Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

[PERSON], звернувшись до суду з позовом, просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем 07.03.2014 року, в якому народилася дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] Позовні вимоги обгрунтовує тим, що сімейне життя не склалася з вини відповідача, який принижує її, обзиває, а останнім часом став наносити побої, матеріально сімю не утримує, вони проживають окремо і примирення є неможливим. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та додатково пояснила, що відповідач за час спільного проживання безпідставно її ревнував та вчиняв з цього приводу скандали, наносячи їй побої; завжди проводив час із друзями, а на неї і дітей в нього не вистачало ні часу, ні грошей. Не витримавши такої напруги, в липні 2017 року вона забрала дітей і стала жити окремо. Відповідач не вчинив ніяких дій щодо примирення. Просить шлюб розірвати, оскільки часті скандали, що супроводжувалися бійками, спричиняють душевні страждання не тілький їй, але й дітям, які тепер ( відколи вони проживають окремо) стали спокійніші. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, про причину неявки суд не повідомив, незважаючи на те, що про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином про що свідчить повідомлення про вручення. Зі згоди позивача суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України .\~ Суд,заслухавши пояснення позивача, її представника, повно та всебічно з"ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, безпосередньо дослідивши наявні докази у справі та надавши їм оцінку, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що сторони уклали шлюб 07.03.2014 року у Болехівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківської області, актовий запис №6 (а.с.4). В цьому шлюбі народилися діти: дочка [PERSON],[INFO] та син [PERSON],26.10.2014 р.н.(а.с.5-6), які проживають з позивачем (а.с. 7). Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини справи. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пленум ВСУ у п.10 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, роз"яснив, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Доводи позивача про те, що її подальше спільне життя з відповідачем внаслідок непорозумінь та неприязних стосунків, що склалися між ними, буде суперечити її інтересам та інтересам їхніх дітей, заслуговують на увагу. Встановлено, що причинами розладу подружніх відносин є те, що із-за частих скандалів, які вчиняв відповідач щодо своєї дружини, під час яких принижував, обзивав та наносив побої, позивач втратила почуття любові, поваги до нього. І подальше проживання з відповідачем, неодмінно викличе психологічні стреси, від яких необхідно вберегти не тільки позивача, але й малолітніх дітей. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов"язаний утверджувати в сім"ї повагу до матері. Дружина зобов"язана утверджувати в сім"ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім"ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст. 56 СК ). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач, скориставшись даним правом, звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вони проживають окремо, не спілкуються та шлюб з відповідачем суперечить її волі. Згідно ч.1 ст. 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. А за ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушення прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З'ясувавши фактичні обставини справи, причини позову про розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливим, позивач категорично відмовляється перебувати в шлюбі з відповідачем, отже, подальше її перебування у цьому шлюбі суперечило б її інтересам, їхніх дітей, сімя розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати, а малолітніх дітей залишити на проживанні з матір"ю. Бажання позивача залишитись на прізвищі, яке вона обрала при укладенні шлюбу, не суперечить вимогам ст. 113 СК України, де зазначено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Розподіл судових витрат суд вирішує згідно вимог ст. 88 ЦПК України, за якою стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що в даному спорі становлять сплату судового збору в сумі 640 грн. На підставі наведеного, ст.110-112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved