Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

08 вересня 2015 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача матеріальний збиток в сумі 18 706,67 грн., пеню в розмірі 4 754,05 грн., втрати від інфляції в розмірі 2 956,46 грн., 3% річних - 238,32 грн., моральну шкоду в сумі 3 000,00 грн., витрати за проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 779,40 грн. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 31.10.2014 року приблизно о 14 год. 15 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «Мітсубіші», державний номер [NUMBER] у м.Києві на перехресті вулиць Багговутівська та Пугачова при здійсненні повороту праворуч виїхала на смугу зустрічного руху внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «Ніссан», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], що призвело до пошкодження автомобілів. Постановою суду визнано винуватою в даній пригоді [PERSON], цивільно-правова відповідальність якої застрахована в ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта». 04.11.2014 року позивач повідомила відповідача про настання страхового випадку та надала всі необхідні документи. Проте відповідач не виконав свої зобов'язання по виплаті страхового відшкодування, тому позивач просить стягнути з відповідача пеню в сумі 4 754,05 грн. Так як відповідачем не було прийнято вчасно рішення про виплату страхового відшкодування, позивач вимушена була звернутись для проведення автотоварознавчої експертизи згідно з якою матеріальний збиток становить 18 706,67 грн. Також на підставі статті 625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача три відсотки річних та індекс інфляції в сумі 238,32 грн. та 2 956,46 грн. відповідно. Крім того позивач зазначає, що їй спричинена моральна шкода, яка полягає в тому, що затягування відповідачем здійснення страхової виплати, забрало значну частину її робочого та вільного часу, спричинило душевні хвилювання, оскільки через постійне звертання в різні інстанції, телефонні переговори та необхідність проведення декількох експертиз, пошук коштів для здійснення ремонту автомобіля, вона постійно відлучається з робочого місця, мало часу проводить із сім'єю, позивач стала дратівливою, що вплинуло на її родинні стосунки. А тому моральну шкоду позивач оцінила в розмірі 3 000,00 грн. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач представника в судове засідання не направив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, до суду надійшла заява про слухання справи у відсутність представника відповідача. До суду надійшли заперечення на позовні вимоги в яких представник відповідача зазначає, що цивільна відповідальність власника автомобіля «Мітсубіші», державний номер [NUMBER] була застрахована за полісом №АС/8991218. 31.10.2014 року сталася ДТП та постановою суду [PERSON] визнано винною в порушенні ПДР України. 04.11.2014 року позивач повідомила про настання страхової події. Представником страхової компанії у строки, визначені Законом було оглянуто пошкоджений автомобіль та було визначено вартість матеріального збитку, зменшеного на суму ПДВ в розмірі 10 110,63 грн. Не можуть бути задоволені вимоги позивача про нарахування індексу інфляції та три проценти річних, оскільки крім пені, Страхова компанія не може нести будь-яку відповідальність. Представник в запереченнях зазначає, що наданий позивачем звіт не може бути належним доказом, оскільки в ремонтній калькуляції ціни встановлені станом на 14.07.2015 року, що на 9 місяців пізніше дати ДТП, а Законом не передбачено відповідальність страховика за ріст цін на деталі та запасні частини у зв'язку з коливанням курсу. Також у Звіті не виділяється сума ПДВ. Крім того, так як страховиком у відповідності до норм Закону було проведено огляд автомобіля, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрати за проведену оцінку. Так само законом відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди, оскільки не було заподіяно шкоду здоров'ю. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши представника позивача, врахувавши заперечення відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 988 ч.1 ЦК України передбачено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Як встановлено в судовому засіданні, автомобіль «Нісан», державний номер [NUMBER] належить на праві власності [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 18.12.2014 року [PERSON] визнано винуватою за ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. В постанові зокрема зазначено, що [PERSON] 31.10.2014 року приблизно о 14 год. 15 хв., керуючи автомобілем «Мітсубісі», реєстраційний номер [NUMBER] у м.Києві на перехресті вулиць Багговутівська - Пугачова, при здійсненні повороту праворуч виїхала на смугу зустрічного руху, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «Ніссан», реєстраційний номер [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Вказаними діями [PERSON] порушила вимоги п.10.5 ПДР України. Цивільна відповідальність власника автомобіля «Мітсубісі», державний номер [NUMBER] на момент пригоди була застрахована за полісом №АС/8991218. Полісом встановлений ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю - 100 000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну - 50 000,00 грн., франшиза - 0 грн. Відповідно до ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Крім того, п. 36.4 ст. 36 цього Закону передбачає, що «Виплата страхового відшкодування (регламентована виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку». 04.11.2014 року [PERSON] повідомила ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» про настання дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 31.10.2014 року о 21 год. 50 хв. До заяви [PERSON] додала: копію паспорту, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія, оригінал довідки ДАІ та банківські реквізити. Стаття 35.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що до заяви про виплату страхового відшкодування додаються, зокрема: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності). Документи, зазначені у підпунктах "а" - "ґ" цього пункту, надаються для огляду та зняття копії або в копіях, засвідчених заявником. Страховик та МТСБУ мають право вимагати для огляду оригінали зазначених документів. Решта документів надаються в оригіналі або належним чином оформленій копії. Належно оформленою копією документа є копія, посвідчена органом, установою чи організацією, що його видала, або нотаріально посвідчена або посвідчена особою, якій подається заява про страхове відшкодування. Отже, позивачем були надані всі документи, які вимагаються згідно Закону. Представник відповідача суду не надав доказів, що позивач, при зверненні про настання страхової події надала не всі документи. Стаття 34.2 Закону визначає, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до взятих на себе зобов'язань по вищевказаному договору цивільно-правової відповідальності, 7 листопада 2014 року Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» замовило за власні кошти у суб'єкта оціночної діяльності [PERSON] висновок автотоварознавчого дослідження. 21.11.2014 року на замовлення ТзДВ «СТ «Домінанта» було складено Звіт №9748 про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу за яким матеріальний збиток, завданий власнику ТЗ «Ніссан», державний номер [NUMBER] внаслідок його пошкодження складає 12 132,75 грн. з урахуванням ПДВ та 10 110,63 грн. без відрахування ПДВ. В той же час вбачається, що огляд автомобіля проводився 12.11.2014 року. Тобто страховою компанією в строки, визначені Законом було визначено причини настання страхового випадку та розмір збитків. Також судом встановлено, що на замовлення [PERSON], 15.06.2015 року Українська автомобільна корпорація «Укравто» склало висновок експертного автотоварознавчого дослідження №548 за яким матеріальний збиток, спричинений власнику автомобіля «Нісан», реєстраційний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 18 706,67 грн. Вказаними висновками визначено вартість автомобіля на день пригоди 185475,08 грн. (за висновком, що наданий відповідачем) та 198560,00 грн. (за висновком, що наданий позивачем), проте визначено різний розмір вартості відновлювального ремонту. Тому суд вважає за необхідне взяти до уваги вартість відновлювального ремонту визначений висновком, який надав відповідач, оскільки при проведенні калькуляції взято до уваги курс валют на день пошкодження автомобіля, а враховуючи значні коливання валют, у висновку, наданого позивачем, це призвело до завищення вартості відновлювального ремонту в порівнянні з вартістю автомобіля, який проведено на день настання пригоди. Адже в ремонтній калькуляції висновку, наданого позивачем, ціни на запасні частини та проведені роботи встановлені станом на 14.07.2015, але законом не передбачено відповідальності страховика за ріст по цінам на деталі та запасні частини у зв'язку із коливанням курсу. Крім того, автотоварознавче дослідження на замовлення позивача проводилося через вісім місяців після ДТП. До того ж, у висновку від 15.07.2015 №548 сума ПДВ окремо експертом не виділяється, що ускладнює розрахунок страхового відшкодування, яке в даному випадку повинно здійснюватись за вирахуванням ПДВ, однак ціни по калькуляції вказані з урахуванням ПДВ, про що зазначено в ремонтній калькуляції. Виходячи із вищенаведеного, в даному випадку суд приймає до уваги при вирішенні вказаної справи по суті саме висновок відповідно до звіту №9748 від 21.11.2014 року згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Ніссан» державний номер [NUMBER], складає 12132,75 грн. з урахуванням ПДВ. Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно положень ст. 22 даного Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно пункту 36.2 ст. 36 Закону, Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що 23.12.2015 року відповідачем сплачено страхове відшкодування в розмірі 10 000,00 грн. Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальних збитків підлягають задоволенню тільки в частині стягнення 110,63 грн. (із суми з якої вирахувано ПДВ). Відповідно до положень ст.34 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Однак, оскільки відповідач направив свого представника та оглянув пошкоджений автомобіль у встановлені законом строки, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат за проведення оцінки розміру збитків в сумі 779,40 грн. не обґрунтовані на Законі і задоволенню не підлягають. Натомість, позовні вимоги про стягнення пені в розмірі 4 754,05 грн. підлягають частковому задоволенню виходячи із наступного. У відповідності до ч.1 ст.992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Згідно вимог п. 36.5 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Виходячи із розміру діючої подвійної ставки НБУ за період з 30.03.2015 по 31.08.2015 року стягненню підлягає пеня в розмірі 3083,38 грн. Однак, не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача суми інфляційних втрат та 3% річних, передбачених ст.625 ЦК України, оскільки відповідальність за несвоєчасну виплату страхового відшкодування передбачено спеціальною нормою Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і ці норми застосовано судом при частковому задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені. Також не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 3000,00 грн., оскільки згідно ст.26.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. В даному випадку під час скоєння ДТП пошкодження були спричинені транспортному засобу, тому правові підстави для виплати моральної шкоди потерпілому в ДТП позивачу - відсутні. Відповідно до положень ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Разом з тим, відповідно до положень ч. 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Судові витрати розподіляються судом відповідно до ст.88 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: partial