Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відкритого акціонерного товариства "Херсонський бавовняний комбінат" в якому просила стягнути з відповідача відшкодування середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні у період з 09.08.2018 року по 25.07.2019 року в сумі 13384,00 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач з 1997 року по 20.05.2013 року працювала у ВАТ "ХБК" на посаді на посаді оператора крутильного обладнання 4 розряду прядильного виробництва. Позивач звільнена на підставі наказу №31-к від 20.05.2013 року відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України, у звязку з ліквідацією підприємства. На день звільнення адміністрація ВАТ "ХБК" з позивачем не розрахувалась. Заборгованість по заробітній платі складає 4184,05 грн. Позивач вважає такі дії відповідача незаконними. Рішенням суду від 17.09.2018 року по справі №766/15355/18 з відповідача на користь позивача стягнуто середній заробіток 21560,00 грн. за період з 26.01.2017 року по 08.08.2017 року. Оскільки заборгованість по заробітній платі на момент подачі позову не погашена, позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за період з 09.08.2018 року по 25.07.2019 року в сумі 13384,00 грн. Ухвалою суду від 05.08.2019 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Відповідач, належно повідомлений про час і місце судового засідання, до суду не зявився, свого представника не направив, причини неявки суду, не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, про що постановлено ухвалу, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно записів у трудовій книжці [PERSON] , остання з 11.07.1975 року по 20.05.2013 року працювала у ВАТ "ХБК" на посаді оператора крутильного обладнання 4 розряду прядильного виробництва. Позивач звільнена на підставі наказу №31-к від 20.05.2013 року відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України, у звязку з ліквідацією підприємства. Відповідно до довідки виданої ВАТ "ХБК" заборгованість по заробітній платі відповідача перед позивачем на день звільнення складає 4184,05 грн. Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 17.09.2018 року по справі №766/15355/18 з відповідача на користь позивача стягнуто середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні в сумі 21560,00 грн. за період з 26.01.2017 року по 08.08.2017 року. Частиною 1 ст. 1 ЗУ "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до положень ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно вимог ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до роз`яснень викладених у п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" №13 від 24.12.1999 року, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. В матеріалах справи відсутні докази погашення відповідачем заборгованості по заробітній платі. Визначаючи розмір середнього заробітку, суд керувався положеннями п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 (далі порядок), та виходив з наступного. Згідно з ч.ч. 2,3 п. 2 порядку, термін розрахунку середньої заробітної плати складає останні два повних робочих місяці. Пунктом 8 зазначеного порядку встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середнього (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - на число календарних днів за цей період. Згідно довідки наданої ВАТ "ХБК" середньомісячна заробітна плата позивача становить 1176,00 грн., таким чином середньоденна заробітна плата становить 1176,00:21=56 грн. Кількість днів прострочення остаточного розрахунку з 09.08.2018 року по 25.07.2019 року складає 239 робочих днів. Загальний розмір середнього заробітку за весь час затримки розрахунку по заробітній платі складає 13384 грн. (239х56), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже в зв`язку з задоволення позову та оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", з відповідача на користь держави підлягають стягненню 768,40 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved