Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

В листопаді 2018 року [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача Державне підприємство "Науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут транспортного будівництва "Київдіпротранс" (надалі по тексту - ДП "Київдіпротранс", в якому просила суд: стягнути з ДП "Київдіпротранс" на її користь середній заробіток за час затримки проведення виплати заробітної плати, тобто з 19 січня 2018 року по 11 жовтня 2018 року у розмірі 37 351, 16 грн. Вимоги обґрунтовує тим, що з 27 лютого 2006 року по 24 травня 2017 року вона працювала у відповідача на посаді бухгалтера 2 категорії. 27 травня 2017 року була звільнена з займаної посади за власним бажанням у зв'язку із виходом на пенсію, відповідно до ст. 38 КЗпП України. Однак, після звільнення остаточний розрахунок по заробітній платі з нею проведено не було. 22 грудня 2017 року Шевченківським районним судом м. Києва видано судовий наказ про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 19 665, 86 грн. Виплата заборгованості по заробітній платі, відповідно до вищезазначеного наказу була проведена 11 жовтня 2018 року. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29 березня 2018 року з ДП "Київдіпротранс" на її користь було стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 24 травня 2017 року (день звільнення) по 19 січня 2018 року (як зазначено в позовній заяві). Оскільки, розрахунок (виплата) по заробітній платі проведена лише 11 жовтня 2018 року, а розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку був нарахований по 19 січня 2018 року, вона ([PERSON]), вважає, що з відповідача на її користь підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку за період часу з 19 січня 2018 року по 11 жовтня 2018 року. До початку розгляду справи по суті позивачкою подано клопотання про розгляд справи за її відсутності; на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі, з підстав, викладених у позові. Представник відповідача в судове засідання не з'явився; про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; причини неявки суду не сповістив; відзив на позов не надіслав; заяв про розгляд справи за його відсутності чи оголошення по справі перерви не направив, як і свого представника для участі у розгляді справи. Суд, розглянувши подані стороною позивача документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (ч.6 ст43 Конституції України). Законом, зокрема ст.47 КЗпП України, визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що наказом №41/к від 27 лютого 2006 року [PERSON] прийнято на роботу на посаду бухгалтера 2 категорії в бухгалтерію з посадовим окладом у розмірі 860, 00 грн. на місяць (а.с.5). Наказом №73/к від 18 травня 2017 року, [PERSON], провідного бухгалтера, 24 травня 2017 року звільнити з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком, ст. 38 КЗпП України (а.с.6). 15 січня 2017 року ДП "Київдіпротранс" видано [PERSON] довідку, згідно якої, станом на 05 червня 2017 року існує заборгованість по заробітній платі в сумі 19 665, 86 грн. (а.с.7). 22 грудня 2017 року Шевченківським рай онним судом м. Києва видано судовий наказ, відповідно до якого, стягнуто з ДП "Київдіпротранс" на користь [PERSON] нараховану, але не виплачену заробітну плату станом на 05 червня 2017 року в сумі 19 665, 86 грн. (а.с.14). 20 лютого 2018 року старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №55831570, по виконанню судового наказу №761/45932/17, виданого 22 грудня 2017 року Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ДП "Київдіпротранс" на користь [PERSON] боргу у сумі 19 985, 86 грн. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29 березня 2018 року позов [PERSON] до ДП "Київдіпротранс" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку задоволено, ухвалено: стягнути з ДП "Київдіпротранс" на користь [PERSON] середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 34 255, 76 грн.; стягнути з ДП "Київдіпротранс" на користь держави судовий збір в сумі 341, 56 грн. Рішення суду набрало законної сили. На виконання вищезазначеного рішення суду, 18 травня 2018 року Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчий лист. 02 листопада 2018 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №55831570, по виконанню судового наказу №761/45932/17, виданого 22 грудня 2017 року Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ДП "Київдіпротранс" на користь [PERSON] боргу у сумі 19 985, 86 грн., у зв'язку з повним виконанням рішення суду, відповідно до п.9 ч.1 ст.39, ст. 40 ЗУ "Про виконавче провадження". Як вбачається із довідки, виданої 11 лютого 2019 року за №1477/2.1-13 Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, що кошти, стягнуті з боржника ДП "Київдіпротранс", за рахунок яких здійснювалось погашення заборгованості, згідно судового наказу Шевченківського районного суду м. Києва №761/45932/17 від 22 грудня 2017 року на користь [PERSON] в сумі 19 665, 86 грн., надійшли на депозитний рахунок відділу 03 жовтня 2018 року. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Вищезазначені обставини свідчать про те, що виконання судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заборгованості по заробітній платі ДП "Київдіпротранс" перед [PERSON] мало місце саме 03 жовтня 2018 року, тобто в день надходження грошових коштів на депозитний рахунок відділу. А тому, нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку повинна проводиться з 19 січня 2018 року (наступний день, після нарахованого середнього заробітку, відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 березня 2018 року) по 03 жовтня 2018 року (день, коли грошові кошти надійшли на депозит відділу, що свідчить про виконання судового наказу, виданого Шевченківським районним судом м. Києва від 22 грудня 2017 року). Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 " Про практику застосування судами законодавства про оплату праці ", задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Середній заробіток розраховується відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року " Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати ". Відповідно до п.2 зазначеної Постанови - середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата. Пунктом 8 зазначеної Постанови визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного ( годинного ) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі ( календарні ) дні на число відпрацьованих робочих днів ( годин ), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до ч.4 ст 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва встановлено, що середньоденна заробітна пата [PERSON] складає - 206, 36 грн. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивачки середнього заробітку за час затримки розрахунку з 19 січня 2018 року по 03 жовтня 2018 року у розмірі 36 525, 72 грн. (177 днів (а саме: 2017 рік: січень 9 днів, лютий 20 днів, березень 21 день, квітень 20 днів, травень 20 днів, червень 20 днів, липень 22 дні, серпень 22 дні, вересень 20 днів, жовтень 3 дні) х 206, 36 грн. (середньоденний заробіток), без врахування відповідних податків і обов'язкових платежів. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, з метою захисту порушеного права позивачки, суд вважає вірним, стягнути з відповідача на користь позивачки середній заробіток за час затримки розрахунку за період часу з 19 січня 2018 року по 03 жовтня 2018 року у розмірі 36 525, 72 грн. Відповідно до ст.ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704, 80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial