Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

ПАТ "ДельтаБанк" звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовано тим, що 25.02.2008 року між ним, позивачем, як правонаступником ТзОВ "Комерційний Банк "Дельта", та відповідачем було укладено кредитний договір № 003-06044-250208. Відповідно до п. 1.2 кредитного договору він позивач, відкриває відповідачеві картковий рахунок № 26255902179486 у гривні, випускає та надає платіжну картку і ПІН-код до картки та здійснює обслуговування на умовах, викладених в тарифному пакеті Visa "Класичний", що міститься в Додатку № 1 до договору. Згідно п.1.3 кредитного договору відповідачеві відкрито кредитну лінію на загальну суму 30000 гривень та на день укладеного кредитного договору їй встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 2500 гривень. За умовами договору позичальник зобовязалася щомісячно погашати кредит та сплачувати відсотки за користування ним, сплачувати інші платежі згідно договору. Однак, у порушення умов договору відповідач належним чином зобовязання, взяті на себе, не виконує, внаслідок чого станом на 14.08.2015 року виникла заборгованість на загальну суму 4214,29 грн., яка складається з: тіло кредиту - 1509,84 грн., прострочене тіло кредиту - 259,54 грн., заборгованість за відсотками - 2444,91 грн. Представник позивача, який викликався для надання пояснень, в судове засідання не зявився. У позовній заяві позивач просить суд розглянути справу у відсутності представника, позовні вимоги підтримують, проти ухвалення заочного рішення не заперечують (а.с. 8, 9). Відповідач, будучи в порядку ст.74 ЦПК України повідомленою про день, час та місце розгляду справи належним чином (а.с. 28, 39, 44, 46, 49), в судове засідання неодноразово не з"явилася, причини неявки не повідомила, заяви чи клопотання не надходили, а відтак, на підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи та ухвалити рішення за відсутності відповідача у заочному порядку, оскільки позивач проти цього не заперечує. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 25 лютого 2008 року між товаристом з обмеженою відповідальінстю "Комерційний банк "Дельта", правонаступником якого є публічне акціонерного товариства "ДельтаБанк"- позивач у справі та [PERSON] - відповідачем (держателем) було укладено договір № 003-06044-250208 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. У відповідності до пунктів 1.2, 1.3 кредитного договору банк відкриває держателю картковий рахунок № 26255902179486 в національній валюті України - гривні, оформляє та надає в користування картку платіжної системи Visa International, а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Лояльний 4, що міститься в Додатку № 1 до договору (Тарифи). [PERSON] надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн., та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 2500 грн. Банк самостійно не більше одного разу на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода до договору про зміну ліміту кредитної лінії сторонами не складається. Згідно п. 2.1 договору моментом надання банком держателю кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів, передбачених Тарифами, за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. За умовами укладеного договору (пункти 3.6, 2.3) відповідач зобов"язалася щомісяця здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов"язкового мінімального платежу (ОМП), складові якого зазначаються у Тарифах. Обов"язковими складовими ОМП є частка погашення заборгованості, овердрафт, та прострочена заборгованість попередніх періодів. В залежності від умов Тарифів до складу ОМП можуть включатись інші платежі. Держатель сплачує банку проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за ставками, які зазначені в Тарифах. Відповідно до п. 5.2 договір набуває чинності з дати його укладання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов"язань за цим договором. Картку та ПІН-конверт до неї відповідач отримала 25 лютого 2008 року. 27 лютого 2008 року відповідачем було здійснено зняття готівки. Відповідач неналежно виконувала взяті на себе зобов"язання згідно договору, укладеного з позивачам, в результаті чого виникла заборгованість. Наведені вище обставини повністю та об"єктивно стверджуються дослідженими судом письмовими доказами, а саме: копією договору № 003-06044-250208 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 25.02.2008 року (а.с. 10), розрахунком заборгованості відповідача станом на 14.08.2015 року (а.с. 13), іншими письмовими доказами. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 4214,29 грн., яка складається з: тіло кредиту - 1509,84 грн., прострочене тіло кредиту - 259,54 грн., заборгованість за відсотками - 2444,91 грн. Разом з тим, згідно доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості відповідача прострочена заборгованість за відсотками складає 2348,31 грн. Відтак, доведеною є заборгованість відповідача на загальну суму 4117,69 грн., з яких 1509,84 грн. - тіло кредиту, 259,54 грн. - прострочене тіло кредиту, 2348,31 грн. - заборгованість за відсотками. Суд констатує, що між сторонами виникли договірні правовідносини, врегульовані нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як встановлено судом відповідач в порушення умов укладеного з позивачем договору не виконує належно взяті на себе зобов"язання, в результаті чого утворилася заборгованість за кредитом та відсотками за користування кредитними коштами. Такими діями відповідач порушує право позивача на отримання виконання за договором, а тому порушене право підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача суми заборгованості, що виникла. За таких обставин, оцінивши всі докази в їх сукупності та взаємозв'язку, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що позов підставний, обгрунтований та з врахуванням доведеної суми заборгованості підлягає частковому задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. У зв"язку з тим, що позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, яка діяла до 01.09.2015 року), то судовий збір в сумі 243,60 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі наведеного,

Outcome: partial