Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

[PERSON] виклад позиції позивача та заперечень відповідача. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з\~[PERSON]\~на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 05 березня 2008 року в розмірі 33845,46 гривень та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 05 березня 2008 року ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] уклали кредитний договір б/н від 05 березня 2008 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 20000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо змін кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", і "Тарифами Банку" складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.\~ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг, - позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6\~\~ Умов надання банківських послуг, - у разі невиконання зобовязання за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту, (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту) оплати винагороди банку. Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, таким чином відповідач зобовязання за договором не виконав.\~У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 17 травня 2017 року має заборгованість у розмірі 33845,46 гривень, яка складається з наступного: 8012,58 грн. тіло кредиту; 14435,48 грн. нараховані відсотки за користування кредитом; 9309,52 грн. нарахована пеня; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 1587,88 грн. штраф (процентна складова). ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача у відкрите судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити позов, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання\~\~повторно не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, рекомендованим листом з повідомленням про що свідчать судові повістки, які повернулись до суду із відміткою підприємства поштового звязку про невручення через закінчення терміну зберігання (а.с. 219, 258, 262), про причини неявки в судове засідання не повідомив. 09 січня 2018 року відповідач подав відзив на позовну заяву, згідно якого просив застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову (а.с.103-104). 30 січня 2018 року представник позивача надав відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідач підписанням анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг. З розрахунку заборгованості вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором, просив суд задовольнити позов (а.с.109-113). 16 березня 2018 року відповідач [PERSON] надав заперечення на відповідь на відзив, згідно яких заначив, що наявність платежів не є доказом переривання позовної давності та не підтверджує факт виконання зобовязань за платіжною карткою саме за період з 2014 року по 2017 рік, просив застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову (а.с.121-123). 12 квітня 2018 року представник позивача надав суду відповідь на заперечення, відповідно до яких наполягав на задоволенні позову, спростовуючи викладені відповідачем обставини та посилання щодо можливості застосування позовної давності (а.с.127-133, 173-177). Крім того, 18 травня 2018 року відповідач надав письмові пояснення по справі, згідно яких зазначав, що позивачем не надано доказів щодо наявності між сторонами кредитних відносин, а також наявності згоди щодо усіх істотних умов кредитного договору (а.с.195-197). 27 червня 2018 року відповідач [PERSON] надав заперечення на відповідь на відзив, згідно якого просив застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову( а.с.221-224). ІІІ. Процесуальні дії у справі. Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. У відповідності до ч.4\~ст.223 ЦПК України,\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив і позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до норм\~ст.280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Враховуючи той факт, що учасники справи у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін,\~суд ухвалює заочне рішення про задоволення позову з огляду на наступне. \~\~ \~ \~ \~ \~ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. \~\~\~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 05 березня 2008 року ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] уклали кредитний договір б/н від 05 березня 2008 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 20000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що він був ознайомлений з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", і "Тарифами Банку" (а.с.16-32). Відповідач свої зобовязання за вказаним кредитним договором не виконує, та станом на 17 травня 2017 року має заборгованість у розмірі 33845,46 гривень, яка складається з наступного: 8012,58 грн. тіло кредиту; 14435,48 грн. нараховані відсотки за користування кредитом; 9309,52 грн. нарахована пеня; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 1587,88 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості ПАТ КБ "ПриватБанк" (а.с.6-15). \~ \~ \~ \~Згідно виписці по картковому рахунку 4149 **** **** 0908, що належить [PERSON], за період з 01 жовтня 2000 року по 31 жовтня 2017 року сума заборгованості становить 43513,43 грн. (а.с.226-253). V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Згідно зі ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.\~\~ Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлено строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк. Ч.1 та 3 ст.549 ЦК України\~\~ визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.2 ст.549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно ч.1,3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Ст.627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Згідно ст.628 ЦК України, сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно з ч.1 ст.638 та ч.1 ст.640 ЦК України, договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1055 ЦК України). За змістом ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно ст.625 та ст.1052 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та у разі невиконання ним обов'язків, встановлених договором позики, позикодавець (позивач) має право вимагати від відповідача дострокового повернення позики та сплати належних йому процентів. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Проаналізувавши зазначені вище обставини по справі, суд приходить до висновку, що укладений між сторонами договір відповідає вимогам закону, зобовязання по договору відповідачем у встановлений строк не виконані, сума заборгованості по тілу, процентам і штрафам підтверджена документально й підлягає стягненню на користь позивача. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. \~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до приписів\~\~ч.1\~ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по\~сплаті судового збору в розмірі 1600 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved