Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, в якій просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Теребовлянського районного суду від 18 жовтня 2012 року та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання двох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі по 3000 грн., щомісячно, але не менше 100 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з набрання рішення законної сили, і до досягнення дітей повнолітнього віку, посилаючись на мотиви викладені у позовній заяві. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак в позові вказала про те, що справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на мотиви вказані у позовній заяві. Відповідач в судове засіданні не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, але не повідомив суд про причини своєї неявки. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Судом ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Рішенням Теребовлянського районного суду від 18 жовтня 2012 року за № 1914/2271-2012 р., стягнуто із [PERSON] в користь [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі на утримання дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 11 вересня 2012 року, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В свідоцтві про [NUMBER], зазначено, що [PERSON] народилася [INFO] року, в графі «Батьки»: батьком записано [PERSON], матір'ю [PERSON]. В свідоцтві про [NUMBER], зазначено, що [PERSON] народилася [INFO] року, в графі «Батьки»: батьком записано [PERSON], матір'ю [PERSON]. Згідно свідоцтва про зміну імені [NUMBER], виданого 07 липня 2016 року Теребовлянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській обл., [PERSON], що народився [INFO] року в с.Скомороше, Чортківського району, Тернопільської області змінив прізвище з "[INFO]" на "[INFO]". Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 181 Сімейного Кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримані в грошовій формі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу суддів на те, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 - 7ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено Законі "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197,274 СК. Відповідно до частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між особами, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідачем не представлено суду переконливих доказів того, що він за своїм станом здоров"я чи у зв'язку із іншими обставинами не може належно виконувати своїх обовязків по утриманню дитини. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду, а не від дня предявлення позову. На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що позов слід задовольнити, збільшивши розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Теребовлянського районного суду від 18 жовтня 2012 року та стягнувши з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі по 3000 грн. на кожну дитину, щомісячно, але не менше 100 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з набрання рішення законної сили, і до досягнення дітей повнолітнього віку.

Outcome: approved