Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

ПАТ "Дельта Банк", як правонаступник ТзОВ "Комерційний Банк "Дельта", звернулося у Рівненський районний суд Рівненської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 1475,11 грн. та судових витрат по справі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору №002-17001-190307 від 19.03.2007 року позивач надав відповідачу кредит в розмірі 2560,00 грн.. Відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 27.03.2014 року становить 1475,11 грн. та складається з заборгованості по тілу кредиту. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить справу слухати у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву відповідно до якої позовні вимоги не визнає просить розгляд справи проводити без її участі та відмовити в задоволенні позову у зв'язку із пропуском строку позовної давності. Суд, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази приходить до переконання, що в задоволенні позову необхідно відмовити. Судом встановлено, що 19.03.2007 року між ТзОВ "Комерційний Банк "Дельта" правонаступником якого являється ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №002-17001-190307, згідно якого остання отримала кредит в розмірі 2560,00 грн. із сплатою 0,01% річних на суму залишку. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Стаття 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Позивач взяті на себе зобов'язання виконав, поряд з цим відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, станом на 27.03.2014 року допустила заборгованість в розмірі 1475,11 грн., про що свідчить розрахунок заборгованості наданий позивачем. Зважаючи на наведене, суд визнає заявлену позовну вимогу про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №002-17001-190307 від 19.03.2007 року обґрунтованою та доведеною, але вважає за необхідне відмовити у її задоволенні в зв'язку із пропуском строку позовної давності. До такого переконання, суд прийшов зважаючи на те, що відповідно до ст.ст. 257, 261 ЦК України загальний строк позовної давності є три роки, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно вимог ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи положення пункту 1.2. вищевказаного кредитного договору, кредит для відповідача надавався строком 10 місяців, з кінцевим терміном повернення та сплати всіх платежів не пізніше 18.01.2008 року, суд вважає, що позивач довідався (міг довідатись) про порушення свого права після закінчення вказаного строку, а відповідно строк позовної давності необхідно відраховувати з 19.01.2008 року. Оскільки, з 19.01.2008 року трирічний строк позовної давності закінчився 19.01.2011 року, а позовна заява подана після його спливу 19.05.2014 року, та приймаючи до уваги, що позивач не довів поважність причин пропущення вказаного строку, суд приходить до переконання про наявність підстав відмовити в задоволенні позову по причині спливу позовної давності. На підставі ст.ст. 257, 261, 267, 525, 526, 612, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed