Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

03 вересня 2021 року позивач - ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача - [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13 квітня 2018 року між первісним кредитором ПАТ "Ідея Банк" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №Р51.13020.003849840. 02 грудня 2020 року між ПАТ "Ідея Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір факторингу №12/89, за умовами якого, ПАТ "Ідея Банк" відступає ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ПАТ "Ідея Банк" права грошової вимоги (права вимоги) до Боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками (Портфель заборгованості). Відповідно до Реєстру Боржників - Додатку №1 до Договору факторингу №12/89 від 02 грудня 2020 року ТОВ "ФК "ЄАПБ" набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 112 461,07 гривень, з яких: 47 300,11 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 22 018,32 гривень сума заборгованості за відсотками; 43 142,64 гривень заборгованість за комісіями. На виконання п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України, з метою досудового врегулювання спору, у зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору, та на виконання п.5.3 договору факторингу, згідно вимог ст.ст.512-514, 516 ЦК України, на адресу відповідача простою кореспонденцією через відділення Укрпошти ТОВ"ФК"ЄАПБ" було направлено повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості за кредитним договором та включення персональних даних до бази персональних даних. Відповідач не виконала свого обов`язку за договором та припинила повертати наданий їй кредит в строки, передбачені Кредитним договором. У зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов Кредитного договору, позивачем на адресу відповідача було направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору та включення персональних даних відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу. Всупереч умовам Кредитного договору, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК"ЄАПБ", ні на рахунки попереднього кредитора. Після отримання права вимоги до відповідача, а саме: з 02 грудня 2020 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. За таких обставин, позивач просить стягнути заборгованість за Кредитним договором №Р51.13020.003849840 від 13 квітня 2018 року в розмірі 112 461,07 гривень, з яких: 47 300,11 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 22 018,32 гривень сума заборгованості за відсотками; 43 142,64 гривень заборгованість за комісіями. Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, просить задовільнити позовні вимоги та вирішити позов на підставі наявних в справі доказів, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність та відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що дійсно, між нею та ПАТ "Ідея Банк" був укладений кредитний договір №Р51.13020.003849840 від 13 квітня 2018 року, кредит було надано строком на 48 місяців, тобто строк дії даного договору закінчився 13 квітня 2021 року. Після укладення даного договору її життєві обставини різко змінилися, погіршилося матеріальне становище, тому вона не здійснювала жодного платежу на погашення кредитної заборгованості. До суду позивач звернувся лише 02 вересня 2021 року, тобто після закінчення дії кредитного договору, не ставить питання про поновлення строку для звернення до суду. Вона заявляє про пропущення позивачем строку позовної давності для звернення до суду з позовом про стягнення з неї кредитної заборгованості, просить суд відмовити в задоволенні позову з причини пропуску строку позовної давності. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, відзив відповідача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 13 квітня 2018 року між первісним кредитором ПАТ "Ідея Банк" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №Р51.13020.003849840. Згідно з кредитним договором до складу умов цього договору входять загальні умови ПАТ "Ідея Банк" з надання фізичним особам кредитів. Всі умови цього договору є істотними. Відповідно до пункту 1.1 кредитного договору банк надав відповідачу кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 47 922 гривень, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язався одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (проценти та оплата за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору. Пунктом 1.2 договору передбачено, що банк надає кредит у день підписання договору строком на 48 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 19,5 % річних. Пунктом 1.10 договору передбачено, що позичальник також сплачує банку суму за обслуговування кредиту, що включає в себе: надання інформації по рахунках позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку шляхом направлення смс-повідомлень щодо суми платежу за договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості; надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язків. Позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором. Додатком до договору №Р51.13020.003849840 від 13 квітня 2018 року є графік платежів, в якому сторони погодили, що загальна сума щомісячного платежу складає 2 867,41 гривень, яка складається з частини кредиту, що підлягає поверненню, плати процентів за користування кредитом та плати за обслуговування кредиту. Пунктом 2.1 договору передбачено, що позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 48 щомісячних внески включно до 13 дня/числа кожного місяця, згідно графіку щомісячних платежів. Пунктом 5.5 договору передбачено, що сторони домовилися, що строк позовної давності за цим договором, в тому числі для стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлюється сторонами тривалістю у три роки. Позовна давність щодо стягнення заборгованості по кредиту, процентах, платі за обслуговування, інших грошових внесків, повернення яких визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. 02 грудня 2020 року між ПАТ "Ідея Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір факторингу №12/89, за умовами якого, ПАТ "Ідея Банк" відступає ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ПАТ "Ідея Банк" права грошової вимоги (права вимоги) до Боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками (Портфель заборгованості). Відповідно до Реєстру Боржників - Додатку №1 до Договору факторингу №12/89 від 02 грудня 2020 року ТОВ "ФК "ЄАПБ" набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 112 461,07 гривень, з яких: 47 300,11 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 22 018,32 гривень сума заборгованості за відсотками; 43 142,64 гривень заборгованість за комісіями. Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно п. 5.1. Договору факторингу, Права Вимоги переходять до ТОВ "ФК "ЄАПБ" з моменту підписання сторонами відповідного реєстру боржників, за умови виконання фактором зобов`язань, передбачених п.4.1 договору. На виконання п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України, з метою досудового врегулювання спору, у зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору, та на виконання п.5.3 договору факторингу, згідно вимог ст.ст.512-514, 516 ЦК України, на адресу відповідача простою кореспонденцією через відділення Укрпошти ТОВ"ФК"ЄАПБ" було направлено повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості за кредитним договором та включення персональних даних до бази персональних даних. Відповідач не виконала свого обов`язку за договором та припинила повертати наданий їй кредит в строки, передбачені Кредитним договором. У зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов Кредитного договору, позивачем на адресу відповідача було направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору та включення персональних даних відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу. Всупереч умовам Кредитного договору, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК"ЄАПБ", ні на рахунки попереднього кредитора. Після отримання права вимоги до відповідача, а саме: з 02 грудня 2020 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. При цьому, звертає увагу суду, що в законодавстві України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 02 грудня 2020 року заборгованість відповідача за Кредитним договором №Р51.13020.003849840 від 13 квітня 2018 року складає 112 461,07 гривень, з яких: 47 300,11 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 22 018,32 гривень сума заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками; 43 142,64 гривні сума заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями, які пред`явлені позивачем до стягнення. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача 43 142,64 гривні заборгованості за комісіями (плата за обслуговування кредиту), суд зазначає наступне. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України). Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 грудня 2019 року, справа № 524/5152/15-ц, провадження № 61-8862сво18, дійшов висновку, що виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами. Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 грудня 2019 року, справа № 524/5152/15-ц, провадження № 61-8862сво18, дійшов висновку, що умова договору про сплату комісії за користування кредитом є нікчемною. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 26 березня 2021 року у справі №761/37610/17. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача плати за обслуговування кредиту в розмірі 43 142,64 гривні. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 47 300,11 гривень заборгованості за основним боргом та 22 018,32 гривень заборгованості за відсотками за період з 13 травня 2018 року по 13 квітня 2022 року включно, суд приходить до наступного. Відповідач заявила про пропуск позивачем строку позовної давності для звернення до суду з даними позовними вимогами, посилаючись на те, що строк дії даного кредитного договору закінчився 13 квітня 2021 року, а до суду позивач звернувся лише 02 вересня 2021 року. З даними твердженнями суд не може погодитися та вважає їх помилковими, оскільки умовами кредитного договору від 13 квітня 2018 року передбачено, що кредитні кошти надалися відповідачу строком на 48 місяців і строк дії даного кредитного договору закінчиться 13 квітня 2022 року, а не 13 квітня 2021 року, як стверджує відповідач. З даним позовом позивач звернувся 03 вересня 2021 року (дата поштового відправлення позову до суду). Однак, відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). Поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст. Відповідно до ч.1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч.1 ст.631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч.4 ст. 631 ЦК України). Закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору. Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентами) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України). Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті). Оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. Отже, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів. Аналогічні висновки сформульовані Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 06 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13, від 19 березня 2014 року у справі № 6-20цс14, від 12 листопада 2014 року у справі № 6-167цс14, від 03 червня 2015 року у справі № 6-31цс15, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15, від 29 червня 2016 року у справі № 6-272цс16, від 23 листопада 2016 року у справі № 6-2104цс16 і від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2462цс16. Судом встановлено, згідно п.1.4 Кредитного договору, надання кредиту за договором здійснюється на умовах сплати відсотків в розмірі 19,5 % річних, строк надання кредиту 48 місяців, повернення кредиту - щомісячно за графіком платежів (додаток до договору). Згідно Додатку до кредитного договору датою остаточного повернення кредиту є 13 квітня 2022 року. Оскільки кредитним договором (графіком платежів) передбачено, що чергові платежі боржник повинен був здійснювати щомісячно в термін до 13 числа кожного місяця, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг трьохрічного строку позовної давності. Щомісячно відповідач, згідно графіку щомісячних платежів, повинна сплачувати по 2 867,41 гривень (сума кредиту, проценти за користування кредитом та плата за обслуговування). Розрахунком заборгованості (виписка з 01 січня 2000 року по 25 липня 2021 року) підтверджується, що [PERSON] сплатила 08 травня 2018 року, 13 червня 2018 року та 12 липня 2018 року в рахунок кредитної заборгованості по 2 868 гривень. Починаючи з 13 серпня 2018 року не здійснювала погашення кредиту. Право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем строку внесення чергового платежу, а з урахуванням Додатку до кредитного договору - з 13 травня 2018 року (дата внесення чергового платежу), після якого починає перебіг позовна давність щодо вимог про стягнення кожного такого щомісячного платежу. Строк позовної давності обраховується та спливає стосовно кожного щомісячного платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу, а не стосовно заборгованості за кредитом в цілому. В такому разі кредитна заборгованість підлягає стягненню в межах строку позовної давності, на застосування якого наполягає відповідач у відзиві на позов. Відтак, на підставі розрахунку заборгованості за кредитним договором №Р51.13020.003849840 від 13 квітня 2018 року та Додатку до кредитного договору не підлягає стягненню з відповідача заборгованість за основним боргом та заборгованість за відсотками за серпень 2018 року в сумі 244,76 гривень та 783,40 гривень відповідно, в зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності, оскільки з травня 2018 року по липень 2018 року включно відповідач здійснювала погашення заборгованості, а з серпня 2018 року по час звернення позивача з даним позовом до суду не здійснювала, позов до суду подано 03 вересня 2021 року, тобто підлягає стягненню з відповідача заборгованість за основним боргом та за відсотками за період з 13 вересня 2018 року по 13 квітня 2022 року, в межах строку позовної давності. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума заборгованості за основним боргом - 47 055,35 гривень (47 300,11 гривень - 244,76 гривень за серпень 2018 року) та сума заборгованості за відсотками 21 234,92 гривні (22 018,32 гривень - 783,40 гривень за серпень 2018 року), а всього підлягає стягненню 68 290,27 гривень. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1 384,70 гривень (61% задоволених позовних вимог, тому 61% від сплаченого судового збору в розмірі 2 270 гривень становить 1 384,70 гривень).

Outcome: approved