Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

У січні 2018 року [PERSON] звернулася з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (надалі ТДВ «СN «Домінанта») про відшкодування шкоди, в обґрунтування якого зазначала наступне. 22 вересня 2016 року о 12 год. 20 хв. [PERSON] керуючи автомобілем Mercedes-Benz, державний номерний знак [NUMBER] на перехресті вул. Маяковського - пр. Соборний у м. Запоріжжя, під час перестроювання з лівої смуги в праву не надав дорогу автомобілю [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався у попутному напрямку, внаслідок чого здійснив зіткнення. Своїми діями [PERSON] порушив п. 10.3. Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. 26 жовтня 2016 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя винесено постанову про визнання [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу. [PERSON] обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АК/0988639 цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Mercedes-Benz,, д.н.з. [NUMBER] на момент настання ДТП була застрахована ТДВ «СТ «Домінанта». На виконання вимог п. 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Позивач звернулася до Страховика, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності - «ПрАТ"Стархова компанія "АХА СТРАХУВАННЯ" з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. 17.11.2016р. [PERSON] звернулася до ТДВ «СТ «Домінанта» з заявою про виплату страхового відшкодування, до якої додала всі необхідні документи, а саме: Постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26.10.2016р. та Висновок про оцінку автомобіля №101. Проте на час звернення до суду страхове відшкодування відповідачем не виплачено, у звязку із чим позивач, просив суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 15 550,73 грн., суму пені за період 17.02.2017р. по 15.01.2018р. у розмірі 2 017,33 грн.,суму збитків з урахуванням встановленого індексу інфляції за період 17.02.2017р. по 15.01.2018р. у розмірі 1435,88 грн., суму 3 % річних з користування грошовими коштами за період 17.02.2017р. по 15.01.2018р. у розмірі 425, 62 грн. та понесені судові витрати у розмірі 704,80 грн. Ухвалою судді від 24.01.2018 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження. 19.02.2018 року від представника відповідача надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач посилається на безпідставність вимог позивача і просить у задоволенні позовних вимог відмовити. 04.09.2018 року до суду надійшов уточнений позов від позивача, у якому позивач зазначив, що 16 березня 2018 року ТДВ «СТ «Домінанта» здійснило страхову виплату на користь [PERSON] у розмірі 15 150,78 грн. і з урахуванням виплаченої відповідачем суми у розмірі 15 150,78 страхова виплата здійснена не в повному обсязі і несвоєчасно, а тому позивач просив суд стягнути суму пені за період 17.02.2017р. по 15.01.2018р. у розмірі 2 017,33 грн., суму збитків з урахуванням встановленого індексу інфляції за період 17.02.2017р. по 15.01.2018р. у розмірі 1435,88 грн., суму 3 % річних за користування грошовими коштами за період 17.02.2017р. по 15.01.2018р. у розмірі 425, 62 грн. та понесені судові витрати у розмірі 704,80 грн. У судове засідання позивач не зявився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. Від уповноваженого представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутністю позивач, позовні вимоги позивач підтримує і просить задовольнити. У судове засідання відповідач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Стаття 81 ЦПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 22 вересня 2016 року о 12 год. 20 хв. [PERSON] керуючи автомобілем Mercedes-Benz, державний номерний знак [NUMBER] на перехресті вул. Маяковського - просп. Соборний у м. Запоріжжя, під час перестроювання з лівої смуги в праву не надав дорогу автомобілю [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався у попутному напрямку, внаслідок чого здійснив зіткнення. Своїми діями [PERSON] порушив п. 10.3. Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постановою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 26.10.2016р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. [PERSON] обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АК/0988639 цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Mercedes-Benz,, д.н.з. [NUMBER] на момент настання ДТП була застрахована ТДВ «СТ «Домінанта». На виконання вимог п. 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Позивач звернулася до Страховика, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності - «ПрАТ"Стархова компанія"АХА СТРАХУВАННЯ" з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. 17.11.2016 р. [PERSON] звернулася до ТДВ «СТ «Домінанта» з заявою про виплату страхового відшкодування, до якої додала всі необхідні документи, а саме: Постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26.10.2016р. та Висновок про оцінку автомобіля №101. Відповідно до Висновку №101 про оцінку автомобіля, що виконаний суб'єктом оціночної діяльності [PERSON] вартість матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП за станом на 07 листопада 2016 року становить 15 550,73 грн. Проте страхове відшкодування було виплачено позивачу лише 16.03.2018 року . [PERSON] зі\~ст. 9 Закону України «Про страхування», страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), і. страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату, у строк встановлений договором. Відповідно до ст. 990 ЦК України Страховик здійснює страхову виплату відповідно ж в договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. [PERSON] ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановлену договором або законом. Відповідно до п.36.5 ст.36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Отже з урахуванням тих обставин, що виплата страхового відшкодування всупереч визначеним чинним законодавством вимог та договірних зобов'язань була прострочена, із відповідача, як винного у цьому простроченні, підлягає стягненню пеня за прострочення виплати страхового відшкодування починаючи з 17.02.2017р. по 15.01.2018р. у розмірі 2017,33 грн., розрахунок якої наданий позивачем і який не спростований представником відповідача, а тому від приймається судом, як достовірний. За змістом статей 524, 533 - 535, 625 ЦК України, грошовим є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобовязання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору. Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобовязань передбачені, зокрема, приписами статей 549 - 552, 611, 625 ЦК України. З урахуванням приписів ст. 549 ЦК України, частини другої ст. 625 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто зобовязання сплатити гроші, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу. З огляду на те, що згадану статтю 625 ЦК України вміщено в розділі 1 книги 5 цього Кодексу- «Загальні положення про зобов'язання», ця стаття застосовується до всіх грошових зобовязань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, які регулюють відносини, повязані з виконанням, зміною чи припиненням окремих видів зобов'язань. Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання. Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Оскільки, правовідносини, в яких страховик у разі настання страхового випадку зобов'язаний здійснити страхову виплату, є грошовим зобов'язанням, а правовідносини з відшкодування шкоди, які склалися між сторонами у справі, також є грошовим зобов'язанням, то встановивши, що відповідач не виплатив суму страхового відшкодування у визначений ст. 530 ЦК України строк, суд доходить висновку щодо наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат та 3 % річних, нарахованих на суму відшкодування шкоди. Отже, суд вважає, що до спірних правовідносин підлягають застосування положення ст. 625 ЦК України та наявні підстав для стягнення 3 % річних та інфляційних втрат. Зобов'язання страховика про виплату страхувальнику страхових виплат у разі настання страхового випадку є грошовим зобов'язанням, у разі невиконання якого одночасно можуть застосовуватись наслідки, передбачені як нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України, так і нормами ст.ст. 549-550 ЦК України (ВСУ від 06.06.2012 у справі №6-49цс12, у справі від 21.12.2016 року №6-1003цс16, у справі №6- 2129цс 16 від 19.10. 2016 року.). Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду у справі від 07.02.2018 № 910/18319/16. З огляду на вищевикладене, з урахуванням меж заявлених позивачем вимог, з відповідача ТДВ «СТ»Домінанта» слід стягнути також 3% річних та інфляційні нарахування на суму боргу в розмірі 425,62 грн.- 3% річних та 1435,88 грн.- інфляційних нарахувань. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України на користь [PERSON] з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: approved