Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що останній більше року не проживає за зареєстрованим місцем проживання у квартирі [ADDRESS] , добровільно його залишивши. Той факт, що відповідач більше року не проживає за даною адресою, не несе спільні витрати на утримання житла, тощо - порушує права позивачки, як власниці даного житлового приміщення. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивачка та її представниця позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просять їх задовольнити. Не заперечують проти заочного розгляду справи. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином у порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Враховуючи приписи ч.4 ст.223 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивачки на розгляд справи за відсутності відповідача (заочний розгляд), суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Заслухавши позивачку, її представницю, свідків, вивчивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із такого. Судом об`єктивно встановлено, що [PERSON] на даний час є одноосібною власницею квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією нотаріального свідоцтва про набуття у власність нереалізованого з прилюдних торгів майна від 13.09.2016 року, згідно якого позивачка набула у власність Ѕ частину квартири [ADDRESS] , та рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 17.06.2016 року, згідно якого позивачка також набула у власність іншк Ѕ чатсину цієї ж квартири (а.с.8,10-12). \~ \~ \~ \~Як вказує позивачка, в даній квартирі її колишній чоловік [PERSON] не проживає з моменту її придбання. \~ \~ \~ \~Також вказує, що шлюб між ними було розірвано у 2006 році, в підтвердження чого в матеріалах справи міститься копія свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.5 ). \~ \~ \~ \~На даний час вона створила нову сім"ю, проживає у вищевказаній квартирі, несе витрати на її утримання. Крім того, факт відсутності [PERSON] у квартирі [ADDRESS] більше року підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] . Додатково свідки зазначили, що відповідач фактично ніколи не проживав за вказаною адресою через незадовільний технічний стан квартири, ремонт якої в подальшому зробила позивачка. \~ \~ \~ \~Таким чином, відповідач залишаючись зареєстрованим у даному житлі в порушення ч.1 ст. 319 ЦК України, згідно якої: "Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд", - чинить перешкоди дійсному власнику, оскільки остання не може вільно розпоряджатися своїм майном, що створює для неї ряд незручностей. Також, відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України: "Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою ... про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню ". \~ \~ \~ \~Ч.2 ст. 405 ЦК України визначено, що член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання чи має відповідач статус члена сім`ї, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.3 СК України, сім`ю складають особи,\~ які спільно проживають,\~ пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Положення ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР зазначає, що до членів сім`ї належать дружина наймача (власника), їхні діти, батьки та інші особи, якщо вони проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Права члена сім`ї має також і особа, яка перестала бути членом сім`ї наймача, але продовжує проживати в займаному ним житловому приміщенні. У рішенні Конституційного суду України\~ у справі за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", частин четвертої і п`ятої статті 22 Закону України "Про міліцію" та частини шостої статті 22 Закону України "Про пожежну безпеку" (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї) від 03.06.1999 р. у справі №1-8/99 №5-рп/99, зазначено, що щодо поняття „член сім`ї Конституційний Суд України виходить з об`єктивної відмінності його змісту від галузі законодавства, підкреслюючи при цьому, що навіть міжнародно-правовими актами не встановлено єдиних критеріїв чи поосібного переліку членів сім`ї. Аналіз змісту норм галузевого законодавства, що регулює питання втрати права користування житловим приміщенням дозволяє віднести до членів сім`ї власника осіб, які проживають з власником і ведуть з ним спільне господарство; колишніх членів сім`ї власника, зокрема осіб, які проживають з власником, але з певного часу вже не є членами сім`ї; члени сім`ї колишнього власника, зокрема особи, які проживають у житлі, право власності на яке перейшло від громадянина, який зберігає сімейні стосунки з користувачами жилого приміщення, до інших осіб; колишніх членів сім`ї колишнього власника житлового приміщення. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки. Також, в процесі розгляду даної справи адвокатом Гаджуком В.О., який не є представником відповідача і учасником даного судового процесу, подано документи на підтвердження того, що відповідач на даний час перебуває у зоні АТО а також являється учасником бойових дій. Суд не знаходить підстав для зупинення провадження у даній справі, які визначені п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, оскільки в суду відсутні будь-які дані на підтвердження тієї обставини, що відповідач перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону формувань, що переведенні на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Сам факт перебування відповідача у складі Збройних Сил України без наведення доказів про залучення такого підрозділу до проведення антитерористичної операції або переведення на воєнний стан не є підставою для обов`язкового зупинення провадження у справі. Крім того, у порядку, визначеному ч.1 ст.141 ЦПК України, на користь позивачки з відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір у повному обсязі. Суд не вбачає підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору з тих підстав, що п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору лише у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Outcome: approved