Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Трускавецького міського суду Львівської області із позовною заявою про поділ майна подружжя. Після остаточного уточнення позовних вимог свою заяву мотивувала тим, що 10.09.1997 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану м. Борислава Львівської області. За період спільного проживання у шлюбі ними було придбано наступне майно, яке існує на даний час в натурі: однокімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 38,5 кв.м., житловою площею 21,1 кв.м., що стверджується укладеним на ім'я [PERSON] договором купівлі-продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу [PERSON] 11.09.2002 року за реєстровим № 2209, зареєстрованим у КП ЛОР «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 18.09.2002 року, вартість якої за даним договором становить 14400,00 грн.; легкового автомобіля марки Volkswagen Golf, колір сірий, реєстраційний номерний знак [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу [NUMBER] від 17.11.2006 року видане Дрогобицьким центром надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Дрогобич, Трускавець, Борислав та Дрогобицького району при ГУ МВС України у Львівській області. Згідно із висновком № 3385 судової автотоваризнавчої експертизи по цивільній справі № 457/189/14-ц, складеним 11.11.2014 року судовим експертом Львівського НДІ судових експертиз [PERSON], ринкова вартість автомобіля з врахуванням його стану на момент огляду 21.10.2014 року становить 56944,28 грн. Також за час шлюбу з [PERSON] ними було накопичено грошові заощадження у розмірі 10000,00 доларів США, які після припинення ними спільного проживання, а саме: 26.02.2010 року, відповідачем було внесено на відкритий на його ім'я рахунок у ПАТ Комерційний Банк «Приватбанк». Рахунок був закритий 27.02.2014 року, а грошові кошти у сумі 10000,00 доларів США, що за курсом НБУ на момент внесення коштів на рахунок становило 79900,00 грн. [PERSON] було використано на власні потреби. Також [PERSON] було придбано 27.11.2008 року на своє ім'я на спільні кошти подружжя легковий автомобіль марки Mitsubishi Outlander 2.0, 2008 року випуску, колір сірий, номер кузова [NUMBER], номерний знак [NUMBER], який 01.03.2012 року Дрогобицьким МРЕВ ДАІ було знято з обліку для реалізації та продано на підставі довідки-рахунку приватного підприємства «Авто-Фортуна» серії ДПІ № 4767іо від 06.03.2012 року. Отримані від продажу автомобіля кошти [PERSON] витратив на власні потреби. Відтак просила суд визнати квартиру [ADDRESS], житловою площею 21,1 кв.м., загальною площею 38,5 кв.м., об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнати за нею [PERSON] право власності на ? частину вищезазначеної квартири; стягнути з [PERSON] на її користь 28472,14 грн. грошової компенсації половини вартості легкового автомобіля Volkswagen Golf, визнавши за [PERSON] право власності на вищезазначений транспортний засіб; 46419,66 грн. компенсації половини вартості легкового автомобіля марки Mitsubishi Outlander 2.0 - об'єкта права спільної сумісної власності подружжя, проданого відповідачем 06.03.2012 року; 39950,00 грн. (5000 доларів США за курсом НБУ станом на 26.02.2010 року) компенсацію ? частини спільних сімейних заощаджень, внесених 26.02.2010 року на рахунок відповідача № [NUMBER] у відділенні ПАТ Комерційний Банк «Приватбанк» та використаних ним після припинення спільного ведення господарства для особистих потреб; стягнути з відповідача на її користь понесені нею у справі судові витрати, пов'язані з проведенням судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 1476,00 грн. та судовий збір, повернути їй зайво сплачену суму судового збору. [PERSON] звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області із зустрічною позовною заявою до [PERSON]про поділ майна подружжя. Після остаточного уточнення позовних вимог свою заяву мотивував тим, що, хоча шлюб між ними розірвано у 2014 році, однак фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства було припинено починаючи з 2009 року і до розірвання шлюбу. Відповідно, усе майно, що придбалось кожним із подружжя за цей період, є його особистою власністю, тобто поділу підлягає майно, придбане подружжям до 2009 року. Так слід погодитись із [PERSON], яка стверджує, що за час шлюбу ними було придбане спільне сумісне майно - автомобіль Вольцваген Гольф (р.н.з. [NUMBER]). Цей автомобіль було зареєстровано на її ім'я, а його вартість на станом на час його придбання становила 40000,00 грн. Окрім цього, за час шлюбу ними було придбано також квартиру [ADDRESS] загальною площею 38,5 кв.м. згідно договору купівлі-продажу від 11.09.2002 року. Таким чином враховуючи, що між ними відсутня згода щодо поділу майна, квартира та автомобіль відносяться до неподільних речей, за таких обставин, можливим є лише визначення ідеальних часток подружжя в майні без його реального поділу та залишення майна у спільній частковій власності. Відтак просив суд визнати за [PERSON] ? частки у праві спільної власності на квартиру [ADDRESS], визнати за [PERSON] ? частки у праві спільної власності на автомобіль Вольцваген Гольф (р.н.з. [NUMBER]). Також від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшло письмове заперечення на уточнений первинний позов, в якому вона зазначає, що відповідач за первісним позовом [PERSON] заперечує проти визнання за ним права власності на автомобіль Фольцваген Гольф (р.н.з. [NUMBER]) з стягненням на користь [PERSON] грошової компенсації половини вартості автомобіля у розмірі 28472,14 грн., так як автомобіль згідно норм ЦК України є неподільним майном. [PERSON] погоджується компенсувати [PERSON] 46419,66 грн. - половину вартості автомобіля Міцубісі Аутлендер (р.н.з. [NUMBER]), який було придбано за час шлюбу за спільні кошти подружжя та відчужено в період, коли сторони проживали окремо. Щодо позовної вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь 39950,00 грн. (5000 доларів США за курсом НБУ станом на 26.02.2010 року) компенсацію ? частини спільних сімейних заощаджень, внесених 26.02.2010 року на рахунок відповідача № [NUMBER] у відділенні ПАТ Комерційний Банк «Приватбанк», то вказаний рахуно було відкрито відповідачем 26.02.2010 року, а закритий 27.02.2014 року, тобто вже в період окремого проживання. В цей же час відповідачем були відкриті і інші рахунки. Після спливу майже року окремого проживання, кошти, отримані ним як заробітна плата на посаді директора ПАТ «Бориславський озокерит», також, отримані як дохід акціонера від прибутку даного товариства, пенсія, були покладені [PERSON] на депозитні та поточні рахунки, оскільки це були його особисті кошти. Прямого зв'язку із закриттям попередніх рахунків та обов'язкового вкладення знятих з них коштів на інші банківські рахунки в різний період часу закон не передбачає. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги за первісним позовом підтримала та просила їх задовольнити. Представник [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги за зустрічним позовом та просила їх задовольнити. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя слід задовольнити частково, а зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя - задовольнити в повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ст. ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебуваючи в шлюбних відносинах придбали наступне майно: однокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 38,5 кв.м., житловою площею 21,1 кв.м., що стверджується укладеним на ім'я [PERSON] договором купівлі-продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу [PERSON] 11.09.2002 року за реєстровим № 2209, зареєстрованим у КП ЛОР «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 18.09.2002 року, вартість якої за даним договором становить 14400,00 грн. (т.1 а.с.70); легковий автомобіль марки Volkswagen Golf, колір сірий, реєстраційний номерний знак [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу [NUMBER] від 17.11.2006 року видане Дрогобицьким центром надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Дрогобич, Трускавець, Борислав та Дрогобицького району при ГУ МВС України у Львівській області. Також [PERSON] було придбано 27.11.2008 року на своє ім'я на спільні кошти подружжя легковий автомобіль марки Mitsubishi Outlander 2.0, 2008 року випуску, колір сірий, номер кузова [NUMBER], номерний знак [NUMBER], який 01.03.2012 року Дрогобицьким МРЕВ ДАІ було знято з обліку для реалізації та продано на підставі довідки-рахунку приватного підприємства «Авто-Фортуна» серії ДПІ № 4767іо від 06.03.2012 року. Вищевказані факти сторонами не оспорювалися. Відтак за умови визнання сторонами умов розподілу зазначеного майна, окрім автомобіля Volkswagen Golf, реєстраційний номерний знак [NUMBER], суд приходить до переконання, що слід визнати квартиру [ADDRESS], житловою площею 21,1 кв.м., загальною площею 38,5 кв.м., об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнати за [PERSON] право власності на ? частину вищезазначеної квартири та визнати за [PERSON] ? частки у праві спільної власності на квартиру [ADDRESS]. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 46419,66 грн. компенсації половини вартості легкового автомобіля марки Mitsubishi Outlander 2.0, 2008 року випуску, колір сірий, номер кузова [NUMBER], номерний знак [NUMBER], - об'єкта права спільної сумісної власності подружжя, проданого відповідачем 06.03.2012 року. Згідно із висновком № 3385 судової автотоваризнавчої експертизи по цивільній справі №457/189/14-ц, складеним 11.11.2014 року судовим експертом Львівського НДІ судових експертиз [PERSON] ринкова вартість автомобіля Volkswagen Golf реєстраційний номерний знак [NUMBER] з врахуванням його стану на момент огляду 21.10.2014 року становить 56944,28 грн. Однак [PERSON] не погоджується на виплату [PERSON] компенсації в розмірі 28472,14 грн. половини вартості легкового автомобіля Volkswagen Golf, колір сірий, реєстраційний номерний знак [NUMBER], визнавши за ним право власності на вищезазначений транспортний засіб, позивач [PERSON] не бажає залишати за собою вказаний автомобіль з виплатою компенсації відповідачу, відтак вказана вимога задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема, на жилий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим з подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Згідно п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Враховуючи вищенаведене, за умов неподільності автомобіля Volkswagen Golf реєстраційний номерний знак [NUMBER], небажання [PERSON] залишати за собою автомобіль сплативши [PERSON] компенсацію половини вартості вказаного автомобіля та небажання [PERSON] залишати за собою автомобіль сплативши [PERSON] компенсацію половини вартості вказаного автомобіля суд приходить до переконання, що потрібно визнати ідеальні частки подружжя в майні без його реального поділу. Відповідно до роз"яснень, викладених у п. 23, 24, 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з"ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один з них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім"ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Що стосується позовної вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] 39950,00 грн. (5000 доларів США за курсом НБУ станом на 26.02.2010 року) компенсацію ? частини спільних сімейних заощаджень, внесених 26.02.2010 року на рахунок відповідача № [NUMBER] у відділенні ПАТ Комерційний Банк «Приватбанк», то вказана вимога задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 17.10.2014 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу встановлено, що сторони ([PERSON] та [PERSON].) проживають окремо з 2009 року та не ведуть спільного господарства (т.2 а.с.159). Відповідно до інформації наданої ПАТ КБ «Приватбанк» у листі № 30.1.0.0/2-20140408/2835 від 14.04.2014 року за час подружнього життя [PERSON] 23.11.2005 року відкрив рахунок № [NUMBER], який був закритий 24.11.2008 року тобто на час перебування сторін у шлюбних відносинах. Що стосується рахунку № [NUMBER], відкритого [PERSON] 26.02.2010 року (закритий 04.02.2014 року), на який також вказує у своєму позові [PERSON], то вказаний рахунок був відкритий [PERSON] після фактичного припинення шлюбних відносин (т.1 а.с. 135). Відтак [PERSON] не надано суду доказів, які б давали підстави вважати, що кошти внесені [PERSON] на рахунок № [NUMBER], відкритий 26.02.2010 року у ПАТ КБ «Приватбанк», є коштами нажитими сторонами до моменту припинення шлюбних відносин у 2009 році, а тому позовна вимога [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь 39950,00 грн. (5000 доларів США за курсом НБУ станом на 26.02.2010 року) компенсацію ? частини спільних сімейних заощаджень, внесених 26.02.2010 року у відділенні ПАТ Комерційний Банк «Приватбанк» задоволенню не підлягає. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки [PERSON] не було сплачено 468,42 грн. судового збору, то вказану суму слід стягнути з неї в користь держави. На підставі наведеного та

Outcome: partial