Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до відповідачів із позовом про визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 919360, виданий Красноілівською сільською радою Івано-Франківської області 22 липня 2011 року [PERSON] про право власності на земельну ділянку, площею 0,2330 га, що в [ADDRESS] з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 262080001000424; зобов"язати реєстраційну службу Верховинського районного управління юстиції скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,2330 га відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 919360, виданий Красноілівською сільською радою Івано-Франківської області 22 липня 2011 року; зобов'язати [PERSON] знести огорожу та повернути заїзд довжиною 39 м. та шириною 4 м. та стягнути судові витрати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що його бабуся [PERSON], мала на праві приватної власності земельну ділянку, площею 0,5827 га цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування будівель, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю від 14.02.1997 р. серії ІФ №02-13-2/000116. Крім цього, бабуся користувалася земельною ділянкою 0,11 га. Після смерті бабусі, він звернувся до сільської ради із заявою, у якій просив передати йому у власність земельну ділянку, якою вона користувалась і рішенням сесії від 02.10.2009 року йому надано дозвіл на розробку проекту відведення. В процесі виготовлення проекту відведення, цю земельну ділянку без будь-яких рішень чи документів сільська рада надала [PERSON], яка самовільно побудувала на ній житловий будинок. На його звернення до сільської ради про припинення самовільного будівництва, сільська рада не реагувала, а в подальшому прийняла рішення про оформлення права власності на самовільно збудований будинок за [PERSON], що підтверджується рішенням виконавчого комітету Красноїлівської сільської ради №13 від 12.05.2010 р. та надала їй дозвіл на виготовлення технічної документації на право власності на земельну ділянку на [ADDRESS], що підтверджується рішенням Красноїлівської сільської ради від 02.10.2009 р., а 22.07.2011 р. сільська рада без рішення про передачу у приватну власність земельної ділянки видала Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯК №919360, яким земельна ділянка площею 0,11 га, якою користувалася його бабуся і на яку йому надано дозвіл на виготовлення проекту відведення для передачі у приватну власність, передана у власність відповідачки. Зазначені обставини підтверджуються висновками комісій, створюваних управлінням Держкомзему у Івано-Франківській обл, по результатах яких давалися відповіді та пропонувалося сільській раді усунути порушення земельного законодавства, а начальнику відділу земельних ресурсів заборонялося видавати державний акт. Вважає, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,23 га з грубим порушенням вимог ст. 118 ЗК України та в деержавному акті зазначено, що він виданий на підставі рішення сільської ради від 02.10.2009 р., однак цим рішенням не передавалася у приватну власність [PERSON] земельна ділянка площею 0,2330 га на [ADDRESS]. Крім того, поряд з незаконно приватизованою земельною ділянкою [PERSON] самовільно захопила та обгородила огорожею під'їзд шириною 4 м. та довжиною 39 м. Просить визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №919360, виданий Красноїлівською сільською радою Івано-Франківської області 22.07.2011 року [PERSON] про право власності на земельну ділянку площею 0,2330 га, що в [ADDRESS] з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд та зобов'язати реєстраційну службу Верховинського районного управління юстиції скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку, площею 0,2330 га відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №919360, виданого Красноїлівською сільською радою Івано-Франківської області 22.07.2011 року та зобов'язати [PERSON] знести огорожу та повернути заїзд довжиною 39 м. та шириною 4 м. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та додатково суду пояснив, що після смерті матері [PERSON] його синові [PERSON] у спадщину перейшла земельна ділянка згідно Державного акта серія ІФ 02-13-2/000116 від 14 лютого 1997 року в розмірі 0,5827 га для обслуговування будівель та ведення підсобного господарства, а позивачу надана земельна ділянка в кількості 0,10 га яка ввійшла у землі [PERSON]., тому акт-абрис спірної земельної ділянки на яку претендує його син [PERSON] відображено той участок землі який захопила [PERSON] і входить в її Державний акт, тому з цих підстав просить позов задовольнити. Представники відповідачки [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги позивача не визнали, суду пояснили, що позивач базує свої позовні вимоги на тому, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №919360, виданий Красноїлівською сільською радою Івано-Франківської області 22.07.2011 року [PERSON] про право власності на земельну ділянку площею 0,2330 га, що в [ADDRESS] з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд без жодних правових підстав, фіктивно, шляхом зловживання посадовими особами сільської ради і відділу земельних ресурсів службовими обов'язками. Фактично земельна ділянка в [ADDRESS], про яку йде мова в позові [PERSON], відповідно до рішення Красноілівської сільської ради Верховинського району від 10 травня 1980 року була надана бабусі [PERSON]- [PERSON] для будівництва житлового будинку. Підтвердженням цього є відповідне рішення Красноілівської сільської ради Верховинського району від 10 травня 1980 року "Про дозвіл [PERSON] будівництва індивідуального житлового будинку." В 1985 році [PERSON] побудовано житловий будинок на виділеній земельній ділянці в [ADDRESS]. Про це свідчить наявність житлового будинку на зазначеній земельній ділянці та господарських споруд та низка відповідних документів: технічна документація на будинок та господарські споруди в обласному комунальному підприємстві "Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації", записи в погосподарських книгах Красноілівської сільської ради Верхїовинського району, тощо. В 1995 році [PERSON] здійснила заповідальне розпорядження про те, що все належне їй майно після смерті в порядку спадкування за заповітом має перейти до онуки - [PERSON]. [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до заповіту останньої в порядку спадкування до [PERSON] перейшло право на володіння житловим будинком, господарськими спорудами і господарством в цілому в [ADDRESS]. Право власності [PERSON] на житловий будинок в [ADDRESS] зареєстровано в обласному комунальному підприємстві "Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації. Набувши у встановленому законом порядку право власності на житловий будинок згосподарськими спорудами здійснила процедуру приватизації земельної ділянки із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд. При цому жодних порушень чинного законодавства з її боку допущено не було. Вважають, що представником позивача в судовому засіданні не доведено позовних вимог та не наведено підстав для їх задоволення і просять в позові відмовити в повному обсязі. Представник відповідача Красноілівської сільської ради в судове засідання не з'явилася, однак подала заперечення в якому вказала, що при оформленні права власності на земельну ділянку [PERSON] вимог закону не порушила, а позивачу надавалася сільською радою земельна ділянка в кількості 0,10 га в іншому місці ніж вказує представник позивача, просить в позові відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення із наступних підстав. Рішенням виконавчого комітету Красноілівської сільської ради народних депутатів від 10.05.1980 року [PERSON] наданий дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинк, що не суперечить ст. 12 ЗК УРСР ( який діяв на момент надання земельної ділянки). (а.с. 31,58). Із виписки погосподарської книги № 7 особовий рахунок № [NUMBER] за 2006-2009 роки голови двору [PERSON] був в наявності житловий будинок рік побудови 1985, загальною площею 60 кв.м, жила - 50 кв.м, к-сть кімнат 0-3 хата дерев'яна покрита бляхою; земля в користуванні: всього 1,38 в т.ч. під будівлі - 0,25 га, сінокос - 0,53 га, пасовище 0,60 га, рілля - 0,08 га. (а.с. 59). Із заповіту від 09.03.1995 року (а.с. 60) вбачається, що [PERSON] все своє майно, що належить їй на праві власності, заповіла своїй неповнолітній внучці [PERSON] 1990 року народження, що не суперечило ст. 534 ЦК України ( 01.01.1964 р.) який діяв до 01.01.2004 року. Із свідоцтва про смерть ( а.с. 61) [PERSON] померла [INFO]. Після смерті спадкодавця [PERSON] набула повноліття і вправі була оформляти право на спадщину по заповіту, що не суперечать ст.ст. 1225,1236 ЦК України (з 01.01.2004 р.) Рішенням 20 сесії 5-го демократичного скликання від 02.10.2009 року Красноілівської сільської ради надано [PERSON] дозвіл на виготовлення технічної документації для передачі земельної ділянки у власність що в [ADDRESS] для обслуговування будівель та присілок "Жолоби" для ведення особистого селянського господарства. , що не суперечить ст. 26 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.ст. 80,116,118,121,123 ЗК України (а.с. 7). Рішенням 23 сесії п'ятого демократичного скликання (друге пленарне засідання) від 28.06.2010 року Красноілівської сільської ради передано у власність гр. [PERSON] земельну ділянку на території [ADDRESS] - 0,2330 га для обслуговування будівлі та 0,1952 га для ведення особистого селянського господарства на прис. "Жолоби" (а.с. 62). Сільська рада при наданні земельної ділянки [PERSON] діяла в межах своїх повноважень. Право власності на земельну ділянку внесено до реєстру речових прав згідно витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.03.2015 року на земельну ділянку площею 0,233 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за[PERSON] (а.с. 63) на підставі Державного акту серії ЯК № 919360 від 22.07.2011 року виданого 22.07.2011 року Красноілівською сільською радою, Управлінням Держкомзему у Верховинському районі на підставі рішення Красноілівської сільської ради (24 сесії 5 скликання) від 28.06.2010 р. "Про передачу земельної ділянки у власність [PERSON].", що відповідає вимогам ст. 125 ЗК України. Рішенням 20-ї сесії п'ятого демократичного скликання Красноілівської сільської ради від 02.10.2009 року [PERSON] теж надавався дозвіл на розробку проекту відводу земельної ділянки що в [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства і проект необхідно було подати на затвердження сесією сільської ради, однак позивач суду не надав доказів про те, що земельна ділянка, яка йому виділена є накладкою на земельну ділянку яка виділена [PERSON].(а.с. 8), а представник відповідача Красноілівська сільська рада в своїм запереченні вказала, що земельна ділянка надана в іншому місці де був збудований будинок під кооператив "Побутовик" і належала його батькові [PERSON] який і передав йому цю земельну ділянку (а.с. 38). Із заповіту [PERSON] вбачається, що все своє майно (а.с. 39) , в т.ч. земельну ділянку згідно Державного акту приватної власності на землю серія ІФ 02-13-2/000116 від від 14 лютого 1997 року № 116 (а.с. 66) земельна ділянка перейшла до [PERSON] 1963 року народження. Із вище вказаного Державного акта вбачається, що суміжними землекористувачами були: від А-Б -[PERSON]; Б-.В- [PERSON]; В-Г -[PERSON]. А тому твердження про те, що згідно акту-абрису спірної земельної ділянки (а.с. 65) є накладка на земельну ділянку яка передана [PERSON] не відповідає дійсності так як земельна ділянка яка була в користуванні [PERSON] відображена в акті абрисі яка перайшла до [PERSON]. При таких обставинах суд прийшов до переконання, що позивачем не доведено в судовому засіданні неправомірність виданого Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку та внесено в єдиний реєстр ручових прав гр. [PERSON] чим порушено його право, тому в позові слід відмовити в повному обсязі. На підставі ст.ст. 80,116, 118,121,125,126,131,132,152-153 Земельного кодексу України, ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.ст.373,377 Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed