Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Український прогрес» та дочірнього підприємства «Омега-Прогрес» товариства з обмеженою відповідальністю «Український прогрес» про захист прав споживача, визнання договору недійсним та стягнення коштів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03 червня 2015 року, маючи намір отримати позику у розмірі 50000 грн., уклав угоду № 202962 з ТОВ "Український Прогрес", та угоду № 102962 з відповідачем ДП "Омега-Прогрес" ТОВ "Український Прогрес". З метою отримання позики він сплатив на користь відповідача ДП «Омега-Прогрес» перший внесок в розмірі 1800,00 грн., сплата якого була обов'язковою умовою для отримання кредиту. 04 червня 2006 року для пришвидшення видачі позики він сплатив додаткову суму коштів у розмірі 3000,00 гривень. Після детального ознайомлення з умовами укладених ним договорів зрозумів, що ТОВ "Український Прогрес" позик не видає та не кредитує, в результаті чого зрозумів, що представником відповідачів його введено в оману шляхом надання неправдивої інформації, яка вплинула на його волевиявлення. Позивач вказує, що згідно умов укладеного з ТОВ "Український Прогрес" договору вбачаються ознаки здійснення останнім нечесної підприємницької практики, так як товариство позики не надає, а він стає лише учасником пропозиції товариства, згідно якої зобов'язується щомісяця перераховувати фіксовану суму до грошового фонду учасників, після формування якого у нього виникне право на отримання позики. Зазначає, що реалізація ним права на отримання позики, як учасника системи, поставлена у залежність від дій інших учасників системи, з якими він у правовідносини не вступав та між ними не виникало будь-яких прав та обов'язків. ТОВ "Український Прогрес" за умовами укладеного договору формує групу клієнтів системи (об'єднання замовників) та формує Фонд даної групи за рахунок сплати останніми щомісячних платежів. Розподіл Фонду групи згідно умов укладеного між ним та ТОВ "Український Прогрес" здійснюється з порушенням п.7 ч.3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» по пірамідальній схемі, так як один учасник програми за свої власні кошти без інвестування коштів товариства надає позику іншому учаснику програми. Вважає, що умови укладеного з відповідачем ДП "Омега-Прогрес" договору порушують його права, як споживача, на отримання доступної інформації про послугу з надання позики, за якою він звернувся до ТОВ "Український Прогрес". Зазначає, що діяльність відповідача за умовами укладеного з ним договору сприяє розвитку діяльності третьої особи із застосуванням нечесної підприємницької практики у вигляді створення та експлуатації пірамідальної схеми, а відтак відповідач є учасником діяльності, забороненої Законом України «Про захист прав споживачів» З посиланням на ч. 5, 6 ст. 19 зазначеного Закону вважає укладені ним з ТОВ "Український Прогрес" та з ДП "Омега-Прогрес" правочини нікчемними, просить застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину та стягнути з відповідача сплачені ним грошові кошти в розмірі 4800,00 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Представники відповідачів, будучи у встановленому законом порядку повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, заперечень проти позову не надали. За вказаних обставин неявка представників відповідачів не є перешкодою для розгляду справи у їх відсутності, тому відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд, за згодою позивача, протокольно ухвалив про заочний розгляд справи та винесення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 червня 2015 року позивач уклав з відповідачем ДП "Омега-Прогрес" договір № 102962 про надання послуг із оформлення договору та включення Замовника до "Фінансової пропозиції" (надалі - Договір), за умовами якого [PERSON] (далі Замовник) доручив, а ДП "Омега-Прогрес" (далі Компанія) прийняло на себе зобов'язання здійснити дії, спрямовані на отримання позивачем позики на умовах "Фінансової Пропозиції", а саме, забезпечити оформлення Угоди про участь в Пропозиції між Компанією та Замовником, надати інформаційно-консультаційні, довідкові послуги з питань діяльності та подальшої участі Замовника у "Фінансовій Пропозиції" (пункт 1.1 Договору). В цей же день, 03 червня 2015 року позивач уклав з відповідачем ТОВ "Український Прогрес" Угоду № 202962 (надалі - Угода), предметом якої є надання товариством системи послуг, спрямованих на отримання [PERSON] (Замовник) позики на суму 50 000 грн., яка зазначена в Додатку №1 до Угоди, на умовах "Фінансової Пропозиції", які викладені у Додатку № 2 до Угоди. Зі змісту Угоди вбачається, що її предметом є надання ТОВ "Український Прогрес" системи послуг, спрямованих на отримання Позики на суму, яка зазначена у Додатку №1 до Угоди, на умовах «Фінансової Пропозиції» (Додаток 2 до Угоди), тобто послуги з адміністрування фінансових активів, яка відповідно до п.3 ч.1 ст. 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» від 01.06.2000 року № 1775-ІІІ та п.11-1 ч.1 ст.4, п.4 ч.1 ст.34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12 липня 2001 року № 2664-ІІІ підлягає обов'язковому ліцензуванню. Відповідно до п.2.1 Угоди ТОВ "Український Прогрес" зобов'язувалося виконувати адміністрування Об'єднання Замовників та вчиняти правочини, які сприяють виконанню умов цієї Угоди та здійснювати наступні дії: сформувати Об'єднання Замовників, організувати та проводити 1 та 15 числа кожного місяця процедуру видачі Дозволів, які надають право на отримання замовником позики, здійснювати оплату товару з Грошового Фонду та передати його Замовнику, надавати інші послуги, зазначені в умовах Угоди та Додатках до неї. Положеннями Додатку № 2 до Угоди № 202962 визначено Умови "Фінансової Пропозиції", які містять визначення вжитих в Угоді термінів, а також інші положення, в яких, зокрема, передбачено правила формування Об'єднання Замовників, порядок розрахунків замовника та процедуру видачі позики, відповідальність сторін тощо. Так, згідно ст.5 Додатку № 2 до Угоди № 202962 видача позики здійснюється після формування групи (Об'єднання замовників), організації процедури видачі Дозволів на отримання позики, на підставі виданого Дозволу на отримання позики, за умови наявності достатніх коштів у Грошовому фонді, який формується за рахунок платежів учасників групи, та видача позики здійснюється на користь учасника групи, який здійснив платежі в найбільшому розмірі. Згідно п.3.1 Угоди на позивача покладено обов'язок дотримуватись умов "Фінансової Пропозиції", сплатити Фінансове Забезпечення, зазначене у Додатку № 1 до Угоди в розмірі 1800,00 грн., а також сплачувати Щомісячний платіж, визначений у Додатку № 1 до Угоди, який згідно положень Додатку № 2 до Угоди складається з чистого платежу в розмірі 416,67 грн. та відсотку за обслуговування. Водночас згідно п.2.1 Договору №102962 вартість послуг Компанії з надання консультацій, підготовки відповідної документації Замовника та подальшого їх супроводу, є договірною і сплачується шляхом перерахування 100% попередньої оплати на банківський рахунок Компанії, одночасно з підписанням сторонами даного Договору. Згідно банківських квитанцій № 03062015115615 та від 03 червня 2015 року та № 393334329.1 від 04 червня 2015 року [PERSON] перерахував на користь ДП "Омега Прогрес" грошові кошти в сумі 1800,00 грн. та 3000,00 грн. відповідно за оплату послуг по Угоді №102962. Отримання відповідачем вищевказаних коштів не спростовано. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно ч.1, п.7 ч.3, ч.6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Забороняються як такі, що вводять в оману: утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Таким чином, Закон України «Про захист прав споживачів» встановив недійсність правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введені в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми. При цьому в зазначеному Законі нормативне визначення поняття "пірамідальної схеми" не надано, однак визначені ознаки, які відносять діяльність суб'єкта підприємництва до "пірамідальної схеми" . Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у спорі про визнання правочину недійсним як такого, що здійснений з використанням нечесної підприємницької практики (справа №6-40цс 13) поняття "пірамідальна схема" у розумінні п.7 ч.3 ст.19 Закону має такі ознаки : а) здійснення сплати за можливість одержання учасником компенсації; б) компенсація надається за рахунок залучення учасником інших споживачів схеми; в) відсутність продажу або споживання товару. Таким чином, для кваліфікації "пірамідальної схеми" необхідна наявність зазначених ознак. Відсутність вищевказаних ознак виключає можливість визнання схеми як "пірамідальної", тобто такої, що порушує норми чинного законодавства України. Зі змісту Угоди № 202962 від 03 червня 2015 року та додатків до неї судом встановлено, що ТОВ «Український Прогрес» формує групу учасників (Об'єднання замовників), надалі створює фонд даної групи (Грошовий фонд) за рахунок чистих щомісячних платежів, сплачених позивачем та іншими учасниками групи (тобто за кошти учасників Об'єднання замовників), а потім двічі на місяць 1 та 15 числа розподіляє фонд групи між її учасниками, але право на отримання позики отримують не всі учасники, а тільки ті, які зробили найбільшу кількість щомісячних та авансових платежів, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що розподіл фонду групи здійснюється по пірамідальній схемі, що порушує вимоги ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», коли один учасник групи за свої власні кошти без інвестування коштів ТОВ «Український Прогрес» надає позику іншому учаснику групи. За таких обставин суд приходить до висновку, що діяльність ТОВ «Український Прогрес» за Угодою № 202962 від 03 червня 2015 року є функціонуванням «пірамідальної схеми», суперечить п.7 ч.3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» у зв'язку з наявністю головних ознак «пірамідальної схеми» - безтоварність, здійснення сплати за можливість одержання учасником компенсації (в даному випадку - позики), та сплата компенсації одним учасником за рахунок інших, оскільки учасник групи отримує позику за рахунок об'єднання платежів інших учасників групи. При віднесенні схеми до пірамідальної суд також враховує й інші норми чинного законодавства України, що регулюють спірні правовідносини, оскільки діяльність ТОВ «Український Прогрес» з адміністрування фінансових активів підпадає під поняття «фінансова послуга». Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та держане регулювання ринків фінансових послуг» під поняттям "фінансова послуга" розуміється операція з фінансовими активами, що здійснюється в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Законом України від 2 червня 2011 року № 3462-ІV «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг» внесено зміни до ч.1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» та доповнено цю статтю п.11-1, відповідно до якого до фінансових послуг віднесено послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. На підставі цього Закону Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (як уповноважений державний орган) затвердила Ліцензійні умови провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах (розпорядження від 9 жовтня 2012 року № 1676 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах»), які закріпили визначення, сутність, правовий статус учасників (і вимоги до них) такого виду фінансових правовідносин, як придбання товарів у групах. З аналізу Ліцензійних умов слід зробити висновок про те, що діяльність таких груп направлена на легітимне використання фінансової схеми із залученням грошових коштів споживачів для придбання певного виду товарів. Згідно з п. 1.2 ч.1 Ліцензійних умов адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групі - це фінансова послуга, що надається ліцензіатом і передбачає залучення грошових коштів учасників групи, об'єднання цих коштів з метою придбання та розподілу товарів між учасниками групи. Як вбачається з наведеного, законодавець розрізняє ознаки, що застосовуються до поняття "пірамідальна схема" та "придбання товарів у групах". Якщо перше є порушенням законодавства, то друге, за умови отримання відповідного дозволу та дотримання всіх встановлених вимог, є легітимною підприємницькою діяльністю. В матеріалах справи відсутні, а відповідачами не надано доказів на підтвердження отримання ними відповідної ліцензії на здійснення діяльності (надання фінансової послуги) з адміністрування фінансових активів, за відсутності якої існують підстави вважати здійснення товариством такої діяльності нелегітимною (без достатніх для цього правових підстав). Відповідно до п.7 ч.3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» забороняється як такі, що вводять в оману утворення, експлуатація та сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Із змісту Договору № 102962 від 03 червня 2015 року , укладеного між [PERSON] та відповідачем вбачається, що діяльність дочірнього підприємства «Омега-Прогрес» за вищевказаним договором спрямована на сприяння розвитку пірамідальної схеми шляхом залучення нових учасників до укладення правочинів з материнським підприємством ТОВ «Український Прогрес», а відтак суд приходить до висновку, що діяльність ДП «Український Прогрес» за Договором № 102962 від 03 червня 2015 року є сприянням функціонування «пірамідальної схеми», що прямо заборонено п.7 ч.3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів». Як роз'яснено у п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 року, у разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину. Відповідно до ч.6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Частиною 2 ст. 215 ЦК України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В свою чергу ухвалюючи рішення в даній цивільній справі суд враховує те, що Договір № 102962 від 03 червня 2015 року, укладений між позивачем та ДП «Омега-Прогрес», а також Угода № 202962 від 03 червня 2015 року, укладена між позивачем і ТОВ «Український Прогрес» є недійсними в силу ч.1, п.7 ч.3, ч.6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» (нікчемні правочини), оскільки здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, а отже в даному випадку, в силу положень ч. 2 ст. 215 ЦК України визнання вказаних правочинів недійсними судом не вимагається в силу їх нікчемності. Виходячи з викладеного, перевіривши надані позивачем [PERSON] докази в межах заявлених ним вимог, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову, в зв'язку з чим сплачені ним кошти за нікчемними правочинами підлягають стягненню з відповідача на користь якого такі були сплачені в сумі 4800,00 грн., як безпідставно одержані.

Outcome: approved