Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

20.09.2018 року Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~"ЕКОПІК\~-\~Україна" звернулось до Корабельного районного суду м. Миколаєва із позовною заявою до Приватного підприємства "Виробничо-торгівельна фірма "ТАБ", Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПЛІТ", Приватного підприємства "МОНТІРЕЙ", [PERSON] , Приватного підприємства "Транзит Ойл Груп", де третіми особами виступають Головне територіальне управління юстиції в Миколаївській області, Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Рибачук Ольга Володимирівна, Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Помазан Яна Валеріївна, Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Боненко Тетяна Леонідівна, в якому просив визнати недійсним укладений між Приватним підприємством "Виробничо-торгівельною фірмою "ТАБ" та Товариством з обмеженою відповідальністю «КАПЛІТ» договір купівлі-продажу № 342 від 23.05.2018 року, визнати недійсним укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАПЛІТ» та Приватним підприємством «МОНТІРЕЙ» договір купівлі-продажу № 905 від 20.06.2018 року, визнати недійсним та скасувати рішення приватного підприємства «МОНТІРЕЙ», оформлене протоколом № 3 від 09.07.2018 року про передачу у власність [PERSON] нерухомого майна в [ADDRESS] . Миколаїв [ADDRESS] , визнати недійсним рішення ТОВ «Транзит Ойл Груп», оформлене протоколом № 1 від 17.06.2018 року в частині внесення до статутного капіталу Товариства нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] та стягнути судові витрати з відповідачів. \~ \~ \~ \~В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що рішенням Господарського суду Миколаївської області від 09.02.2018 року, залишеним без змін Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 02.05.2018 року по справі № 915/2168/15 стягнуто з Приватного підприємства "Виробничо-торгівельної фірми "ТАБ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОПІК-Україна" грошові кошти у загальній сумі 1 040 901 грн. 15 коп., з яких 998 760 гри. 97 коп. - основний борг, 42 140 грн. 18 коп. - борг по відсотках, а також відшкодовано позивачу за рахунок відповідача судові витрати. Рішення суду мотивовано тим, що допозивача перейшло право вимоги заборгованості відповідача за кредитним договором від 03.06.2011 року № 640511 - КЮ від ПАТ Банк «Морський» в обсязі, заявленому до стягнення. Відповідно до інформаційної довідки № 63568232 від 15.07.2016 року, у власності боржника - ПП ВТФ «ТАБ» перебувала будівля АЗС в м. Миколаїв, вул. Самойловича, 32-В та яка перебувала в забороні відчуження встановлену на користь ПАТ Банк «Морський», про що свідчить запис про обтяження № 11250396 від 03.06.2011 року та іпотеці цього ж банку, про що свідчить запис № 11250631 від 07.06.2012 р.оку Разом з цим, ПП ВТФ «ТАБ» не здійснило погашення заборгованості ні на користь первісного кредитора ПАТ Банк «Морський», ні на користь ТОВ «ЕКОПІК-Україна». При цьому, ТОВ «ЕКОПІК-Україна» отримало відповідь на адвокатський запит Корабельного ВДВС за № 20655 від 15.06.2018 року про те, що дані обтяження були перенесені до Державного реєстру прав на нерухоме майно та припинені Баштанським районним відділом ДВС на підставі рішення Центрального районного суду м. Миколаєва по справі № 480/4456/18-ц від 20.02.2018 року та на підставі наступних прийнятих державним виконавцем рішеннями: - рішення державного реєстратора (державного виконавця) Баштанського РВ ВДВС ГТУЮ Миколаївської області Бомбик В.А. про припинення заборони на нерухоме майно № 40905681 від 18.05.2018 р. - рішення державного реєстратора (державного виконавця) Баштанського РВ ВДВС ГТУЮ Миколаївської області Іскяндарової А.Ф. про припинення іпотеки № 41176415 від 18.05.2018 р. Однак, відповідно до отриманої відповіді на адвокатський запит № 01.05/3682 від 11.06.2018 р., Баштанським районним відділом ДВС ГТУЮ в Миколаївській області не здійснювались дії по припиненню записів про обтяження та іпотеки на майно належне ПП ВТФ «ТАБ». Крім того, відповідно до відомостей з ЄДРСР, судові рішення (ухвала про відкриття провадження, процесуальні та судові рішення) по справі №480/4456/18-ц не приймались, а справи Центрального районного суду починають свою нумерацію з 490, а не з 480. Таким чином, припинення записів про іпотеку було здійснено не в спосіб та у порядку визначеному ЗУ «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та на підставі нібито судового рішення, яке ніколи не приймалось. На момент подання даного позову, у боржника відсутнє будь-яке інше рухоме або нерухоме майно, в т.ч. грошові кошти, на які могло б бути звернути стягнення у процесі виконавчого провадження. Оскільки, нерухоме майно було умисно та протиправно відчужене боржником для уникнення його реалізації у виконавчому провадженні на користь ТОВ «ЕКОПІК-Україна», вважає, що таким чином порушені права та інтереси позивача і він має підстави для визнання подальших договорів відчуження нерухомого майна недійсними. Ні первісний кредитор ПАТ Банк «Морський», ні новий кредитор ТОВ «ЕКОПІК-Україна» не надавала згоду на відчуження предмету іпотеки на користь інших осіб. Нерухоме майно , яке розташовано в [ADDRESS] без згоди іпотекодержателя було відчужене на користь ТОВ «КАПЛІТ» на підставі договору купівлі-продажу № 342 від 23.05.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Рибачук О.В. Реєстрація права власності здійснена на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 41300284 від 25.05.2018 року об 16:57:47, прийнятого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Рибачук О.В. На підставі договору купівлі-продажу № 905 від 20.06.2018 року спірне нерухоме майно відчужене від ТОВ «КАПЛІТ» на користь ПП «МОНТІРЕЙ», реєстрація права власності здійснена на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 41712899 від 20.06.2018 року, прийняте приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Помазан Яною Валеріївною. В подальшому, нерухоме майно передано засновнику ПП «МОНТІРЕЙ» [PERSON] на підставі протоколу №3 від 09.07.2018 року та акту приймання передачі від 09.07.2018 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 42080992 від 16.07.2018 року, прийнятого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Боненко Т. Л. На підставі протоколу № 1 від 17.06.2018 року та акту приймання-передачі нерухоме майно було внесено до статутного капіталу ПП «Транзит Ойл Груп», рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 42257021 від 26.07.2018 року, прийнятого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Боненко Т. Л. Вважає, що здійснені правочини та відчуження спірного нерухомого майна не має створювати жодних наслідків для ТОВ «КАПЛІТ», ПП «МОНТІРЕЙ», [PERSON] та ПП «Транзит Ойл Груп», а нерухоме майно повинно повернутися у власність первісного власника ПП ВТФ «ТАБ». За наслідками вказаних дій Корабельним відділом поліції ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 12018150050001408. Саме з вищевикладених підстав позивач звернувся до суду. Представник позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКОПІК - Україна" - в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Приватного підприємства "Виробничо-торгівельна фірма "ТАБ" - повідомлений своєчасно та належним чином в судове засідання не з`явився, заперечень проти задоволення позову до суду не надав. Про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПЛІТ" - повідомлений своєчасно та належним чином в судове засідання не з`явився, заперечень проти задоволення позову до суду не надав. Про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача Приватного підприємства "МОНТІРЕЙ" - повідомлений своєчасно та належним чином в судове засідання не з`явився, проте представник надав заяву про розгляд справи у його відсутність та відзив, в яких просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність. Відповідач [PERSON] - в судове засідання не з`явився, проте його представник надав заяву про розгляд справи у відсутність та відзив, в яких просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність. Представник відповідача Приватного підприємства "Транзит Ойл Груп" - в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність та відзив, в яких просив відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи Головне територіальне управління юстиції в Миколаївській області - в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Третя особа приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Рибачук Ольга Володимирівна - в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, а також письмові пояснення, в яких просила в задоволенні позову відмовити. Третя особа приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Помазан Яна Валеріївна - в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, а також письмові пояснення, в яких просила в задоволенні позову відмовити. Третя особа приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Боненко Тетяна Леонідівна - в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази додані до неї, взявши до уваги заяви сторін по справі, прийшов до наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. З наведеної норми права слідує, що порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Згідно ст.16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів і загальні вимоги щодо недійсності правочину, передбачені ст. 215 ЦК України. За нормами ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є право чин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий право чин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Нікчемний правочин є недійсним у силу прямої вказівки закону за фактом наявності певної умови (обставини). Натомість, оспорюваний правочин ЦК України імперативно не визнає недійсним, допускаючи можливість визнання його таким у судовому порядку на вимогу однієї зі сторін або іншої заінтересованої особи, якщо в результаті судового розгляду буде доведено наявність визначених законодавством підстав недійсності правочину у порядку, передбаченому процесуальним законом. При цьому, оспорюваний правочин є чинним, породжує юридично-значущі наслідки, обумовлені ним, й у силу презумції правомірності правочину за ст. 204 ЦК України вважається правомірним, якщо не буде визнаний судом недійсним. Таким чином, при вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи ст.ст. З, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушено права, якщо воно мале місце. Так, 20 червня 2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Капліт» (продавець) та приватним підприємством «Монтірей» (покупець) укладено договір № 905 купівлі-продажу нерухомого майна у вигляді АЗС, яка розташована по [ADDRESS] , відповідно до якого продавець зобов`язався передати у власність покупця вказане нерухоме майно, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити це майно на умовах даного договору. Договором передбачені всі істотні умови, передбачені діючим законодавством України. На виконання договору приватне підприємство «Монтірей» отримало спірне нерухоме майно та оплатило визначену договором вартість, погоджену сторонами. Обставини, які б вказували, що оспорюваним договором порушено право позивача при викладених у позові підставах для визнання правочину недійсним, відсутні, у зв`язку з чим відсутні підстави для твердження про неправильне застосування норм ст.ст. 203, 215 ЦК України. Як вбачається з позовної заяви та доданих документів, 3 червня 2011 року між ПАТ Банк «Морський» та ТОВ «Сота Плюс» укладено кредитний договір № 640511-КЮ, за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти у формі відновлюваної відзивної кредитної лінії в сумі 2000000 грн., а позичальник зобов`язався повернути даний кредит і сплатити відсотки за користування ним. 7 червня 2012 року ПАТ Банк «Морський», ТОВ «Сота Плюс» та ПП ВТФ «ТАБ» (новий позичальник) уклали договір переводу зобов`язань № 640511 /об, за умовами якого первісний позичальник переводить зобов`язання по кредитному договору № 640511-КЮ від 3 червня 2011 року, а новий позичальник прийняв на себе зобов`язання по вказаному кредитному договору. 16 червня 2014 року між ПАТ Банк «Морський» та ТОВ «ЕКОПІК-Україна» укладений договір про відступлення права вимоги за договором № 640511-КЮ від 3 червня 2011 року, укладеним між ПАТ Банк «Морський» і ПП ВТФ «ТАБ». Відповідно до положень договору первісний кредитор ПАТ Банк «Морський» за плату відступив (передав), а новий кредитор ТОВ «ЕКОПІК-Україна» прийняв (набув) право грошової вимоги первісного кредитора. Користуючись своїм правом грошової вимоги позивач звернувся до господарського суду Миколаївської області, рішенням якого від 9 лютого 2018 року з ПП ВТФ «ТАБ» на користь позивача стягнуто грошові кошти в сумі 1040901,15 грн. Крім цього, 3 червня 2011 року з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ПАТ Банк "Морський" (далі - іпотекодержатель) та ПП ВТФ «ТАБ» (далі - іпотекодавець) укладено іпотечний договір № 1583 (далі - договір іпотеки), за умовами якого в іпотеку банку передано нерухоме майно у вигляді будівлі АЗС, яка розташована по [ADDRESS] . За приписами ст. 24 Закону України «Про іпотеку» відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Разом з тим, позивачем не надано доказів, щодо укладення ПАТ Банк «Морський» з позивачем окремого нотаріально посвідченого договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки, укладеного між іпотекодержателем в особі ПАТ Банк «Морський» з іпотекодавцем в особі ПП ВТФ «ТАБ». Таким чином, до нового кредитора не перейшли всі права та обов`язки первісного іпотекодержателя, в тому числі права вимоги до іпотекодавця (боржника). За правилами ч. З ст. 9 Закону України іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя відчужувати предмет іпотеки. Так, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази повинні бути належні, допустимі та достовірні. Згідно із\~ч.\~1\~ст.\~77\~ЦПК України\~належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Зважаючи на\~те,\~що позивачем\~не надано\~суду належних\~та допустимих\~доказів,\~що він є іпотекодержателем спірного майна, у зв`язку з чим він не наділений правом надавати або не надавати згоду щодо відчуження предмету іпотеки. Виходячи з цього, не може бути визнаний правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна без згоди іпотекодержателя в силу ч. З ст. 12 Закону України "Про іпотеку", оскільки позивач не є іпотекодержателем стосовно цього майна. Крім цього, на момент відчуження, іпотеку щодо спірного майна було припинено. Отже, враховуючи викладене суд вважає позовну заяву Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~"ЕКОПІК\~-\~Україна" необґрунтованою, та такою, що не підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed