Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

ТОВ "Закарпатгаз Збут" звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, посилаючись на те, що на території Закарпатської області постачальником природного газу із спеціальними обов'язками для забезпечення загальносуспільних інтересів є ТОВ "Закарпатгаз Збут". Вимоги позивач мотивує тим, що упродовж липня 2015 року - серпня 2017 року відповідачем [PERSON] за адресою споживання [ADDRESS] здійснювалося фактичне споживання природного газу, про що свідчить фінансовий стан споживча, відомості по обходу населеного пункту, якими зафіксовано показник лічильника природного газу. Оскільки відповідач не звертався до ТОВ "Закарпатсгаз Збут" із заявами про припинення подачі газу, відмови від послуг ТОВ, а фактично користувався послугами із газопостачання, тому розрахунок за надані послуги з газопостачання здійснюється відповідно до показників лічильника та встановлених цін на газ. ТОВ "Закарпатгаз Збут" як постачальник природного газу свої зобов'язання виконало в повному обсязі та надало [PERSON] послуги з постачання природного газу, однак відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань та не сплачує вартість споджитого газу вчасно, що призвело до виникнення заборгованості за спожитий природний газ. Оскільки відповідачем оплата боргу в добровільному порядку не здійснюється, позивач просить стягнути на користь ТОВ "Закарпатгаз Збут" з [PERSON] основну заборгованість у сумі 6755,82 грн.; інфляційні витрати - 608,67 грн.; 3% річних - 164,52 грн. та судовий збір у розмірі 1762 грн. В судове засідання представник Ізнанич Надія Едмундівна, яка діє в інтересах позивача (на підставі довіреності № 007Др-32-1217 від 01.12.2017 року) не з'явилася, надавши суду письмову заяву (вх. № 717 від 27.07.2017 року) про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була своєчасно та належним чином повідомлена (судовими повістками та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України). Про причини неявки відповідач суд не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності не надавала. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що представник позивача не заперечила проти заочного вирішення справи, зважаючи на те, що відповідачем (у встановлений судом строк) відзиву на позовну заяву, що спростовують позовні вимоги до суду не надано, дослідивши матеріали справи та доводи позовної заяви, суд визнає причини неявки відповідача неповажними, вважає за можливе провести заочний розгляд справи, вирішує справу за наявними у справі матеріалами та доходить наступного висновку. Згідно ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст. 20 ЦК України - право на захист особа здійснює на свій розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. В частині вимоги про стягнення основного боргу за спожитий природний газ, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до наданого ТОВ "Закарпатгаз Збут" фінансового стану на [PERSON] за адресою: [ADDRESS] заведено рахунок № [NUMBER]; відомості щодо кількості спожитого природного газу брали (знімалися) з лічильника типу ВК-Т G2.5; станом на 29.01.2018 року наявний борг за спожитий природний газ в сумі 6755,82 грн. 22 грудня 2015 року вийшла з друку газета обласної ради і обласної державної адміністрації "Новини Закарпаття", випуск № 144 (4461), в якій вказано, що ТОВ Закарпатгаз Збут інформує населення, що 27.11.2015 року набрала чинності Постанова Національної комісії, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.09.2015 року за № 2496 "Про затвердження Правил постачання природного газу", опублікованих в журналі "Офіційний вісник України" від 27.11.2015 року. 01 грудня 2015 року набрала чинності Постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року за № 2500 "Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам" із додатками. Так, дія Правил постачання природного газу поширюється на постачальників, споживачів природного газу - фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб та операторів ГРМ/ГТС. Цими постановами обумовлено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого регулятором, який є однаковим для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України, шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу всіх діючих побутових споживачів, об'єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов'язками, ТОВ "Закарпатгаз Збут" в установленому порядку направлятиме кожному побутовому споживачу типову заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу. За відсутності зауважень до персоніфікованих даних у заяві-приєднанні та її змісту побутовий споживач зобов'язаний підписати заяву-приєднання та повернути один її примірник ТОВ "Закарпатгаз Збут". Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) ТОВ "Закарпатгаз Збут" за поставлений природний газ та факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору ТОВ "Закарпатгаз Збут" відповідно до вимог Правил за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник. Відповідно до відомості по обходу дільниці 11 в м. Свалява, показник лічильника абонента [PERSON] становить 24779. Ухвалою Свалявського районного суду від 03.01.2018 року відмовлено у прийнятті заяви товариство з обмеженою відповідальністю "Закарпатгаз Збут" про видачу судового наказу та стягнення з [PERSON] заборгованості. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (;an=843702">ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" - постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов'язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов'язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Відповідно до ст. 714 ЦК України - за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" - відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до п.5 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" - споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримувала вказані послуги, ТОВ "Закарпатгаз Збут" виконало в повному обсязі взяті на себе зобов'язання, провели пуск газу в газове обладнання в [ADDRESS], завело на відповідача особовий рахунок [NUMBER], здійснювало безперервне постачання природного газу, що відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, свідчить про фактичне виникнення цивільних прав та обов'язків між сторонами. Таким чином, згідно з зазначеними нормами закону споживач зобов'язана оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вона фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічну правову позицію зробив Верховний Суд України у постанові від 20.04.2016 року, справа № 6-2951цс15). Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 13 Закону України "Про ринок природного газу" - споживач зобов'язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. У разі порушення або невиконання своїх обов'язків споживач несе відповідальність згідно із законом. Відповідно до п. 11 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2496, розрахунки споживача за поставлений природний газ здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору постачання природного газу. Згідно з п. п. 4.3., 4.6 Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць; споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. В п. п. 4.9., 5.2. Договору, також зазначено, що відповідач зобов'язувався у разі порушення строків оплати за договором сплатити за вимогою постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу; забезпечувати своєчасну та повну оплату послуг постачальника згідно з умовами цього договору; відшкодовувати постачальнику збитки, понесені ним у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням своїх зобов'язань, відповідно до чинних нормативно-правових актів та/або цього договору. Згідно з п. 22 Правил, [PERSON] зобов'язувалася своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений природний газ на умовах, визначених договорами. Пунктами 4.9, 4.10, 8.2 Договору позивачу надано право у разі нездійснення споживачем оплати за договором протягом десяти днів після встановленого строку здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу у порядку, визначеному цим договором; у разі прострочення оплати поточних платежів здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу у порядку, визначеному цим договором; вимагати від споживача відшкодування збитків у разі порушення споживачем строків розрахунків із постачальником. Згідно з розрахунку, наданого суду позивачем, заборгованість [PERSON] за спожитий природний газ станом на січень 2018 року становить 6775,82 грн., ТОВ "Закарпатгаз Збут" надіслано вимогу про сплату заборгованості в позасудовому порядку, а тому з врахуванням обов'язку [PERSON] сплачувати за спожитий природний газ, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість в розмірі 6775,82 грн. В частині вимоги про стягнення інфляційних втрат, трьох відсотків річних, суд доходить наступного висновку. Відповідо до п.10 ч.3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" - споживач зобов'язаний у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України - в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ч. 1 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. Нарахування інфляційних витрат на суму боргу входить до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, згідно ч.2 ст. 625 ЦК України виступає способом захисту майнового права та інтересу (вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеній у постанові від 30.10.2013 року у справі N 6-59цс13). Таким чином, позивач має право на отримання інфляційних втрат у розмір 608,67 грн. Також слід задовольнити заявлену вимогу у частині про стягнення 3% річних за користування коштами. Розмір суми 3% річних від простроченої суми становить 164,52 грн. В частині вимоги про стягнення судового збору з відповідача, суд доходить наступного висновку: Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. В частині позовних вимог щодо стягнення судових витрат, суд доходить висновку, що їх слід задовольнити у відповідності до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України - судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Позивачем документально підтверджено оплату судового збору в сумі 1762 грн. (платіжне доручення № 354 від 29.01.2018 року у розмірі 962 грн., № 4172 від 24.11.2017 року у розмірі 800 грн. з призначенням платежу - судовий збір). З огляду на вищенаведене, враховуючи встановлені докази в судовому засіданні, беручи до уваги, що позивач виконав свої зобов'язання перед відповідачем, а відповідач доказів щодо часткового чи повного погашення заборгованості за спожитий природний газ не представила, не спростувала документально нарахований позивачем розмір заборгованості, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є підставними і підлягають до задоволення. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 ч.1 Перехідних положень (розділ ХІІІ) - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: approved