Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Голова правління АТ "Імексбанк" звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить: з метою погашення заборгованості [PERSON] за Договором кредиту № 508 від 17 березня 2006 року в розмірі 16286,17 доларів США та 3 652 грн. 94 коп. (пені і судових витрат) перед Публічним акціонерним товариством "Імексбанк" звернути стягнення на предмет іпотеки - житлову квартиру [ADDRESS] шляхом продажу предмета іпотека на публічних торгах за ціною, визначену суб'єктом оціночної діяльності на момент продажу; визнати недійсним Іпотечний договір, укладений [PERSON] з Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON] 27 червня 2007 року, та зобов'язати [PERSON] виключити з Державного реєстру іпотек запис № 5225465 від 02 липня 2007 року, та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис за № 5217603 від 27 червня 2007 року; стягнути з [PERSON] на користь позивача судовий збір в розмірі 1 506 грн. 50 коп. В обґрунтування позовних вимог вказується, що Акціонерним комерційним банком "Імексбанк", правонаступником якого є ПАТ "Імексбанк" та [PERSON] був укладений Договір кредиту № 508 від 17 березня 2006 року, за умовами якого позичальнику було надано у кредит 48 000,00 доларів США зі сплатою 11,5 відсотків річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення кредиту 16 березня 2016 року, для придбання житлової квартири у м.Рівне. Сторонами 27 жовтня 2010 року укладена додаткова угода № 1 до Договору кредиту № 508 від 17 березня 2006 року, згідно якої відсоткова ставка за користування кредитом встановлена в розмірі 23% річних. В якості забезпечення виконання зобов'язань позичальника за Договором кредиту між сторонами укладений Іпотечний договір від 31 травня 2006 року, згідно якого в іпотеку банку надано вищевказане житлове приміщення, належне позичальнику на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 13 квітня 2006 року. Іпотечний договір від 31 травня 2006року, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON] 31 травня 2006 року, зареєстрований в реєстрі за № 1412. З кінця 2010 року позичальник порушує свої зобов'язання по сплаті відсотків за користування кредитом, а з травня 2011 року повністю припинив їх погашати. Позичальнику неодноразово надсилалися листи про усунення порушення умов кредитного договору та погашення заборгованості. У зв'язку з перевіркою предмета іпотеки за даними Державного реєстру іпотек та єдиного державного реєстру обтяжень нерухомого майна АТ "Імексбанк" виявлений факт обтяження спірної квартири на користь АТ "Ощадбанк" в рахунок виконання зобов'язань за кредитом. Згоду на отримання кредиту в іншій фінансові установі та надання в іпотеку майна позивач не надавав. Заборгованість позичальника по Договору кредиту становить 12 117,17 доларів США. Позивач доводить, що внаслідок невиконання позичальником умов Договору кредиту та порушення умов Іпотечного договору, норм чинного законодавства України про іпотеку, кредитор набав права дострокового звернення стягнення на предмет іпотеки. В судовому засіданні представник позивача - Ігнацевич І.І. підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з підстав, викладених в запереченнях на позовну заяву, просив відмовити в задоволенні позову повністю. Представник відповідача Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" - Пелих А.Б. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, підтримавши подані до суду заперечення на позовну заяву, просив в задоволенні позову відмовити. Приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про місце та час розгляду справи повідомлялось у встановленому порядку. Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають. Судом встановлено, що 17 березня 2007 року між Акціонерним комерційним банком "Імексбанк", правонаступником якого є ПАТ "Імексбанк" та [PERSON] був укладений Договір кредиту № 508, за умовами якого позичальнику було надано у кредит 48 000,00 доларів США зі сплатою 11,5 відсотків річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення кредиту 16 березня 2016 року, для придбання житлової квартири у м.Рівне. Сторонами 27 жовтня 2010 року укладена додаткова угода № 1 до Договору кредиту № 508 від 17 березня 2006 року, згідно якої відсоткова ставка за користування кредитом встановлена в розмірі 23% річних. В якості забезпечення виконання зобов'язань позичальника за Договором кредиту між сторонами укладений Іпотечний договір від 31 травня 2006 року, згідно якого в іпотеку банку надано житлове приміщення - квартиру [ADDRESS], належне [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 13 квітня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 568. Відповідно до п. 3.1.4. Іпотечного договору, іпотекодержатель має право у випадку невиконання іпотекодавцем зобов'язань за Іпотечним договором та/або Кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до розділу 5 цього договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи суму кредиту, сплату процентів. неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, пов'язаних з реалізацією предмета іпотеки. Разом з цим, спірні правовідносини підпадають під правове регулювання нормами Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" №1304-VІІ від 3 червня 2014 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/ майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Згідно даних Технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] в м.Рівне, складеного Рівненським міським бюро технічної інвентаризації, загальна площа квартири становить 55,8 кв.м. З довідки ЖКР "Покровське" № 1092 від 29 вересня 2014 року вбачається. що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], його дружина [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO]. Згідно акту, дана адреса є постійним місцем проживання сім"ї. За інформацією Комунального підприємства "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації станом до 01 січня 2013 року, квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу за р№ 568. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості по [PERSON] та [PERSON] відсутні (витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 27664049, 27624668 від 03 жовтня 2014 року, Інформація з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 27624851, 27622593 від 03 жовтня 2014 року). Відтак підстав, які б виключали можливість застосування норм Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" до правовідносин, що виникли між позивачем та відповідачами, в судовому засіданні не встановлено. Представником позивача не було наведено суду жодних доводів чи заперечень, які б виключали можливість застосувати цей закон до спірних правовідносин. Таким чином, позовні вимоги Публічного Акціонерного Товариства "Імексбанк" до [PERSON], Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк", приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання іпотечного договору недійсним та зобов'язання вчинити певні дії не можуть бути задоволені, оскільки Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" протягом своєї дії виключає можливість позивача звернути стягнення на предмет іпотеки, належний на праві власності [PERSON] і як наслідок визнати недійсним Іпотечний договір, укладений [PERSON] з Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON] 27 червня 2007 року, та зобов'язати [PERSON] виключити з Державного реєстру іпотек запис № 5225465 від 02 липня 2007 року, та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис за № 5217603 від 27 червня 2007 року. На підставі ст. 1, 4 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті",

Outcome: dismissed