Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

У жовтні 2018р. [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить виключити відомості про нього як батька з актового запису №1671 від 20.06.2017р. про народження [PERSON] , зробленого Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області. В обґрунтування позову [PERSON] вказав, що з 10.05.2003р. перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Починаючи з 2015р. сімейне життя почало погіршуватись, виникали сварки, які призвели до припинення шлюбних відносин. З 26.12.2015р. сторони почали жити в різних населених пунктах. Позивач зазначає, що на протязі останніх трьох років до місця проживання відповідача він приїжджав виключно для того, щоб привезти продукти харчування, надати грошові кошти та побачитись з спільними дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідач [INFO] народила сина [PERSON] та батьком дитини записала [PERSON] . Посилаючись на те, що сторони до народження [PERSON] , [INFO] , проживали окремо в різних населених пунктах, позивач зазначає, що не може бути його батьком, в зв`язку з чим просить позовні вимоги задовольнити. В засіданні суду позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Вказав, що на рішенням Корольовського районного суду м.Житомира шлюб між сторонами розірвано. На момент народження дитини [PERSON] не проживав разом з відповідачем. Згоди на те, що б дитина була записана на його ім`я не давав та не знав, що відповідачка зареєструвала батьком [PERSON] . Відповідач в засідання суду не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, від відповідача відзив на позов до суду не надходив. Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що з 10.05.2003р. сторони перебували у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.5). Як свідчать матеріали справи, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.6-9). Згідно відомостей АСДС КП «Д-3» рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від "20" листопада 2018 р. (з урахуванням ухвали про внесення виправлень від 08.02.2019р.) у справі № 296/5818/18 шлюб, який зареєстрований 10 травня 2003 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 502 - розірвано. Цим же рішенням неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] залишено на проживання з матір`ю [PERSON] , [INFO] . Неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , залишено на проживання з батьком [PERSON] , [INFO] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 19 червня 2018 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Як зазначає [PERSON] у позові, він не може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки з грудня 2015р. сторони припинили шлюбні відносини та проживають в різних населених пунктах. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України (частина перша статті 121 СК України). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Частиною 1 ст.133 СК України визначено, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Згідно з ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно ч.ч.1-3 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу (ч.5 ст.136 СК України). Пуктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Як свідчать матеріали справи, на підставі заявленого позивачем клопотання ухвалою суду від 20.12.2018р. у справі призначалась судово-генетична експертиза. Згідно листа Київського міського клінічного бюро судово-медичних експертиз ухвала про призначення судово-генетичної експертизи повернена до суду без виконання, у зв`язку з тим, що [PERSON] на відбір зразків крові жодного разу не з`явилась. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зауважив, що "на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства" (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Суд вирішуючи спір по суті враховує положення статті 109 ЦПК України, згідно з якою у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Свідки, про допит яких клопотав позивач, в засіданні суду 03.12.2020р. пояснили наступне. Так, [PERSON] зазначила, що вона є матір`ю позивача, з відповідачем підтримує гарні стосунки. Відповідач з її сином не проживає вже років 5. Зі слів внуків їй стало відомо, що у невістки, [PERSON] , є інший чоловік. Син, [PERSON] , після припинення між ним та відповідачем шлюбних відносин відвідував дітей за місцем проживання їх матері за адресою: [ADDRESS] . У пологовий будинок у зв`язку з народженням [PERSON] , [INFO] , позивач [PERSON] не їздив, про народження дитини не знав. Свідок [PERSON] пояснила, що товаришує з позивачем [PERSON] також знайома з відповідачем [PERSON] . Їй відомо, що сторони не живуть разом більше 5 років. [PERSON] навідував дітей за місцем проживання відповідача [PERSON] у м.Житомирі. У пологовий будинок у зв`язку з народженням [PERSON] , [INFO] , позивач [PERSON] не їздив. Про народження [PERSON] позивачу стало відомо з телефонної розмови позивача з його старшою донькою. Також зазначила, що позивач не давав згоди на те, щоб на момент реєстрації дитини його було записано батьком [PERSON] , [INFO] . Зважаючи на те, що показання свідків містять інформацію щодо предмета доказування, суд оцінює їх як доказ у справі. Враховуючи покази свідків, які підтвердили, що з грудня 2015р. позивач та відповідач спільно не проживали, спільне господарство не вели, зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують наявність стосунків, їх характер та тривалість між сторонами до народження дитини [PERSON] , [INFO] , викладені позивачем обставини щодо неможливості бути батьком народженої відповідачем дитини [PERSON] знайшли своє підтвердження. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позову про виключення відомостей про [PERSON] як батька з актового запису №1671 від 20.06.2017р. про народження дитини [PERSON] . Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved