Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа особі, яку мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі, з земельної ділянки площею 2,8815 га, розташованої на території Буринської міської ради Конотопського району Сумської області (раніше Червонослобідської сільської ради Буринського району Сумської області), належної йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №182311. За життя [PERSON] склав заповіт, що був посвідчений Червонослобідською сільською радою 16.11.2010 року, який стосується іншого спадкового майна та іншого спадкоємця. На момент смерті [PERSON] проживав разом з донькою [PERSON] , яка в шестимісячний термін відмовилася від прийняття спадщини на користь [PERSON] . Спадкоємцями майна [PERSON] за законом стали вона та [PERSON] . Зазначає, що вона в установлений законом шестимісячний строк прийняла спадщину, шляхом подачі відповідної заяви до приватного нотаріуса Буринського районного нотаріально округу Сумської області Анохіна О.В.. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом вона звернулася до приватного нотаріуса, однак отримала письмове роз`яснення, щодо неможливості отримання вищезазначеного свідоцтва, оскільки не підтверджується факт належності [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №182311 від 12.04.2007 року, оскільки в даному державному акті помилково зазначене прізвище власника " [PERSON] ", замість вірного " [PERSON] ". Посилаючись на те, що усунути виявлені розбіжності в позасудовому порядку неможливо, [PERSON] просить суд встановити факт належності [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №182311 від 12.04.2007 року, виданого на ім`я [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.03.2005 року №313. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 01.11.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явились. В поданій до суду письмовій заяві [PERSON] заявлені нею вимоги підтримала в повному обсязі та просила справу розглянути без її участі. Заінтересована особа [PERSON] та представник заінтересованої особи\~Буринської міської\~ради про причини неявки суду не повідомили та заяв чи клопотань про відкладення судового засідання не подавали. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності учасників справи. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши обставини справи, надані докази та надавши їм належну оцінку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). Після смерті\~останнього\~відкрилася\~спадщина,\~до\~складу\~якої ввійшли усі права та обов`язки, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається з довідки Червонослобідського старостинського округу Буринського району Сумської області Буринської міської ради №314 від 04.12.2020 року, [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] на день смерті був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] разом з донькою [PERSON] , 1956 р.н.. Заповіт від імені [PERSON] посвідчений Червонослобідською сільською радою 16.11.2010 року, зареєстрований в реєстрі за №262 не змінювався і не скасовувався (а.с.10). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.08.1962 року народилася " [PERSON] " і її батьком записаний " [PERSON] ", а матір`ю " [PERSON] " (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] - 18.02.1984 року " [PERSON] " одружився з " [PERSON] " та після реєстрації шлюбу, останній було присвоєне прізвище " [PERSON] " (а.с.8). Із копії спадкової справи №196/2020, заведеної 15.12.2020 року приватним нотаріусом Буринського районного нотаріального округу Анохіним О.В. після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , вбачається, що 15.12.2020 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини за заповітом від 16.11.2010 року та із заявою про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті [PERSON] (а.с. 48, 49). З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом заявниця звернулася до приватного нотаріуса Анохіна О.В., однак отримала письмове роз`яснення, щодо не можливості отримання вищезазначеного свідоцтва, оскільки не підтверджується факт належності [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №182311 від 12.04.2007, оскільки в даному державному акті його прізвище вказане як " [PERSON] ", в той час як у свідоцтві про його смерть зазначено " [PERSON] ", дані обставини підтверджуються листом приватного нотаріуса Анохіна О.В. №410/01-16 від 24.09.2021 року (а.с.33). За змістом ст.ст.293, 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення юридичних фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.п.1,6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та належності правовстановлюючих документів особі, прізвища, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Згідно ч.ч.1, 2 ст.1223 ЦК України право на\~спадкування\~мають особи, визначені у\~заповіті. Уразі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У відповідності до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.ч.1, 3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст.1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При цьому спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року №7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Факт належності [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №182311, виданого 12.04.2007 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.03.2005 року №313 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010762700384 повністю підтверджений матеріалами справи. Так, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №182311, виданого 12.04.2007 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.03.2005 року №313 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010762700384 він був виданий на ім`я " [PERSON] " (а.с.14). Вказаний державний акт виданий, в тому числі і на земельну ділянку, площею 1,9013\~га,\~ кадастровий\~номер 5920988400:04:003:0071, З паспорта серії [NUMBER] вбачається, що він був виданий 18.10.2016 року Буринським РС УДВС України в Сумській області на ім`я [PERSON] , [INFO] (а.с.15). Згідно договору оренди землі від 26.04.2007 року та акту прийому земельної ділянки від 26.04.2007 року орендодавець [PERSON] передав в оренду земельну ділянку, загальною площею 1,9013 га, терміном 20 років ПП «Дружба-6» (а.с.16-17, 18). Відповідно до додаткової угоди до договору оренди землі від 26.04.2007 року від 09.07.2019 року орендодавець [PERSON] передав в оренду земельну ділянку, загальною площею 1,9013 га, кадастровий номер 5920988400:004:003:0071, ТОВ «Калина» (а.с.19-22). Таким чином,\~сукупність досліджених\~судом доказів\~дає підстави\~вважати,\~що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №182311, виданий 12.04.2007 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.03.2005 року №313 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01076270038 належить саме [PERSON] , а розбіжності в написанні його прізвища в державному акті та свідоцтві про смерть виникли внаслідок помилки. Враховуючи викладене, оскільки факт належності правовстановлюючого документа особі знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, його встановлення необхідне заявниці для реалізації права на спадкування, а у позасудовому порядку встановити його неможливо і чинне законодавство не передбачає іншого порядку встановлення даного факту, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та наявність підстав для її задоволення.

Outcome: approved