Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

15.08.2018 [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт належності їй - [PERSON] Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН №015314 від 30.06.2003 року, яка розташована на території Голинчинецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області, площею 2,6121\~га, з цільовим призначенням "Ведення товарного сільськогосподарського виробництва" (кадастровий номер: 0525380800010020142), який видано на ім'я [PERSON]. \~ \~ \~ \~На обґрунтування заяви зазначила, що вона, [PERSON] (після шлюбу [PERSON]) [PERSON], народилася 18.03.1933 року в с. Голинчинці Джуринського (нині Шаргородського) району Вінницької області. Її батьками були [PERSON] Мільон та [PERSON]. На її ім'я було видане 05.06.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шаргородського районного управління юстиції Вінницької області свідоцтво про народження серії І-АМ №232492, у якому взагалі не визначено імен по-батькові як її, так і її батьків. Її батьками визначено [PERSON] Мільона та [PERSON]. 24.11.1951 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, її прізвище змінене з "Галунко" на "Смачелюк". Її батько, згідно архівної довідки №06-1348/7 від 10.07.2012, народився 08.08.1910 у тому ж селі Голинчинці Шаргородського району Вінницької області, іменем його було "Омелян", а не "Мільон". Згідно даних загальнодоступної вільної багатомовної онлайн-інтернет енциклопедії, "омелян" - християнське чоловіче ім'я. Канонічна церковна форма - Еміліан. Походить через посередництво візантійського ??????????від лат. Aemilianus, Emilianus, давньоримського номена (родового імені), утвореного від іншого номена Aemilius, Emilius, "Емілій", й буквально означає "Еміліїв", "приналежний Емілію". Родове ім'я Aemilius походить від aemulus ("суперник"). Українськими зменшеними формами імені "Омелян" є: Омелько, Омелечко, Мілько, Мільон. Тобто, можна стверджувати, що ім'я "Омелян" та "Мільон" є тотожними іменами. Багато часу сплинуло з дня народження батька (1910 рік) та з дня її народження (1933 рік) і 30.06.2003 на її ім'я було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН №015314, яким підтверджено належність їй земельної ділянки, яка розташована на території Голинчинецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області, площею 2,6121га з цільовим призначенням "Ведення товарного сільськогосподарського виробництва" (кадастровий номер: 0525380800010020142. При цьому, до вказаного акта внесенні дані щодо належності земельної ділянки [PERSON] (тотожне ім'я - [PERSON]). Щодо вказаної земельної ділянки було укладено нею і договір оренди 15.02.2000, у якому наявний її підпис. В даному випадку неможливо внести зміни чи виправлення до державного акта, оскільки державні акти вже не є правовстановлюючими документами на землю і внесення виправлень законодавством не передбачено. В такому випадку вона змушена звернутися до суду. Встановлення даного факту має юридичне значення для неї та тягне за собою юридичні наслідки, оскільки від встановлення цього факту залежить підтвердження належності їй земельної ділянки. 23.11.2018 заявник [PERSON] подала заяву, в якій вказала, що з урахуванням її віку (85 років) та стану здоров'я, вона не має можливості бути присутньою у судовому засіданні. Представник заінтересованої особи сільський голова Голинчинецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області [PERSON] подав заяву, в якій просив розглянути справу за відсутністю представника Голинчинецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області, заперечень щодо заяви не має. Представник заінтересованої особи Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області [PERSON] подала заяву, в якій просила розглянути справу за відсутністю представника Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області, не заперечувала проти задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідністю з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 1 ст. 319 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Згідно п. 12 Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31.03.1995 р. при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 (нова редакція ст. 315) ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до п. 4.1; п. 4.4 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 за №325, виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається. У разі виявлення у виданому державному акті орфографічних або технічних помилок землевласником (землекористувачем) такий землевласник (землекористувач) звертається до відповідного територіального органу Держкомзему із заявою (клопотанням ) про видачу нового державного акта. У заяві вимагається встановлення факту належності заявнику Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН №015314 від 30.06.2003, яка розташована на території Голинчинецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області, площею 2,6121\~га з цільовим призначенням "Ведення товарного сільськогосподарського виробництва" (кадастровий номер: 0525380800010020142), власником якої вказана [PERSON] (а. с. 12). Від імені власника [PERSON] укладено і Договір оренди земельного паю від 15.02.2000 з орендарем [PERSON] (а. с. 13). Водночас, відповідно до паспорта громадянина України, виданого Шаргородським РС УДМС України у Вінницькій області 04.09.2012, та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру ДПІ у Шаргородському районі вбачається, що по батькові заявника записано українською мовою "Мільонівна", а російською мовою - "Милёновна" (а. с. 6, 7). Зі свідоцтва про народження Серія ЯЦ №407460 (відновленого), свідоцтва про\~народження серії\~І-АМ\~№232492\~(повторного), свідоцтва про одруження Серія ЯР №601064, копії яких надані заявником, вбачається, що [PERSON] (до укладення шлюбу [PERSON]) [PERSON] народилася 18.03.1933 року в с. Голинчинці Джуринського (нині Шаргородського) району Вінницької області. Її батьками записано [PERSON] Мільона та [PERSON] (а. с. 8-10). Згідно архівної довідки, виданої Державним архівом Вінницької області №06-1348/7 від 10.07.12, вбачається, що в метричній книзі актових записів про народження громадян по с.\~Голинчинці Шаргородського району Вінницької області за 1904-1910 роки є актовий запис №24 за 12 серпня 1910 року про народження 8 серпня 1910 року сина [PERSON] (так в документі) Батьки: [PERSON] (так в документі) [PERSON]. Підстава: Ф.Д-904, оп. 26, спр. 185, арк. 277 зв. - 278 (а. с. 11). На підставі зазначених вище наданих заявником [PERSON] письмових доказів судом достовірно встановлено, що їй дійсно був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ВН №015314, у якому написання по батькові власника державного акта не збігається з записом по батькові, зазначеним в особистих документах власника земельної ділянки. Отже, встановлення факту належності заявнику вказаного правовстановлюючого документа - Державного акта на право власності на земельну ділянку має для заявника юридичне значення, а іншим порядком підтвердити цей факт заявник не має можливості. За таких обставин заява [PERSON] про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документа є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved