Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. У листопаді 2018 року до суду звернувся [PERSON] із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що [INFO] у приміщенні Богданівської сільської ради Київської області за участю сільського голови [PERSON], секретаря виконкому сільської ради, працівників виконкому, членів правління Обслуговуючого кооперативу «Об`єднання співвласників житлових будинків Нової Богданівки» була проведена робоча зустріч представників ОК «ОВЖБ Нової Богданівки» та ЖБК «Нова Богданівка» За згодою учасників робочої зустрічі Громадська організація «Громадський захист Київщини» ( Гроза ) здійснювала відеозапис даної зустрічі, яку в подальшому розмістила в YouTube за адресою: [INFO] . За даними компанії YouTube станом на [INFO] більш 415 користувачів соціальних мереж переглянуло відеозапис робочої зустрічі [INFO] у приміщенні Богданівської сільської ради Київської області. Згідно цього відеозапису, під час проведення робочої зустрічі (12 хвилина відеозапису) Відповідачі [PERSON] і [PERSON] безпідставно повідомили присутніх членів зустрічі, що «член ОК «ОВЖБ Нової Богданівки» [PERSON] побив людину похилого віку, що заява подана до правоохоронних органів, які проводять розслідування даної справи. Позивач вважає, що поширена відповідачами [PERSON] та [PERSON] інформація під час робочої зустрічі є недостовірною. Неправомірними діями відповідачів позивачу також завдана моральна шкода, яка виразилась у моральних стражданнях та переживаннях, яку оцінює в розмірі 2 гривень. Після залучення співвідповідачами Громадської організації «Громадський захист Київщини» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Гугл», позивач свої вимоги уточнив та просив суд: визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права позивача на недоторканість його честі, гідності та ділової репутації, інформацію, яка була усно поширена [INFO] у приміщенні Богданівської сільської ради Київської області [PERSON] та [PERSON] , про «факти наявності у [PERSON] 3 (трьох) листів на підтвердження порушення кримінальних справ проти [PERSON] , та побиття саме [PERSON] громадянина похилого віку - [PERSON] »; визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права позивача на недоторканість його честі, гідності та ділової репутації, інформацію, яка була поширена [INFO] Громадською організацією «Громадський захист Київщини» через власний YouTube - канал на веб - сайті відеохостингу YouTube https://www.youtube.com/, згідно відео-контенту за назвою «[INFO]», у проміжок часу з 11 хвилини 15 секунд до 12 хвилини 01 секунди, який доступний за веб-адресою: [INFO], в якій йшла мова про «факти наявності у [PERSON] 3 (трьох) листів на підтвердження порушення кримінальних справ проти [PERSON] , та побиття саме [PERSON] громадянина похилого віку - [PERSON] »; зобов`язати [PERSON] та [PERSON] протягом 7 днів з дня набрання рішенням законної сили спростувати недостовірну інформацію шляхом опублікування у виданнях інформаційний бюлетень Богданівської сільської ради «Богданівський вісник» та газети Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» спростування у формі повідомлення про ухвалене судове рішення з публікацією текту резолютивної частини рішення; зобов`язати Громадську організацію «Громадський захист Київщини» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Гугл» протягом 7 (семи) днів з дня набрання рішенням законної сили, спростувати недостовірну інформацію, шляхом розміщення у той же спосіб, яким було розповсюджено, а саме на YouTube - каналі Громадської організації « [INFO] » веб-сайту відеохостингу YouTube https://www.уoutube.com/ відео-контенту наступного змісту: «Інформація, поширена через власний YouTube - канал Громадської організації « [INFO] » на веб - сайті відеохостингу YouTube https://www.уoutube.com/, згідно відео-контенту за назвою «[INFO]», у проміжок часу з 11 хвилини 15 секунд до 12 хвилини 01 секунди, який доступний за веб- адресою: [INFO] : про «факти наявності у [PERSON] 3 (трьох) листів на підтвердження порушення кримінальних справ проти [PERSON] , та побиття саме [PERSON] громадянина похилого віку - [PERSON] »; стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі по 1 гривні. Заперечення відповідачів. У відзиві на позов відповідачів [PERSON] та [PERSON] , який поданий представником - адвокатом Олійник О.В., з підставами заявленого позову не погоджуються з огляду на таке: повідомлення відповідачами [INFO] в приміщенні Богданівської сільської ради Броварського району Київської області членів робочої зустрічі про побиття позивачем громадянина [PERSON] не є недостовірною та/ або неправдивою інформацією, а є фактом; громадянин [PERSON] дійсно звернувся до правоохоронних органів з відповідною заявою повідомленням) про його побиття, що також є фактом; кримінальне провадження щодо позивача не відрите, а так само, позивачу не оголошено підозри лише внаслідок бездіяльності та (або) неналежного виконання посадових обов`язків співробітниками Броварського відділу поліції. Просили відмовити у задоволенні позовних вимог. У відзиві ТОВ «Гугл» посилаєтеся на те, що не є належним відповідачем, оскільки товариство не є власником веб-сайту [INFO] та не є представництвом власника веб-сайту https://www.youtube.com - американської компанії Google LLC - в Україні. Отже, у задоволенні позовних вимог до ТОВ «Гугл» необхідно відмовити. Представник відповідача Громадської організації «Громадський захист Київщини» у письмових поясненнях посилається на те, що [INFO] року в Богданівській сільській раді відбулась робоча зустріч членів кооперативу «Нова Богданівка», на якій був присутній відео-оператор Громадської організації «Громадський захист Київщини. Робоча зустріч повністю була відзнята без редагування та опублікована в YouTube. Громадська організація «Громадський захист Київщини» не підтримує жодної сторони конфлікту та просить розглянути справу без їх участі. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 28 березня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 19 серпня 2019 року до участі в справі залучено співвідповідачами: Громадську організацію «Громадський захист Київщини» ( ГроЗа та Товариство з обмеженою відповідальністю «Гугл». Ухвалою суду від 21 жовтня 2019 року у зв`язку із клопотанням залученого співвідповідача розгляд справи почато спочатку та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 22 липня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач та його представник - адвокат Котов С.О. доводи позову підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили про задоволення позовних вимог. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] - адвокат Олійник О.В. заперечував проти задоволення позивних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та недоведеність. Додатково пояснив, що зі змісту діалогу, що відбувся 28 вересня 2018 року у приміщенні Богданівської сільської ради Броварського району Київської області неможливо встановити, чи стосується ця розмова саме позивача [PERSON] . Представник відповідача ТОВ «Гугл» - адвокат Зубрицький О.В. заперечував проти задоволення позовних вимог до товариства, посилаючись на те, що ТОВ «Гугл» не є належним відповідачем у даній справі. Представник Громадської організації «Громадський захист Київщини» просив розглядати справу за його відсутності. Обставини справи, що встановлені судом. Судом встановлено, що [INFO] у приміщенні Богданівської сільської ради Броварського району Київської області за участю сільського голови [PERSON] була проведена робоча зустріч представників ОК «ОВЖБ Нової Богданівки» та ЖБК «Нова Богданівка», на якій також був присутній відеооператор Громадської організації «Громадський захист Київщини» ( Гроза ). За згодою учасників робочої зустрічі Громадська організація «Громадський захист Київщини» ( Гроза ) здійснювала відеозапис даної зустрічі, яку в подальшому розмістила в YouTube за адресою: [INFO]. Згідно відео-контенту за назвою: «[INFO]», який доступний за веб-адресою: [INFO], та який був розміщений Громадською Організацією «Громадський захист Київщини» (Гроза) через власний YouTube - відео-контенту на веб - сайті відеохостингу YouTube за веб-адресою: [INFO] , з 11 хвилини 15 секунд до 12 хвилини 01 секунд йшла розмова про наступне: «...11 хв. 15 сек. [PERSON] (далі - відповідач-1): «Побили [PERSON] , извините. Избили пожилого человека, это первое.»; ... 11 хв. 29 сек. [PERSON] : « Извините . По пунктам. Вы обвинили, Вы обвинили. [PERSON] . У меня первым пунктом - побили гражданина [PERSON] , это серьёзное обвинение. Вы вызвали полицию?»; 11 хв. 43 сек. Відповідач-l: «Да»; 11 хв. 46 сек. [PERSON] : «Возбудили уголовное дело? И есть, все» 11 хв. 48 сек. Відповідач-l: «Да. Да, совершенно верно»; 11 хв. 50 сек. [PERSON] (далі - Відповідач-2): «И у него есть три листа, у [PERSON] , что возбудили уголовное дело»; 11 хв. 55 сек. Відповідач-l: «Да.»; 11 хв. 56 сек. [PERSON] «Ну все. Возбудили, да это нарушение, ну все возбудили, да. А кто его побил? Члены кооператива?» 12 хв. 00 сек. Відповідач-2: «Да»; 12 хв. 00 сек. Відповідач-l: «Да. Вашего»; 12 хв. 01 сек. Відповідач-2: «[PERSON] Ваш»: 12 хв. 01 сек. Відповідач-l: «[PERSON]»; ...» У листі Броварського відділу поліції Головного управління в Київській області Національної поліції України від 22 жовтня 2018 року №16233/109/1003/0218 зазначено, що за результатами перевірки відомостей кримінальних проваджень, в яких [PERSON] , [INFO] , має статус підозрюваного чи обвинуваченого по факту нанесення тілесних ушкоджень гр-ну [PERSON] [INFO] на території Броварського району Київської області, не виявлено. (а.с. 6 т.1) Представником відповідачів, адвокатом Олійником О.В., 01 лютого 2019 року , в приміщенні офісу адвоката, опитаний громадянин [PERSON] , за наслідком чого складений відповідний протокол. Зі змісту протоколу вбачається, що [PERSON] 27 травня 2018 року, біля шлагбауму по [ADDRESS] , було нанесено тілесних ушкоджень двома особами чоловічої статі, прізвищ та імен яких на момент настання інциденту він не знав. Того ж самого дня, [PERSON] засобом телефонного зв`язку за номером екстреного виклику «102» звернувся до правоохоронних органів та повідомив про нанесення йому тілесних ушкоджень (побиття) невідомими йому особами. На місце події було доправлено патруль поліції Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області. За наслідками виклику, від громадянина [PERSON] було прийнято заяву (повідомлення) про нанесення йому тілесних ушкоджень. Згодом, від виконавчого директора ОК «Об`єднання власників житлових будинків Нової Богданівки», [PERSON] , громадянин [PERSON] дізнався, що тілесні ушкодження йому нанесли громадяни [PERSON] та [PERSON] (а.с. 42,43 т.1) Листом Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції 06 липня 2018 року [PERSON] повідомлено, що його звернення, яке надійшло 15.06.2018 зареєстроване за №Т-600. Заява приєднана до матеріалів кримінального провадження за №12018110130000232 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 КК України. (а.с. 44 т. 1) Із повідомлення Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції від 26.02.2019 року встановлено, що відповідно до ІІПС «АРМОР» у період з 27.05.2018 по 17.06.2018 громадянин [PERSON] , 1942 року народження, дійсно звертався до Броварського відділу поліції із заявою про нанесення тілесних ушкоджень. Вказані заяви зареєстровано до журналу єдиного обліку Броварського ВП ГУНП в Київській області за №13839 від 27.05.2018 - розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян», списано до справи висновком №10243 від 27.05.2018 та ЄО №14399 від 02.06.2018 - розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян», списано до справи №ЕР 9723. (а.с. 82 т.1 ) Вищевказані обставини підтверджуються матеріалами за телефонними повідомленнями [PERSON] : ЄО №13839 від 27.05.2018, відмовний матеріал №10243 та ЕР 14399 від 02.06.2018 справа №9723 від 02.06.2018. (а.с. 55-60 т. 3) Установлено, що [PERSON] є засновником та керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІЕР -4». (а.с. 99-101 т.1) Свідок [PERSON] повідомив, що у [INFO] переглянув в інтернеті відео, де позивача звинуватили у побитті людини, після чого свідок запитав у позивача щодо побиття, на що останній відповів, що нікого не бив. У серпні 2018 року [PERSON] був присутній на зборах членів кооперативу, виникло питання щодо його побиття. Але на запитання [PERSON] про те, чи дійсно він побив [PERSON] , останній заперечив. На тих зборах [PERSON] був секретарем. Свідок [PERSON] надав покази про те, що був присутній на зустрічі, де позивача звинуватили у побитті людини, а пізніше бачив відео в інтернеті. Повідомив, що в день побиття [INFO] він разом із [PERSON] святкували його день народження вдома разом із родинами. Також повідомив, що у серпні 2018 року [PERSON] був присутній на зборах членів кооперативу та заявив, що його хтось побив. Але на запитання [PERSON] про те, чи дійсно він побив [PERSON] , останній заперечив. На тих зборах [PERSON] був секретарем. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини. Відповідно до Конституції України життя і здоров`я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (стаття 34). Разом із тим, відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Згідно з статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), та частинами другою та третьою статті 34 Конституції України кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб. У пункті 1 постанови Пленум Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснено, що беручи до уваги зазначені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку. У статті 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК України предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08 липня 1986 року в справі «Лінгенс проти Австрії» (Lingens v. Austria), § 46). Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням чи оціночним судженням. Згідно з частиною другою статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Пленум Верховного Суду України у пункті 15 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснив судам, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Відповідно до частини другої статті 302 ЦК України фізична особа, яка поширює інформацію, зобов`язана переконатися в її достовірності. У пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз`яснено, що згідно з положеннями статті 277 ЦК України і статті 10 ЦПК України 2004 року обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Судом встановлено, що [INFO] у приміщенні Богданівської сільської ради Броварського району Київської області відповідачами [PERSON] та [PERSON] повідомлено у присутності учасників зібрання про те, що громадянина похилого віку - [PERSON] побив член кооперативу [PERSON] . При розгляді справи, із отриманих документів з Броварського ВП Головного управління Національної поліції встановлено, що [PERSON] звертався щодо його побиття, проте із цих матеріалів не встановлено, хто саме його побив. До суду не надано жодних доказів на підтвердження обставин побиття [PERSON] громадянина [PERSON] . Отже, поширена відповідачами інформація про те, що громадянина похилого віку - [PERSON] побив член кооперативу [PERSON] , є недостовірною. Посилання представника відповідачів у судовому засіданні на те, що з вищезазначеної розмови неможливо ідентифікувати, чи стосується вона позивача [PERSON] , є безпідставним, оскільки як у відзиві відповідачі не заперечували того, що розмова стосувалася саме позивача, так і протягом розгляду справи відповідачі не заперечували цього. Крім того, позивач просив спростувати інформацію про «факт наявності у [PERSON] трьох листів на підтвердження порушення кримінальних справ проти [PERSON] …». Проте, саме такий факт відповідачами не висловлювався, а є наслідком власного трактування розмови позивачем. Проаналізувавши зміст розмови, яка відбулась [INFO], видно, що висловлена відповідачами фраза: «И у него есть три листа, у [PERSON] , что возбудили уголовное дело» - є оціночним судженням фактів та дій та не є відомостями, які можуть бути спростовані в порядку, передбаченому ст. 277 ЦК України. У пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз`яснено, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет. Якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації. У пункті 25 вищевказаної постанови визначено, що спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію. За змістом статті 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» веб-сайт - сукупність даних, електронної (цифрової) інформації, інших об`єктів авторського права і (або) суміжних прав тощо, пов`язаних між собою і структурованих у межах адреси веб-сайту і (або) облікового запису власника цього веб-сайту, доступ до яких здійснюється через адресу мережі Інтернет, що може складатися з доменного імені, записів про каталоги або виклики і (або) числової адреси за Інтернет-протоколом; веб-сторінка - складова частина веб-сайту, що може містити дані, електронну (цифрову) інформацію, інші об`єкти авторського права і (або) суміжних прав тощо. Так, відповідно до довідки Дочірнього підприємства «Центр компетенції адресного простору мережі інтернет» від 15.08.2019 року надана інформація про те, що на веб-сайті [INFO] було створено канал відео-контенту за адресою у мережі Інтернет: [INFO] від імені ГО "Громадський захист Київщини " ( ГроЗа ), на якому розміщена, зокрема, наступна інформація: "Відеозаписи здійснює ГО «Громадський захист Київщини» (ГроЗа), заснована у 2012 poці народним депутатом [PERSON] з метою забезпечення гласності та відкритості роботи органів місцевого самоврядування 97 виборчого округу (Бровари, Броварський р-н, Березань та Баришівський р-н). Наразі ГроЗа зробила та оприлюднила понад 1500 відеозаписів засідань сільських, селищних, міських та районних рад 97 виборчого округу. Відеозаписи оприлюднюються на YouTube-каналі ГроЗи [INFO] Зйомки - сесій Броварської районної ради, сільських, селищних рад, об`єднаних громад Броварського району; - комісій, президій та інших заходів і подій, звітування депутатського корпусу; - колегій, комісій Броварської районної державної адміністрації; - зйомка сесій Баришівської районної ради, Київської обласної ради, м. Бровари, м.Березань... - семінарів, круглих столів тощо...". В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, розміщеному на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України (https://usr.minjust.gov.ua/), містяться такі відомості про Громадську організацію "Громадський захист Київщини": ідентифікаційний код: 38108317; місцезнаходження: 07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Грушевського, буд. 11, кв. 56 . З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права позивача, інформацію, яка була усно поширена [INFO] відповідача [PERSON] та [PERSON] , а саме висловлювання про «побиття [PERSON] громадянина похилого віку [PERSON] », а також визнання недостовірною інформацію, яка була поширена [INFO] Громадською організацією «Громадський захист Київщини» через власний YouTube - канал на веб - сайті відеохостингу YouTube [INFO] щодо висловлювань [PERSON] і [PERSON] про «побиття [PERSON] громадянина похилого віку [PERSON] ». Відповідно, з метою спростування недостовірної інформації, необхідно зобов`язати Громадську організацію «Громадський захист Київщини» спростувати таку інформацію, шляхом розміщення у той же спосіб, яким було розповсюджено, а саме на YouTube - каналі Громадської організації « [INFO] » веб-сайту відеохостингу YouTube https://www.уoutube.com/ відео-контенту наступного змісту: «Інформація, поширена через власний YouTube - канал Громадської організації « [INFO] » на веб - сайті відеохостингу YouTube https://www.уoutube.com/, згідно відео-контенту за назвою «[INFO]», у проміжок часу з 11 хвилини 15 секунд до 12 хвилини 01 секунди, який доступний за веб- адресою: [INFO] : про «побиття [PERSON] громадянина похилого віку [PERSON] » є недостовірною». Разом з тим, позовні вимоги щодо зобов`язання відповідачів [PERSON] та [PERSON] протягом 7 днів з дня набрання рішенням законної сили спростувати недостовірну інформацію шляхом опублікування у виданнях інформаційний бюлетень Богданівської сільської ради «Богданівський вісник» та газети Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» спростування у формі повідомлення про ухвалене судове рішення з публікацією тексту резолютивної частини рішення, є необґрунтованими та недоведеними, тому задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог до ТОВ «Гугл». Відповідно до наданих позивачем довідок з відомостями про власника веб-сайту https://youtube.com або інформацією про його встановлення від 19.08.2019 р., реєстрантом доменного імені youtube.com є компанія Google LLC. зареєстрована за законодавством США. За інформацією на веб-сайті WHOIS власником доменного імені youtube.com є "Google LLC, Почтовый адрес: CA US". (а.с. 11-15 т.2) Відтак, власником доменного імені, а отже і веб-сайту https://youtube.com, є Google LLC, юридична особа, зареєстрована за законами штату Каліфорнія, США. Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "Гугл" здійснює підприємництво в організаційно-правовій формі "товариство з обмеженою відповідальністю", а отже є самостійним суб`єктом господарювання. Основним видом економічної діяльності ТОВ "Гугл" в Україні є "73.11 Рекламні агентства". Олдночасно, той факт, що засновниками ТОВ "Гугл" є компанії Гугл Інтернешнл ЛЛС та Гугл ЛЛС, не спростовує самостійний господарський статус юридичної особи ТОВ "Гугл".? Таким чином, ТОВ "Гугл" не є власником веб-сайту https://youtube.com та не здійснює адміністрування вказаного веб-сайту, на якому розміщено оспорювану інформацію, тому відсутні підстав для задоволення позову в частині вимог до ТОВ «Гугл». Щодо моральної шкоди. Як встановлено частиною 1 статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (п. 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України). Суд вважає, що поширенням відповідачами негативної інформації завдано позивачу моральної шкоди, яка полягає в приниженні його честі, гідності та ділової репутації. Враховуючи матеріальний еквівалент моральної шкоди, вимоги про стягнення якого заявлені, часткове задоволення судом позовних вимог про визнання інформації недостовірною буде достатньою компенсацією моральних втрат позивача. На підставі викладеного, та

Outcome: partial