Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] сільської ради, про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками. Позовні вимоги обґрунтовує тим що вона є власником двох земельних ділянок в с.Більська Воля Володимирецького району, загальною площею 0,56 га. Вказані земельні ділянки межують із земельною ділянкою відповідача [PERSON], який захопив частину земельної ділянки позивача, виорав городину, завіз будівельні матеріали, звів теплицю, зруйнував існуючу огорожу, при цьому свої дії мотивував тим, що вказані земельні ділянки належать йому і він вправі розпоряджатися ними на свій розсуд. Просить усунути перешкоди в користуванні земельними ділянками, шляхом знесення самовільно збудованої теплиці, вивезення із земельних ділянок майна відповідача та надання можливості встановити огорожу між їх ділянками. Відповідач [PERSON] первісного позову [PERSON] не визнав та звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому просить визнати недійсними, скасувати та вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про Державну реєстрацію права власності на земельні ділянки кадастрові номери 5620881200:01:004:0093 та 5620881200:01:004:0094, належні [PERSON] Зустрічні позовні вимоги обґрунтував тим, що при приватизації земельних ділянок [PERSON] допущено порушення вимог чинного законодавства, вказані земельні ділянки перебували у власності матері сторін, однак [PERSON] не успадкувала земельні ділянки, а повторно звернулась до сільської ради із заявою про їх приватизацію. Крім того, земельні ділянки [PERSON] приватизовані з порушенням фактично існуючих меж. В судовому засіданні кожна із сторін підтримала власні позовні вимоги, заперечила зустрічні позовні вимоги та надала пояснення в межах позову. Представник [PERSON] сільської ради [PERSON] підтримав позовні вимоги [PERSON], заперечив проти зустрічного позову [PERSON] Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши письмові та інші докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення первісного позову та відмову у зустрічному позові. Так, судом встановлено, що рішенням Володимирецького районного суду №556/734/13-ц від 16.05.2013 року за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок та інші господарські будівлі, що розташовані в с.Більська Воля, вул.17 Вересня, 4а, в порядку спадкування за заповітом, після смерті 30.09.2012 року, матері [PERSON]. Відповідно до інформаційних довідок №55400102 та №55401877 від 18.03.2016 року, про відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка площею 0,31 га, кадастровий номер 5620881200:01:004:0094, для ведення особистого селянського господарства, за адресою вул.17 Вересня, 4а, в с.Більська Воля Володимирецького району Рівненської області, та земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер 5620881200:01:004:0093, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої по вул.17 Вересня, 4а, в с.Більська Воля Володимирецького району Рівненської області, є приватною власністю позивача [PERSON] Вказане право власності [PERSON] набула на підставі рішень [PERSON] сільської ради «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) №№921, 922 від 04.04.2014 року, та рішень №97, 98 від 01.03.2016 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо відновлення (встановлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу земельної ділянки у власність». Таким чином, [PERSON] є власником двох земельних ділянок та житлового будинку з по господарськими будівлями в с.Більська Воля Володимирецького району, і це право власності підтверджено у встановленому законом порядку. У відповідності до ст.ст.319, 321, 373 ЦК України\~ власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Як вбачається зі ст.78 ЗК України\~право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі\~Конституції України, Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. [PERSON] зі\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2\~ст. 152 ЗК України\~власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Як вбачається з [PERSON] обстеження земельних ділянок [PERSON] та [PERSON], які розташовані в с.Більська Воля Володимирецького району, проведеного 05.04.2016 року, комісією [PERSON] сільської ради встановлено, що межові знаки, які було відновлено [PERSON] під час проведення геодезичних зйомок проектною організацією, були знищені її сусідом по земельній ділянці гр.[PERSON], який, не маючи при цьому будь-яких законних підстав вказував на невідповідність встановлення меж земельних ділянок та розміщення межових знаків. [PERSON] обстеження земельної ділянки, яка належить [PERSON], проведеного 30.06.2016 року комісією [PERSON] сільської ради, у присутності користувача земельної ділянки, що межує із земельною ділянкою позивача, [PERSON], встановлено, що на земельній ділянці гр.[PERSON] без її згоди, відповідач знищив відновлені межові знаки, посадив картоплю, збудував теплицю, утримує худобу. Таким чином, позивач [PERSON], будучи власником двох земельних ділянок, надала суду належні та допустимі докази, які підтверджують факт перешкоджання [PERSON] у користуванні земельною ділянкою позивача шляхом зведення на цій ділянці споруд, розміщення предметів, насаджень, утримання худоби тощо. Вказані докази в ході судового розгляду нічим не спростовані. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню. З приводу зустрічних позовних вимог суд прийшов до наступних висновків. Рішенням [PERSON] сільської ради №10 від 14.03.1997 року матері сторін по справі [PERSON] було передано у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,25 га та для ведення підсобного господарства площею 0,31 га. в с.Більська Воля Володимирецького району. Разом з тим, до часу своєї смерті [PERSON] не виготовила необхідної документації та не отримала Державного акту на право власності на земельні ділянки, тобто не набула права власності на землю в порядку, встановленому законодавством, що діяло на той час. З огляду на це, твердження [PERSON] про те, що [PERSON] не успадкувала земельних ділянок, належних матері, є безпідставними, оскільки до складу спадщини, як це вбачається зі ст.1218 ЦК України, входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у звязку з його смертю. [PERSON] за життя не оформила належне їй право на земельні ділянки, в силу чого спадкування цього права спадкоємцем за заповітом [PERSON] є неможливим. В той же час, як вбачається з з п.1 р.Х «Перехідні положення» Земельного Кодексу України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Таким чином, виходячи із встановлених судом обставин та положень чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] як спадкоємець\~ [PERSON] за заповітом, набула право на реєстрацію права власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,48 га, які були передана її матері у власність відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок". З метою реалізації вказаного права [PERSON] звернулась до [PERSON] сільської ради із відповідними заявами про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), отримала такий дозвіл, замовила виготовлення документації та надала її на затвердження у встановленому порядку, після чого право власності [PERSON] на земельні ділянки було зареєстровано. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами. Таким чином, суд прийшов до висновку, що [PERSON] набула право власності на земельні ділянки в с.Більська Воля Володимирецького району як спадкоємець [PERSON]А,, у встановленому законом порядку, і підстав для скасування записів у Державному реєстрі та визнання правовстановлюючих документів на ці ділянки незаконними немає. При встановленні меж суміжних земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] в с.Більська Воля землевпорядною організацією та сільською радою дотримано вимог чинного законодавства, а саме з урахуванням відмови [PERSON] погодити межі суміжного землекористування, вказані межі встановлені на місцевості та закріплені актом відповідною комісією сільської ради, із затвердженням акту погодження меж на сесії [PERSON] сільської ради 24.12.2015 року. Враховуючи викладене, підстав для задоволення зустрічного позову [PERSON] суд не вбачає.

Outcome: approved