавством України до компетенції вищого органу ТОВ «Черкасиенергозбут», не можуть бути віднесені до компетенції інших органів ТОВ « Черкасиенергозбут» , якщо інше не передбачео законодавством України. Відповідно до ч.13 ст. 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», у разі припинення повноважень одноосібного виконавчого органу або члена колегіального виконавчого органу договір із цією особою вважається припиненим. Згідно ч.3 ст. 99 Цивільного кодексу України, повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь - який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень. Відповідно до ст.21 КЗпП України, контракт є особливою формою трудового договору. Згідно п.8.2 контракту з Директором товариства з обмеженою відповідальністю « Черкасиенергозбут», контракт є особливою формою трудового договору і регулює трудові відносини між керівником та ТОВ «Черкасиенергозбут». Згідно п.5 ч.1ст.41 КЗпП України, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випаку припинення повноважень посадових осіб. Розірвання контракту з Директором товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» від 12 листопада 2019 року здійснено відповідачем на підставах, встановлених у цьому контракті, і передбачених чинним законодавством, а саме: ч.3 ст.99 Цивільного кодексу України та п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України. Згідно п.7.7 контракту з Директором товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» від 12 листопада 2019 року, якщо розірвання Контракту проводиться на підставах, встановлених у цьому контракті, але не передбачених чинним законодавством, запис про звільнення в трудовій книжці керівника формується з посиланням на п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Враховуючи викладене, відповідачем звільнено позивача з неправильним формулюванням причин звільнення згідно п.8 ч.1 ст. 36 КЗпП України,оскільки фактично звільнення позивача здійснено відповідачем з підстав, встановлених у контракті з Директором товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» від 12 листопада 2019 року,і передбачених ч.3 ст.99 Цивільного кодексу України та п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України. Згідно ст. 235 КЗпП України, у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. Відповідно до правового висновку Верховного Суду в постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 465/8060/15-ц, «суд ухвалює рішення про зміну формулювання причин звільнення виключно у тих випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, за умови коли підстава, за якою звільнено працівника, є законною, а неправильним є лише формулювання причин звільнення в наказі та трудовій книжці працівника, що не відповідає встановленим судами обставин». Враховуючи викладене, оскільки підстави для поновлення позивача на роботі відсутні, необхідно змінити формулювання причин звільнення позивача в наказі директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» Самойленко Р.Ю. № 423-п/тз від 19 грудня 2019 року з «припинити з 18 грудня 2019 року повноваження директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» [PERSON] , та розірвати з ним контракт від 12 листопада 2019 року згідно п.8 ст.36 КЗпП України, з підстав, передбачених контрактом за рішенням загальних зборів учасників» на «припинити з 19 грудня 2019 року повноваження директора товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» [PERSON] та розірвати з ним контракт від 12 листопада 2019 року на підставі п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України - припинення повноважень посадових осіб». Наказом від 19 грудня 2019 року № 423-п/тз «Про припинення повноважень [PERSON] », повноваження позивача припинено та розірвано з ним контракт - з 18 грудня 2019 року. В судовому засіданні представник відповідача повідомив, що відповідно до пункту 13 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» відомості про звільнення позивача внесені до Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 19 грудня 2019 року. Докази на підтвердження вказаного факту представником відповідача суду не надані і в матералах справи відсутні. Представник позивача в судовому засіданні повідомила, що 18 грудня 2019 року позивач перебував у відрядженні. Наказу про відрядження директора ТОВ «Черкасиенергозбут» [PERSON] від 18 грудня 2019 року представником позивача не надано. Докази на підтвердження факту перебування позивача у відрядженні 18 грудня позивачем та його представником суду не надані і в матеріалах справи відсутні. Відповідно до ст.47 КЗпП України, у разі звільнення працвника з ініціатива власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. Рішенням №9 єдиного засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» - Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» припинено з 18 грудня 2019 року повноваження директора товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» [PERSON] та розірвано укладений з ним контракт від 12 листопада 2019 року. Видано наказ від 19 грудня 2019 року № 423-п/тз «Про припинення повноважень [PERSON] », яким припинено з 18 грудня 2019 року повноваження директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» [PERSON] та розірвано з ним контракт від 12 листопада 2019 року згідно п.8 ст.36 КЗпП України. 19 грудня 2019 року о 15 годині 38 хвилин позивача було ознайомлено з наказом, що підтверджується підписом останнього на копії наказу і не заперечується позивачем. Після ознайомлення [PERSON] з наказом, йому було підготовлено належним чином завірену копію наказу, яку останній відмовився отримувати, про що 19 грудня 2019 року був складений «Акт про відмову [PERSON] отримати копію наказу від 19 грудня 2019 року № 423-п/тз «Про припинення повноважень [PERSON] », який підписаний головним бухгалтером ТОВ «Черкасиенергозбут» Ярош О.В., начальником відділу персоналу ТОВ «Черкасиенергозбут» Завріною Л.М. та головою первинної профспілкової організації ТОВ «Черкасиенергозбут» Олійник Ю.Є. 19 грудня 2019 року копію наказу від 19 грудня 2019 року № 423-п/тз «Про припинення повноважень [PERSON] » та примірник «Акту про відмову [PERSON] отримати копію наказу від 19 грудня 2019 року № 423-п/тз «Про припинення повноважень [PERSON] » направлено цінним листом з описом вкладення, який 26 грудня 2019 року було повернуто відповідачу з відміткою про відсутність адресата. В судовому засіданні позивач підтвердив, що він був ознайомлений з наказом № 423-п/тз від 19 грудня 2019 року «Про припинення повноважень [PERSON] » 19 грудня 2019 року, оскільки 18 грудня 2019 року перебував у відрядженні. Доказів перебування у відрядженні 18 грудня 2019 року суду не надав. Представник відповідача в судовому засіданні підтвердив, що оскаржений наказ, від 19 грудня 2019 року № 423-п/тз «Про припинення повноважень [PERSON] », яким припинено з 18 грудня 2019 року повноваження директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» [PERSON] та розірвано з ним контракт від 12 листопада 2019 року, виданий фактично 19 грудня 2019 року. З вказаним наказом позивач був ознайомлений відповідачем 19 грудня 2019 року. Враховуючи викладене, відповідно до ст. 47 КЗпП України, ч.4 ст. 263 ЦПК України, згідно правового висновку Верховного Суду України в постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 465/8060/15-ц, оскільки підстави для поновлення позивача на роботі відсутні, необхідно змінити дату звільнення відповідача з 18 грудня 2019 року на 19 грудня 2019 року. Статтею 47 КЗпП України передбачено обов`язок власника або уповноваженого ним органу видати працівнику день звільнення належним чином оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу. Відповідно до п.п. 2.4, 2.5 Інструкції Про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці, Міністерством юстиції та Міністерством соцзахисту населення від 20 липня 1993 року № 58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, … вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження). В трудовій книжці [PERSON] , а саме: у розділі «Відомості про роботу» «Запис № 6 від 18 грудня 2019 року зазначено: «Звільнений з підстав, передбачених контрактом, п.8 ст. 36 КЗпП України». В графі «на підставі чого внесено запис (документ, його дата і номер)» зазначено: «Наказ від 19 грудня 2019 року № 423-п/тз». Враховуючи викладене, в порушення п.п.2.4, 2.5 Інструкції Про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці, Міністерством юстиції та Міністерством соцзахисту населення від 20 липня 1993 року № 58, запис в трудовій книжці позивача внесено до видання наказу від 19 грудня 2019 року. Згідно п.2.10 Інструкції у разі необхідності зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі 3 пишеться: "Запис за N таким-то недійсний. Прийнятий за такою-то професією (посадою)" і у графі 4 повторюються дата і номер наказу (розпорядження) власника або уповноваженого ним органу, запис з якого неправильно внесений до трудової книжки. У такому ж порядку визнається недійсним запис про звільнення і переведення на іншу постійну роботу у разі незаконного звільнення або переведення, установленого органом, який розглядає трудові спори, і поновлення на попередній роботі або зміни формулювання причини звільнення. Наприклад, пишеться: "Запис за N таким-то є недійсним, поновлений на попередній роботі". При зміні формулювання причини звільнення пишеться: "Запис за № таким-то є недійсним, звільнений ..." і зазначається нове формулювання. Враховуючи викладене, необхідно зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» внести зміни до трудової книжки [PERSON] , а саме: у розділі «Відомості про роботу» «Запис № 6 від 18 грудня 2019 року «Звільнений з підстав, передбачених контрактом, п.8 ст. 36 КЗпП України» - вважати недійсним та внести новий запис «Запис № 6 від 19 грудня 2019 року «Звільнений на підставі п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України - припинення повноважень посадових осіб». В постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 520/11437/16-ц зазначено: «За змістом статті 22 КЗпП України, будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається». Відповідно до ст. 44 КЗпП України, при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41 цього Кодексу, виплачується вихідна допомога у розмірі не менше, ніж шестимісячний середній заробіток. Згідно довідки ТОВ «Черкасиенергозбут» від 27 квітня 2021 року за вих. 1131/01/01, сукупний дохід [PERSON] за період жовтень - листопад 2019 року становить 309 570 гривень в тому числі: жовтнень 2019 року - 140 250 гривень; листопад 2019 року - 169500 гривень. Враховуючи викладене, відповідно до ст.ст. 22, 44 КЗпП України, відповідач зобов`язаний виплатити на користь позивача вихідну допомогу в розмірі шестимісячного середнього заробітку в сумі 929250 гривень. Згідно правового висновку в постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 817/893/17, «сума, яку суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як вихідна допомога, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми вихідної допомоги, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із вихідної допомоги при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума вихідної допомоги зменшується на суму податків і зборів». [PERSON] звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовною заявою, в якій просив: - визнати незаконним та скасувати наказ товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» №423-п/тз від 19 грудня 2019 року про звільнення з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» [PERSON] за ч. 8 ст. 36 КЗпП України; - поновити [PERSON] на посаді директора товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут»; - стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу; - витребувати у відповідача належним чином завірену копію наказу № 423-п/тз від 19 грудня 2019 року про звільнення з посади директора товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» [PERSON] , копію протоколу та рішення Загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут»,яким припинено повноваження директора ТОВ «Черкасиенергозбут» [PERSON] та розірвано контракт з Директором товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» від 12 листопада 2019 року до закінчення строку його дії, довідку про розмір виплаченої заробітної плати за останні два місяці, що передували звільненню позивача, зокрема, за жовтень - листопад 2019 року із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади. Таким чином, позивачем заявлено чотири позовні вимоги, в тому числі три вимоги немайнового характеру і одну вимогу майнового характеру. Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В постанові Верховного Суду від 1 січня 2019 року у справі № 728/2955/19 зазначено, що «починаючи з 01 вересня 2015 року позивачі в справах з позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі». Як зазначено в ухвалі Верховного Суду від 22 липня 2019 року у справі № 488/769/17, «пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях. Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18)». Враховуючи викладене, позивач не звільнений від сплати судового збору при зверненні з вимогами про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та скасування наказу про звільнення. Згідно п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Враховуючи викладене, позивач звільнений від сплати судового збору в частині заявлених позовних вимог вимог про поновлення на роботі. Таким чином, при зверненні з вказаною позовною заявою позивач повинен був сплатити судовий збір за дві немайнові вимоги та одну майнову вимогу. Згідно п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року встановлено в розмірі 2102 гривні. Враховуючи викладене, при зверненні з вказаною позовною заявою позивач повинен був сплатити судовий збір в розмірі 12190 гривень 60 копійок за дві немайнові вимоги та одну майнову вимогу. Згідно квитанції 0.0.1605914870.1 від 05 лютого 2020 року позивачем сплачено сдовий збір в сумі 840 гривень 80 копійок. Крім того, згідно квитанції № 29 від 26 квітня 2021 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 11350 гривень 00 копійок. Всього при зверненні з вказаною позовної заявою позивачем сплачено судовий збір в розмірі 12190 гривень 80 копійок (840 гривень 80 копійок + 11350 гривень 00 копійок) Враховуючи викладене, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 20 копійок зайве сплаченого останнім судового збору при зверненні до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою. (12190 гривень 80 копійок -12190 гривень 60 копійок). Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути частину судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з вказаною позовною заявою, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подається фізичною особою, ставка судового збору становить1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Позивачем заявлено майнову вимогу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 2 407 000 гривень. Відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивач не звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з вказаною позовною вимогою. Враховуючи викладене, відповідно до ст.ст.4,5 Закону України «Про судовий збір», позивач при зверненні до Соснівського районного суду м. Черкаси з вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» на користь [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 2 407 000 гривень, зобов`язаний був сплатити судовий збір в розмірі 10510 гривень (5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року). 929 250 (дев`ятсот двадцять дев`ять тисяч двісті п`ятдесят) гривень (вимоги позивача, які підлягають задоволенню) відповідають 38,61 % від розміру заявленої майнової вимоги - 2 407 000 гривень, отже, саме такий відсоток від сплаченого позивачем судового збору необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, що в грошовому еквіваленті становить 4061 гривню 07 копійок (38,61 % від суми 10510 гривень). На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 21, 36, 41, 44, 116, 232, 233, 235 КЗпП України, згідно ч.3 ст.99 Цивільного кодексу України, згідно ст.ст. 11, 28, 37, ч.13 ст.39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», згідно ст.ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» та

Outcome: partial