Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO]. помер його батько [PERSON] Після смерті батька він прийняв спадщину у вигляді житлового будинку по [ADDRESS] що підтверджуться свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 25.10.2013 р. У даному будинку зареєстрована [PERSON], котра була співмешканкою батька та її донька [PERSON] Після смерті батька відповідачі не проживають у спірному будинку, так як виїхали на інше постійне місце проживання. Просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що знаходиться по [ADDRESS] та зняти їх з реєстрації за вищевказаною адресою. Представник позивача в судовому засіданні просила вимоги задовольнити, в обґрунтування надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позові. Відповідачі в судове засідання не з"явились, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не повідомили суд про причину неявки, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечив проти такого порядку вирішення справи. В судовому засіданні свідок [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON] та [PERSON] проживали у спірному житловому будинку разом із [PERSON] Після смерті [PERSON], з травня 2012 р. відповідачі не проживають у спірному помешканні. Заслухавши пояснення представника позивача, свідків дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS]. Цей житловий будинок він успадкував за заповітом після смерті свого батька [PERSON] Дані обставини підтверджуються витягом з Державного реєстру реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності , витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом. Згідно будинкової книги на будинок [ADDRESS], за даною адресою зареєстровані [PERSON] та [PERSON] Із пояснень представника позивача та свідків встановлено, що відповідачі проживали разом із попереднім власником будинку - [PERSON] та користувались цим житлом, як члени сім"ї власника цього будинку. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому, ч.7 ст. 319 ЦК України передбачає, що діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов"язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. За нормами ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім"ї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. Згідно ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім"ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Аналіз змісту вказаних правових норм дає підстави для висновку про те, що право користуватися цим житлом існує лише у членів сім"ї власника житла і за наявності у власника права приватної власності на це майно. Оскільки житлові права членів сім"ї власника житлового будинку є похідними від права власника цього будинку, то припинення права власності на будинок припиняє право членів її сім"ї на користування цим будинком. Однією з підстав припинення права власності відповідно до ст. 346 ЦК України є смерть власника. Враховуючи те, що право приватної власності на вищевказаний будинок у [PERSON] припинено у зв"язку із його смертю, тому припинення права власності на будинок припиняє право членів його сім"ї - [PERSON] та [PERSON], на користування цим будинком. При цьому, вирішуючи позовну вимоги про зняття відповідачів з реєстраційного обліку у Володимир-Волинському РВ УДМВС України у Волинській області суд виходить із вимог норми ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" котра визначає, що однією з підстав зняття з реєстрації місця проживання є рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням. Оскільки позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням задоволена судом, що в контексті ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є підставою для зняття його з реєстраційного обліку, тому вимога про зняття відповідачів із реєстраційного обліку може бути предметом судового розгляду у випадку відмови Володимир-Волинського РВ УДМВС України у Волинській області зняти відповідачів із реєстраційного обліку на підставі даного рішення суду, а тому є безпідставною і не підлягає до задоволення.

Outcome: partial