Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, пояснює, що виконуючий обов'язки начальника Толок В.А. безпідставно звільнив її з займаної посади головного фахівця К11 "Генічеське БТІ" ХОР. Рішенням Генічеського районного суду №653/2118/15-ц від 22 грудня 2015 року її позов про визнання незаконним та скасування наказів про оголошення дисциплінарних стягнень,визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу і моральної шкоди - задоволено частково. На підставі вищезазначеного рішення вона отримала виконавчий лист №653/2118 виданий 28.12.2015 року Генічеським районним судом. Незважаючи на те, що вона фактично не була поновлена на посаді, не допущена до роботи, запис до трудової книжки не зроблено, в штатний розклад підприємства не введено, а слідство з питань грубого порушення трудового законодавства та невиконання рішення суду ще триває, 27.05.2016 року отримала рекомендований лист від КП "Генічеське БТІ" від 23.05.2016 р. №579 та наказ №40 від 23.05.2016 року "Про звільнення [PERSON].", з яким незгодна. За змістом наказу КП ХОР "Генічеське БТІ" від 23.05.2016 року №40 її звільняють з посади у відповідності до п. 1 ст. 40 КЗпП України з 23 травня 2016 року, що відбувається лише при наявності «змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників»'. Але такий наказ можливо приймати до підлеглих працівників, а вона станом на 23.06.2016 року ще не була поновлена на посаді. Також вказує, що незважаючи на наявність рішення Генічеського районного суду №653/2118/15-ц від 22 грудня 2015 року яке набуло законної сили на підставі ухвали Апеляційного суду Херсонської області від 16 лютого 2016 року про її поновлення на посаді, це рішення не виконано, бо фактично на посаді не поновлено, запису у трудовій книжці не зроблено, зміни до штатного розкладу підприємства не зроблено, до роботи не допущено. Тобто відповідач умисно і грубо не виконує рішення судів та порушує вимоги закону і мої трудові права. Завдана в результаті постійних грубих порушень трудового законодавства, незаконного звільнення моральна шкода полягає у тому, що у неї розпочалися безсонниця, приступи удушшя. відчуття тяжкості у горлі, нервовий зрив, що змусило приймати ліки. Тому, враховуючи викладені обставини, а також положення ст. 237-1 КЗпІІ України, відповідач повинен відшкодувати позивачу моральну шкоду в сумі 5000 гривень. За таких умов просить суд визнати наказ КП ХОР "Генічеське БТІ" від 23 травня 2016 року №40 "Про звільнення [PERSON]", незаконним та скасувати його. Визнати наказ КП ХОР "Генічеське БТІ" від 09.02.2016 року №13 "Про відсторонення від роботи [PERSON]", незаконним та скасувати його. Поновити позивача на роботі па посаді головний фахівець комунального підприємства "Генічеського бюро технічної інвентаризації" Херсонської обласної ради. Стягнути з відповідача на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу . Стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 5000 гривень. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник КП Херсонської обласної ради «Генічеське бюро технічної інвентаризації» Толок О. в суді позов не визнала, пояснила, що на підставі рішення Генічеського районного суду Херсонської області було поновлено [PERSON] наказом керівника підприємства від 09.02.2016 року. У зв'язку з тим, що відповідно до класифікатора професій посада головний фахівець не відповідає законодавству тому [PERSON] було наказом керівника підприємства від 09.02.2016 року № 13 відсторонено від виконання повноважень до отримання результатів перевірки та попереджено про звільнення з роботи у зв'язку зі скороченням штату, посади «головний фахівець» КП «Генічеське БТІ» . [PERSON] про такі накази було оголошено, коли вона прийшла на підприємство, так як позивач відмовлялась отримати такі накази під підпис. Також було позивачу запропоновано посаду провідного інженера з інвентаризації нерухомого майна з 15.02.2016 року, від якої вона відмовилась. Надано письмові заперечення. В суді встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що згідно Статуту, КП «Генічеське БТІ» ХОР є комунальним підприємством спільної власності територіальних громад області, самостійний госпрозрахунковий статутний суб'єкт, який має права юридичної особи та здійснює виробничу діяльність з метою одержання прибутку. Згідно вказаного Статуту, поточне управління Бюро здійснює його начальник, який серед іншого несе персональну відповідальність за стан та діяльність Бюро, дотримання договірної та трудової дисципліни згідно законодавства України. На виконання покладених обов'язків начальник укладає трудові угоди, договори, контракти, видає накази, розпорядження, дає вказівки обов'язкові для виконання усіма підрозділами та працівниками Бюро. Також, з матеріалів справи вбачається, що згідно наказу начальника «Генічеське БТІ» від 09 вересня 1974 р. [PERSON] прийнята на посаду техніка, та в подальшому була переведена на посаду старшого техніка. 30 березня 1987 р. [PERSON] на підставі наказу за №25, було переведено на посаду бригадира (групового інженера) КП «Генічеське БТІ». Відповідно до наказу начальника «Генічеське БТІ» Голякова С.В. за №2 від 03 січня 2012р. та наказу №28 від 05 липня 2013р., яким затверджено штатний розклад по КП «Генічеське БТІ» на 2012р., [PERSON] займала посаду начальника виробничо-технічного відділу. Згідно наказу начальника «Генічеського БТІ» Голякова С.В. від 08 січня 2014р. за №2 про затвердження штатного розкладу по КП «Генічеське БТІ», [PERSON] займає посаду - головний фахівець. Рішенням Генічеського районного суду №653/2118/15-ц від 22 грудня 2015 року позов [PERSON] про визнання незаконним та скасування наказів про оголошення дисциплінарних стягнень,визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу і моральної шкоди - задоволено частково. Стягнуто заробітну плату за час вимушеного прогулу та поновлено на посаді головного фахівця КП «Генічеське БТІ». На підставі вищезазначеного рішення вона отримала виконавчий лист №653/2118 виданий 28.12.2015 року Генічеським районним судом. Наказом №9 від 09.02.2016 року в.о.керівника КП «Генічеське БТІ» ХОР [PERSON] було поновлено на посаді головного фахівця КП «Генічеське БТІ» ХОР та зобов*язано виплатити середньомісячну заробітну плату в сумі 2053 грн. (а.с.32). Відповідно до поштового повідомлення (а.с.33) такий наказ [PERSON] отримано 18.02.2016 року. За таких умов пояснення позивача, що вона фактично не була поновлена на роботі не ґрунтуються на фактичних обставинах. Також в.о. начальника КП «Генічеське БТІ» ХОР було видано наказ від 09.02.2016 року № 12 про створення комісії (п.1), про проведення перевірки з 15.02.по 15.04.2016 року фінансово - бухгалтерської документації підприємства щодо порушення [PERSON] норм КЗпП України, що заподіяло матеріальну шкоду підприємству та положень Національного Класифікатора України ДК 003:2010 п.2 ), та проведення перевірки щодо фактів невідповідності посади «головний фахівець» . Наказом в.о. начальника КП «Генічеське БТІ» ХОР від 09.02.2016 року № 13 відсторонено [PERSON] від виконання повноважень головного фахівця з 15.02.2016 року без збереження заробітної плати до отримання результатів службової перевірки на підставі наказу від 09.02.2016 року (п.1), попереджено [PERSON] про звільнення з роботи у зв8язку зі скороченням штату посади «Головний фахівець» КП «Генічеське БТІ» ХОР і про неможливість її подальшого працевлаштування. Звільнення провести через 2 місяці з дня ознайомлення з наказом. (п.2). Наказом в.о. начальника КП «Генічеське БТІ» ХОР від 15.02.2016 №16 [PERSON] попереджено, що посада, яку вона займає підлягає скороченню з 15.02.2016 року та запропоновано їй посаду провідного інженера з інвентаризації нерухомого майна КП «Генічеське БТІ» ХОР з 15.02.2016 року . Попереджено, що у разі відмови в нових умовах трудові відносини будуть припинені за п.6 ст.36 КЗпП України. Відповідно до актів №№ 8, 9 від 18.02.2016 року [PERSON] була ознайомлена з наказами в.о. начальника КП «Генічеське БТІ» ХОР від 15.02.2016 №16 та від 09.02.2016 №13 шляхом оголошення вголос працівником [PERSON] в присутності 10 осіб та [PERSON] відмовилась їх підписати. Наказом в.о. начальника КП «Генічеське БТІ» ХОР від 23.05.2016 №40 [PERSON] звільнено з посади головного фахівця КП «Генічеське БТІ ХОР з 23.05.2016 року відповідно до п.1.ст.40 КЗпП України. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. За умовами ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 19 Постанови від 06 листопада 1992р. за №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів»,- Розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. В усіх випадках звільнення за п.1 ст.40 КЗпП провадиться з наданням гарантій, пільг і компенсацій, передбачених главою III-А КЗпП. Чинне законодавство не передбачає виключення із строку попередження працівника про наступне звільнення (не менш ніж за 2 місяці) часу знаходження його у відпустці або тимчасової непрацездатності. При недодержанні строку попередження працівника про звільнення, якщо він не підлягає поновленню на роботі з інших підстав, суд змінює дату його звільнення, зарахувавши строк попередження, протягом якого він працював. Можливість для звільнення працівників у разі реорганізації підприємства, допускається тільки за умови скорочення штату або чисельності працівників. Право визначити чисельність і штат працівників належить тільки власниковіабо уповноваженому їм органу. Відповідно до ч.3ст. 36 КЗпП України - у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40 КЗпП України). Згідно з частиною третьою статті 64 Господарського кодексу України - підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Скорочення чисельності або штату працівників може бути зумовлене, зокрема, вдосконаленням виробництва, суміщенням професій, зменшенням обсягу виробництва продукції, перепрофілюванням підприємства, установи, організації тощо. Отже, при змінах в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган повинен додержуватися такого порядку дій:- Видати відповідний наказ про внесення змін в організацію виробництва і праці, в якому розкривається зміст цих змін, утворюються комісії з проведення ліквідації або реорганізації, яким доручається здійснити заходи, пов'язані з ліквідацією або реорганізацією підприємства; - Скласти і затвердити в установленому порядку новий штатний розпис; - Видати наказ, яким уповноважити відділ кадрів або інший відділ підприємства, на який покладено здійснення функції відділу кадрів (далі - відділ кадрів), провести необхідні заходи в зв'язку зі звільненням працівників (не пізніше ніж за два місяці до їх проведення), включаючи ознайомлення працівників з наказом під розпис та вручення письмового повідомлення про звільнення, -погогодити такі дії з профспілковим органом(але в даному випадку позивач не є членом профспілки). Як вбачається з матеріалів справи, зазначених вище - наказами керівника підприємства:№ 9 від 09.02.2016 року поновлено позивача на роботі посаді головного фахівця, потім № 10 від 09.02.2016 року було введено до штатного розкладу посаду «головний фахівець», наказом № 12 від 09.02.2016 року створено комісію (п.1), про проведення перевірки з 15.02. по 15.04.2016 року фінансово - бухгалтерської документації підприємства щодо порушення [PERSON] норм КЗпП України, що заподіяло матеріальну шкоду підприємству та положень Національного Класифікатора України ДК 003:2010 п.2 ), та проведення перевірки щодо фактів невідповідності посади «головний фахівець» . Наказом в.о. начальника КП «Генічеське БТІ» ХОР від 09.02.2016 року № 13 відсторонено [PERSON] від виконання повноважень головного фахівця з 15.02.2016 року без збереження заробітної плати до отримання результатів службової перевірки на підставі наказу від 09.02.2016 року (п.1), попереджено [PERSON] про звільнення з роботи у зв8язку зі скороченням штату посади «Головний фахівець» КП «Генічеське БТІ» ХОР і про неможливість її подальшого працевлаштування. Звільнення провести через 2 місяці з дня ознайомлення з наказом. (п.2). Тобто поновивши на роботі позивача на посаді головного фахівця керівником було її відразу ж попереджено про звільнення з роботи у зв*язку зі скороченням штату, при цьому без затвердження нового штатного розкладу підприємства без зазначеної посади. Про що й свідчить наказ керівника підприємства про створення відповідної комісії з приводу перевірки невідповідності посади «головний фахівець» та встановлений термін такої перевірки до 15.04.2016 року. Тобто на момент видання наказу від 09.02.2016 року про попередження позивача про звільнення з роботи у зв*язку зі скороченням штату така посада була на підприємстві та тривала перевірка відповідної комісії, таким чином будь-якого скорочення штату не відбулось. Пояснення представника відповідача, що така посада не відповідала положенням Національного Класифікатора України ДК 003:2010 не підтверджує скорочення штату працівників на день видачі такого наказу попередження позивача про звільнення з роботи у зв*язку зі скороченням штату . Відповідно до ст..46 КЗпП України - Відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння; відмови або ухилення від обов'язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. Працівники, яких попереджено про наступне вивільнення, і посади яких відсутні у новому штатному розписі, продовжують працювати ще не менше двох місяців і отримують заробітну плату. Виплата заробітної плати у даному випадку здійснюється на підставі положень чинного трудового договору, дію якого не припинено, тобто трудовий договір продовжується. Статтею 94 КЗпП України передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Тобто створення наказом № 12 від 09.02.2016 року комісії (п.1), про проведення перевірки з 15.02. по 15.04.2016 року фінансово -бухгалтерської документації підприємства щодо порушення [PERSON] норм КЗпП України, що заподіяло матеріальну шкоду підприємству та положень Національного Класифікатора України ДК 003:2010 п.2 ), та проведення перевірки щодо фактів невідповідності посади «головний фахівець» та у зв*язку саме з цим відсторонення працівника від роботи є незаконним та притирічить нормам, які гарантують трудові права працівників при звільнені. За таких умов судом встановлено, що фактично скорочення чисельності штату на КП Херсонської обласної ради «Генічеське бюро технічної інвентаризації» на момент попередження, звільнення позивача не відбулось. Відсторонення від роботи також є незаконним. Відповідно до ст. 235 КЗпП України у випадку звільнення без законних підстав працівник повинен бути поновлений на роботі. При прийнятті рішення про поновлення на роботі одночасно приймається рішення про виплату працівнику середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Розрахунки, надані позивачем обґрунтовані та підтверджуються довідкою про доходи. Під час розрахунку позивачем вірно застосовані дані про оплату праці за липень, серпень 2015р. (робочі місяці, які передували її попередньому звільненню). Заробітна плата за липень-серпень 2015р. становить 4106 грн. Середньоденний заробіток становить 95,49 коп. (4106/43роб.днів = 95,49 грн./за роб.день). Час вимушеного прогулу становить 227 днів, у зв'язку з чим з відповідача на користь позивача слід стягнути 21 449,23 грн. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №4 від 31 березня 1995р. «Про судовому практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, суд приходить до висновку, що порушення законних прав позивача з вини відповідача внаслідок незаконного звільнення з роботи призвели до її моральних страждань, погіршення матеріального стану, нервових переживань. Позивачу була заподіяна моральна шкода, а тому з урахуванням характеру та обсягу заподіяних позивачу моральних страждань, тривалості негативних наслідків морального характеру, ступені вини відповідача та обставин справи, а також виходячи із засад розумності, справедливості та виваженості, суд вважає, що розмір морального відшкодування позивачу належить визначити в сумі 1000 гривень, а тому позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. Враховуючи, що позивач при зверненні до суду за вирішенням трудового спору звільнений від сплати судового збору, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача. Згідно ч.5 ст. 235 КЗпП України, підлягає негайному виконанню рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, прийняте органом, який розглядав трудовий спір. Також, відповідно до п.2 ч.1 ст 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: partial