Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

В листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору підряду та відшкодування збитків, у якому просив суд розірвати договір підряду на ремонт автомобіля та стягнути з відповідача на користь позивача суму збитків за ремонт автомобіля в розмірі 39000,00 грн., 2500 грн. за купівлю автомобіля «донора», моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн. та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що в травні 2008 року позивач вирішив відремонтувати та відновити власний автомобіль ГАЗ 21С, 1966 року випуску, державний номер [NUMBER], в зв'язку з чим звернувся до спеціаліста в даній галузі, а саме до [PERSON] Оглянувши автомобіль, [PERSON] зауважив, що кузов автомобіля дуже пошкоджений корозією і потребує зварювальних робіт у великому об'ємі, тому запропонував придбати автомобіль такої ж марки в якості «донора», який відповідач знайде. Через декілька днів [PERSON] повідомив позивача, що знайшов автомобіль «донор», після чого за кошти позивача в сумі 500 доларів США було придбано автомобіль «донор» ГАЗ 21Р, 1969 року випуску, державний номер [NUMBER], який був зареєстрований за [PERSON] Також сторони домовились про вартість та строки виконання ремонту. Оплату за автомобіль «донор» та його ремонт [PERSON] отримав повністю, що підтверджується розписками. 14.08.2008 року позивач разом з власником автомобіля «донора» [PERSON] поїхав до Вінницького МРЕВ для зняття обох автомобілів з обліку та подальшої їх перереєстрації, однак при огляді автомобіля «донора» співробітником Вінницького МРЕВ було виявлено, що [PERSON] в процесі ремонтних робіт, була зірвана панель, на якій зазначається номер кузова автомобіля, тому [PERSON] було відмовлено в реєстрації автомобіля «донора» на своє ім'я, внаслідок чого у позивача стався гіпертонічний криз. Після того як позивач одужав, він прийшов до [PERSON] з намірами відмовитись від його послуг і забрати свій автомобіль, однак [PERSON] повідомив, що він порізав автомобіль позивача і здав його на металобрухт, а отримані кошти позивачу не повернув. Протягом 2008 року на ремонт автомобіля відповідачем було отримано від позивача 39000,00 грн., однак на даний час позивач залишився без грошей та без автомобіля, так як його автомобіль знищено, а автомобіль «донор» зареєструвати за позивачем неможливо через пошкодження відповідачем номерної панелі автомобіля, до того ж автомобіль «донор» знаходиться в несправному стані через неякісно проведені відповідачем ремонтні роботи. На всі претензії позивача щодо ремонту автомобіля, доведення його до належного стану та проведення експертизи для подальшої реєстрації автомобіля «донора», [PERSON] ніяк не реагує. Крім того, позивач вважає, що діями [PERSON] завдано моральної шкоди, яку позивач оцінює в 20 000,00 грн., яка полягає в тому, що в зв'язку з відсутністю автомобіля позивач позбавлений можливості насолоджуватися відпочинком, оскільки він із сім'єю систематично виїздили за місто, на дачу. Також на тривалий час позивачу та його близьким довелося їздити на громадському транспорті, що викликало суттєві незручності у пересуванні. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав з підстав зазначених в письмових запереченнях (а.с. 19-22). Суду пояснив, що позов є необґрунтований та безпідставний, крім того позивачем порушено строки звернення до суду. На ремонт автомобіля ГАЗ-21 відповідач від позивача отримав грошові кошти на загальну суму 20000,00 грн., однак виконані роботи та використані матеріали з урахуванням придбаного автомобіля «донора» складає 53500,00 грн. Влітку 2009 року, без остаточного розрахунку з відповідачем, [PERSON] отримав повністю відремонтований та відновлений належний автомобіль. При цьому, жодних претензій щодо якості виконаних робіт та строків їх виконання з його боку не надходило. Акт прийому-передачі автомобіля не складався. Таким чином, діями відповідача не заподіяно ніяких збитків [PERSON] Заслухавши пояснення сторін та їх представників, експерта, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. ст. 10, 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та приватним підприємцем [PERSON] в травні 2008 року в усній формі була досягнута домовленість про ремонт автомобіля ГАЗ 21С, 1966 року випуску, державний номер [NUMBER]. Оглянувши автомобіль, [PERSON] зауважив, що кузов автомобіля дуже пошкоджений корозією і потребує зварювальних робіт у великому об'ємі, тому запропонував придбати автомобіль такої ж марки в якості «донора», який відповідач знайде, на що позивач погодився і через декілька днів [PERSON] за кошти позивача в сумі 500 доларів США було придбано автомобіль «донор» ГАЗ 21Р, 1969 року випуску, державний номер [NUMBER], який був зареєстрований за [PERSON] (а.с. 14). Строк виконання робіт спочатку приблизно був визначений до липня 2008 року, а потім до жовтня 2008 року. [PERSON] оплатив ремонтні роботи, сплативши [PERSON] в загальному 39000,00 грн., що підтверджується розписками. Відповідач [PERSON] в 2008 році був зареєстрований приватним підприємцем, вид його діяльності - ремонт транспортних засобів. Як пояснив відповідач в судовому засіданні, декілька років тому він закрив свою підприємницьку діяльність по ремонту автомобілів. Позивач підтвердив вказане, пояснивши, що він бачив у відповідача відповідні документи на підприємницьку діяльність по ремонту автомобілів. 14.08.2008 року позивач разом з власником автомобіля «донора» поїхав до Вінницького МРЕВ для зняття обох автомобілів з обліку та подальшої їх перереєстрації, однак при огляді автомобіля «донора» співробітником Вінницького МРЕВ було виявлено, що [PERSON] в процесі ремонтних робіт, була зірвана панель, на якій зазначається номер кузова автомобіля, тому [PERSON] було відмовлено в реєстрації автомобіля «донора» на своє ім'я, внаслідок чого у позивача стався гіпертонічний криз. Після того як позивач одужав, він прийшов до [PERSON] з намірами відмовитись від його послуг і забрати свій автомобіль, однак [PERSON] повідомив, що він порізав автомобіль позивача і здав його на металобрухт, а отримані кошти позивачу не повернув. Протягом 2008 року на ремонт автомобіля відповідачем було отримано від позивача 39000,00 грн., однак на даний час позивач залишився без грошей та без автомобіля, так як його автомобіль знищено, а автомобіль «донор» зареєструвати за позивачем неможливо через пошкодження відповідачем номерної панелі автомобіля, до того ж автомобіль «донор» знаходиться в несправному стані через неякісно проведені відповідачем ремонтні роботи. На всі претензії позивача щодо ремонту автомобіля, доведення його до належного стану та проведення експертизи для подальшої реєстрації автомобіля «донора», [PERSON] ніяк не реагує. Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи №497/523/14-21 від 19.05.2014 року встановлено, що органолептичним обстеженням номеронесучої панелі будь-яких слідів остаточної деформації, слідів наскрізних корозійних пошкоджень, які могли б вплинути на її загальну цілісність, слідів її відновлення рихтувальними роботами на її поверхні - не виявлено. Для проведення ремонтно-відновлювальних робіт кузова наданого на дослідження автомобіля марки ГАЗ-21 без номерного знаку, номер панелі кузова " 242502", прямої необхідності проводити демонтаж верхньої панелі рами радіатора (номерної панелі), від цілої жорсткої конструкції не було, оскільки конструктивно передбачено її демонтаж в цілому без пошкодження заводських зварювальних з'єднань. Наданий на дослідження автомобіль ГАЗ-21 без номерного знаку, номер панелі кузова "242502" піддавався ремонтно-відновлювальним роботам, які були пов'язані з відновлення лакофарбового покриття кузова та відновленням інтер'єру салону автомобіля. Дати відповідь на питання про якість виконання ремонтно-відновлювальних робіт кузова автомобіля ГАЗ-21 не визнається за можливе по причинам, вказаним у дослідницькій частині. Якщо наданий на дослідження автомобіль ГАЗ-21 без номерного знаку, не експлуатувався після ремонту, проведення ремонту двигуна є неякісним. Експлуатація деталей, вузлів, агрегатів наданого на дослідження автомобіля ГАЗ-21 без номерного знаку, номер панелі кузова " 242502", з технічної точки зору, можливе після проведення відповідних ремонтно-відновлювальних робіт, (ремонт двигуна та елементів ходової частини). Дати відповідь на питання про можливість експлуатації наданого на дослідження автомобіля ГАЗ-21 без номерного знаку, номер панелі кузова "242502" не визнається за можливе по причинам, вказаним у дослідницькій частині (а.с. 91-102). Експерт [PERSON] в судовому засіданні підтримав висновок судової автотоварознавчої експертизи №497/523/14-21 від 19.05.2014 року. Правовою підставою виникнення зобов'язання згідно ч. 2 ст. 11 ЦК України можуть бути договори та інші правочини. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Так, укладена між сторонами в усній формі угода за своєю правовою природою є договором побутового підряду, відносини сторін регулюються положеннями глави 61 Цивільного Кодексу України. Як встановлено ч. 4 ст. 837 ЦК України до окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 глави 61 ЦК України, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів. Відповідно до ч. 1 ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. В договорі підряду встановлюються строки виконання роботи або її окремих етапів (ч. 1 ст. 846 ЦК України). Договір побутового підряду є публічним договором (ч. 2 ст. 865 ЦК України). До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів (ч. 3 ст. ЦК України). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про захист прав споживачів» правовідносини щодо захисту прав споживачів регулюються цим Законом, Цивільним Кодексом України, Господарським Кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що містять положення про захист прав споживачів. Частинами 1, 2, 5 ст. 633 ЦК України передбачено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов'язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Умови публічного договору, які суперечать ч. 2 ст. 633 ЦК України та правилам, обов'язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними. Як передбачено Правилами надання послуг з технічного обслуговування і ремонту автомобільних транспортних засобів (надалі - Правила), затверджених Наказом Міністерства транспорту України №792 від 11.11.2001 року, послуги з технічного обслуговування і ремонту дорожнього транспортного засобу (далі - ДТЗ) чи його складових частин надаються замовникові за письмовим договором чи за усною угодою відповідно до ст. 43 ЦК Української РСР і повинен містити істотні умови, передбачені ст. 25 Закону України «Про автомобільний транспорт», зокрема, найменування та місце розташування сторін за цим договором; перелік робіт з технічного обслуговування чи ремонту та термін їх виконання; вартість робіт та порядок розрахунків; перелік складових частин (матеріалів), використаних виконавцем, а також наданих замовником виконавцю для виконання робіт із технічного обслуговування або ремонту транспортного засобу; перелік документів, який надається замовнику для підтвердження виконання технічного обслуговування чи ремонту, та гарантійні зобов'язання виконавця щодо проведених робіт. Згідно із пунктом 7 Правил послуги надаються замовнику за умови пред'явлення ним: - документа, що засвідчує особу замовника (паспорт, посвідчення для фізичних осіб і довіреність для представників юридичних осіб); - свідоцтва про реєстрацію ДТЗ; - документа, який підтверджує право замовника на користування ДТЗ, якщо він не є його власником. Відповідно до вказаних Правил у випадку якщо замовник залишає виконавцю ДТЗ для надання послуг виконавець зобов'язаний з договором скласти акт передання-прийняття, в якому вказуються комплектність ДТЗ і видимі зовнішні пошкодження та дефекти, відомості про надання запасних частин з вказівкою їх точної назви, опису та ціни. Акт передання-прийняття ДТЗ (його складових) для надання послуг з технічного обслуговування та ремонту підписується власником ДТЗ (його складових) та особою, відповідальною за прийняття ДТЗ (його складових) до ремонту, і скріплюється печаткою виконавця. Згідно із ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 208 ЦК України передбачено, що у письмовій формі належить вчиняти: 1) правочини між юридичними особами; 2) правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 3) правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 4) інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма. Дослідивши та оцінивши в сукупності надані докази по справі, суд прийшов до висновку, що договір підряду на ремонт автомобіля від травня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] є неукладеним, оскільки не узгоджений предмет договору: між сторонами у встановленій законом формі не досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору, в тому числі перелік та вид конкретних робіт по ремонту транспортного засобу, необхідність ремонту автомобіля позивача з використанням автомобіля «донора» (що на думку суду має ознаки кримінальних схем), а також не узгоджено строки початку та закінчення робіт, прав та обов'язків сторін, ціни та порядку розрахунку за виконані роботи, порядку здачі-приймання закінчених робіт, гарантійних строків якості закінчених робіт, порядку усунення недоліків та відповідальності сторін за порушення умов договору. [PERSON], обґрунтовуючи позовні вимоги, посилався на знищення відповідачем власного автомобіля позивача та неякісне виконання ремонтних робіт автомобіля «донора», проте не надав доказів, які з достовірністю підтверджують факт невиконання відповідачем зобов'язань по ремонту автомобіля позивача, які виражаються в неякісному ремонті автомобіля (договір, наряд-замовлення, акт передання-прийняття ДТЗ (його складових) для ремонту, акт передачі транспортного засобу після закінчення ремонту), а також не надав доказів знищення автомобіля позивача. Крім того, суд враховує, що [PERSON] не є власником автомобіля «донора» - ГАЗ 21Р, 1969 року випуску, відповідних доказів про це суду не надав. Надані позивачем розписки про отримання відповідачем коштів в загальній сумі 39 000,00 грн., підтверджують лише факт здійснення позивачем оплати виконаних відповідачем робіт і побічно свідчать про те, що між сторонами існувала домовленість про здійснення відповідачем ремонту автомобіля позивача. Разом з тим, підписаного обома сторонами письмового документа, який містить конкретний об'єм і види необхідних для виконання відповідачем ремонтних робіт і строк їх виконання, матеріали справи не містять. Як встановлено частинами 1-3 ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника. В порушення вказаної норми права позивачем не надано акт передавання-приймання транспортного засобу після ремонту з відображенням виявлених при огляді недоліків і дати фактичної передачі позивачу автомобіля від відповідача. Враховуючи, що узгодження між [PERSON] та [PERSON] перерахованих вище і необхідних умов договору, а також факт їх неналежного виконання, не були підтверджені допустимими і належними письмовими доказами, суд позбавлений можливості зробити висновок про те, що договір підряду між сторонами є укладеним та про порушення відповідачем умов договору, а тому позовні вимоги про розірвання договору та відшкодування збитків задоволенню не підлягають. При вирішенні позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 2 500,00 грн. за купівлю автомобіля «донора» та 20 000,00 грн. моральної шкоди, суд прийшов до висновку, що дані позовні вимоги також до задоволення не підлягають, так як їх не було доведено належними доказами відповідно до ст. 60 ЦПК України. Щодо строків позовної давності, то суд враховує абзац 3 пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення», у відповідності до якого встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України в зв'язку з відмовою в позові судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed