Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

30.10.2017 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, і просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що в [ADDRESS], і земельну ділянку для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розміром 0,25 га, що по [ADDRESS], та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства розміром 0,32 га, що в [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті її матері - [PERSON], яка померла [INFO] року. В обґрунтування пред'явлених позовних вимог посилається на те, що після смерті її матері- [PERSON]. відкрилась спадщина. 05.03.2012 у першій Донецькій нотаріальній конторі відкрито спадкову справу № 81/2012. Відповідач, як спадкоємець, відмовився від прийняття спадщини. Вона ж оримала у встановлений законом строк свідоцтво про право на спадщину за законом на три квартири у м. Донецьку та частку в статутному капіталі ТОВ "Торговий дім "Квінто", та автомобіль, який вже відчужила. Позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті матері, оскільки оригінал спадкової справи перебуває на тимчасово не підконтрольній владі України території, у зв'язку із чим, змушена звернутися до суду із даним позовом. В підготовче судове засідання сторони не з'явились. Представник позивачки - [PERSON], у наданій суду заяві просить суд розглянути справу в його відсутності. Позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач [PERSON] в наданій суду заяві позовні вимоги визнав. Просив розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача - Старосолотвинської сільської ради, сільський голова Овчаренко В.М., позовні вимоги визнав повністю. Просив розглянути спрау у відсутності представника сільради. У відповідності до частини другої ст. 247 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Згідно положень ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, в підготовчому засіданні у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка, [PERSON], ідн.номер [NUMBER], є донькою [PERSON], яка померла [INFO] року(а.с. 8-10, 15). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, на підставі договору-дарування, від 26.06.2008 року, [PERSON] на праві власності належить будинок [ADDRESS] та 0,57 га земельної ділянки(а.с. 20, 21-23). На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії [NUMBER], [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,32 га в с. [ADDRESS] Бердичівського району Житомирської області(а.с. 24) На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії [NUMBER], [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,25 га в с. [ADDRESS](а.с. 24). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, даний факт сторонами не оспорюється. Першою донецькою державною нотаріальною конторою на ім'я позивачки видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частку в статутному капіталі ТОВ "Торговий дім "Квінто"; квартиру № [ADDRESS]; квартиру № [ADDRESS]; квартиру № [ADDRESS]. (а.с. 16 - 19). ГТУЮ у Донецькій області листом № 4-7-53 від 16.08.2017, повідомляє, що після смерті [PERSON], померлої [INFO], першою донецькою державною нотаріальною конторою 05.03.2012 заведено спадкову справу № 81/2011. 19.07.2012 видано 5 свідоцтв про право на спадщину по цій спадковій справі. Архів документів першої донецької державної нотаріальної контори не був вивезений з приміщення у зв'язку із загрозою життя працівників держнотконтори та залишився у м. Донецьку, яке віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р, доступ до якого відсутній у зв'язку із захопленням представниками незаконних озброєнних формувань. Видати свідоцтво про право на спадщину по спадковій справі, що була заведена на теперішній час не можливо(а.с. 31) Відповідач, [PERSON] позовні вимоги визнав(а.с. 44) Статтею 1216 Цивільного Кодексу України(далі ЦК України), передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Для спадкоємця, що прийняв спадщину, виникають як майнові права, так і обов'язки. До майнових прав належить, зокрема, право власності. Відповідно до п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. До складу тимчасово окупованої території України, визначеної Верховною Радою України, входять тимчасово окуповані території України, особливий правовий режим яких встановлено відповідно доЗаконів України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15 квітня 2014 року, а також «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680- VII від 16 вересня 2014 року та постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17 березня 2015 року. Відповідно ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Статтею 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно із ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбаченихКонституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно із Наказом міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, на території Донецької області, зокрема, на території міста Горлівка Донецької області, тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Частина 1 ст. 55 Конституції України, передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Згідно із ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Згідно із п. 1 ч. 2ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Статтею 15 ЦК України, передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. В судовому засіданні доказів, які б заперечували факт права власності у померлої [PERSON] на спадкове майно не встановлено, а також не встановлено інших осіб, які б претендували на це право, окрім позивача. Оскільки позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права на спадкове майно у нотаріуса, а в судовому засіданні встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що в [ADDRESS]; земельну ділянку для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розміром 0,25 га, що по вул. [ADDRESS], Бердичівського району; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства розміром 0,32 га, що в [ADDRESS], рахуються за [PERSON], враховуючи, що зазначені обставини є перешкодою для набуття позивачем права власності на зазначене спадкове майно, є підстави у судовому порядку визнати за позивачем право на спадкування майна за законом в порядку ст.ст. 328, 392, 1261 ЦК України. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved