Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача приватного підприємства «Грандфінресурс» (далі ПП «Грандфінресурс») про визнання договору недійсним та стягнення майнової шкоди. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 13 грудня 2012 року він уклав з ПП «Грандфінресурс» договір №215159 про надання кредиту в сумі 10000 грн. В день укладенням договору він на вимогу адміністратора сплатив на користь ПП "Грандфінресурс" 650,00 грн., але позику йому не надали, навпаки, вимагали, щоб він продовжував здійснювати платежі на користь відповідача. Він повірив і виплатив на користь відповідача ще двічі по 327,78 грн., але позику йому не надали. Загальна сума грошових коштів, виплачених ним на користь відповідача складає 1305,56 грн. Він звернувся до відповідача з вимогою про повернення виплачених на його користь 1305,56 грн., але йому було відмовлено. Вважає, що при укладенні договору відповідач увів його в оману відповідно до обставин, які мають істотне значення, а саме: за текстом договору передбачена тільки особиста відповідальність позивача за несвоєчасне внесення коштів та не передбачена відповідальність ПП «Грандфінресурс» за ненадання позики; відсутні строки сплати позики, але при цьому договором передбачено, що у разі несплати учасником загального платежу в установлені законом строки, нараховується штраф в розмірі 10% від суми боргового зобов'язання; фонд груп з придбання товару та отримання грошової позики формуються виключно за рахунок внесків інших учасників системи без залучення грошових коштів товариства. Крім того, укладений договір не відповідає вимогам ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів», якою заборонена нечесна підприємницька практика, яка вводить споживача в оману, зокрема така, як утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем. Також, договір не відповідає вимогам ст. 18 цього Закону, оскільки містить несправедливі умови договору. Просить суд визнати недійсним договір № 215159 від 13 грудня 2012 р., укладений між ним та ПП «Грандфінресурс», стягнути з відповідача ПП "Грандфінресурс" на його користь кошти в сумі 1305,56грн. Позивач [PERSON] у судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у позові та просив його задовольнити. Представник відповідача ПП «Грандфінресурс», Філіпповський Є.В., що діє на підставі довіреності, до відкритого судового засідання не з'явився, але надав заперечення, згідно яких просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що посилання позивача на те, що вищенаведений договір укладений під виливом обману та із застосуванням нечесної підприємницької практики є необґрунтованими, так як позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що оскаржуваний правочин суперечить ЦК України та був начебто укладений з використанням омани, хоча позивач не заперечує добровільності, законності правочину до дати подання позову. Законом не встановлена недійсність даного договору. Звертає увагу суду на те що, позивач добровільно підписав договір № 215159. Позивач консультувався щодо умов договору у представників ПП «Грандфінресурс». Йому були досконало надані роз'яснення щодо всіх умов договору, з якими позивач погодився. Вважає, що не розуміння договору та своїх обов'язків не є виправданням для звинувачення відповідача у застосуванні обману. У даному випадку ніякого умислу з боку відповідача не було, усі умови діяльності відповідача, його права та обов'язки, а також права та обов'язки позивача були викладені у договорі № 215159 та додатках до нього, з умовами якого позивач погодився. При цьому доводи позивача щодо укладення угоди внаслідок обману спростовується статтею 15 додатку №2 до договору, відповідно до якої учасник підтверджує, що отримав усі коректно викладені пояснення від представника ПП «Грандфінресурс», уважно прочитав та зрозумів умови даного договору та правові наслідки, що засвідчує своїм підписом. Вважає, що позивач не надав суду взагалі ніяких доказів, які б вказували на обставини які могли перешкодити вчиненню правочину, що приховав відповідач, або які обставини він замовчував, що призвели до обману і утворення дисбалансу прав та обов'язків сторін не на користь позивача, яка саме інформація була надана у незрозумілій формі позивачу, адже ж позивач сплатив декілька щомісячних платежів, тобто розумів умови договору та виконував його. Вважає, що підстав вважати, що діяльність ПП «Грандфінресурс» є діяльністю з створення та організації пірамідальної схеми з введенням громадян в оману не має. Діяльність ПП «Грандфінресурс» відповідає діючому законодавству. Позивачем не було надано доказів що свідчили б про намір відповідача уникнути виконання оскаржуваного правочину. Суд, вислухавши позивача, приймаючи до уваги письмові заперечення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав: Матеріалами справи встановлено, що 13 грудня 2012 року між [PERSON] та ПП «Грандфінресурс» укладено договір №215159 про надання кредиту в сумі 10000 грн. Предметом оспорюваного договору є надання клієнту послуг з адмініструванням системи за програмою "Альянс Україна" з метою придбання товару в групі. Згідно з додатком №1 до зазначеної угоди [PERSON] отримав право на отримання кредиту в сумі 10000 грн. Відповідно до ст. 15 додатку №2 до договору № 215159 позивач підтвердив, що отримав усі коректно викладені пояснення представника адміністратора, уважно прочитав та зрозумів умови договору та правові наслідки, що засвідчив своїм підписом. Відповідно до п.п. 1.1. ст.1 договору, укладеного між сторонами: адміністратор, за згодою учасника, зобов'язується вчинити від імені та за рахунок учасника певні юридичні дії, спрямовані на придбання товару, або відповідної суми у позику, зазначеної у додатку №1 до даного договору, на умовах діяльності програми «Альянс України», що міститься в додатку №2, який є невід'ємною частиною цього договору, в тому числі: сформувати реєстр учасників, забезпечити його адміністрування; організовувати та проводити захід по розподілу нового фонду, здійснити оплату товару на користь учасника або надати учаснику відповідну суму у позику; надавати інші послуги і здійснювати інші правочини погоджені сторонами, у порядку та в строки, передбачені цим договором та додатками до нього. Відповідно до п.2.1. ст. 2 договору учасник зобов'язується виконувати зобов'язання, передбачені договором, у порядку та строки, визначені угодою; у п. 4.1 ст. 4 визначено, що договір набуває чинності з дати його укладання та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих зобов'язань, передбачених договором та додатками до нього. На виконання умов договору [PERSON] на час виникнення спору сплачено 1305,56 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до положень, закріплених у ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів", забороняється здійснення нечесної підприємницької практики. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Зокрема, відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 19 цього Закону забороняються як такі, що вводять в оману, утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Таким чином, Законом України "Про захист прав споживачів" закріплена можливість визнання недійсними правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми. При цьому в зазначеному Законі нормативне визначення поняття "пірамідальної схеми" не надано, однак визначені ознаки, які відносять діяльність суб'єкта підприємництва до "пірамідальної схеми". Аналіз п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів" дає підстави для висновку, що поняття "пірамідальна схема" у розумінні цієї норми має такі обов'язкові ознаки: а) здійснення сплати за можливість одержання учасником компенсації; б) компенсація надається за рахунок залучення учасником інших споживачів схеми; в) відсутність продажу або споживання товару. Таким чином, для кваліфікації "пірамідальної схеми" необхідна наявність усіх зазначених ознак. Відсутність вищевказаних ознак виключає можливість визнання схеми як "пірамідальної", тобто такої, що порушує норми чинного законодавства України. Так, пірамідальній схемі властива сплата за можливість одержання окремим учасником компенсації, яка повинна надаватися за рахунок залучення цим учасником схеми інших споживачів. У той самий час предметом договору сторін, укладеного в рамках функціонування системи придбання товарів у програмы "Альянс України", є надання учаснику програми адміністративних послуг, у тому числі фінансового характеру, з метою придбання ним товару. Відповідно до п. 1.1 ст. 1 договору ПП "Грандфінресурс" гарантує надання кожному учаснику права на отримання товару, або відповідної суми у позику за умови виконання ним усіх зобов'язань, передбачених договором. Згідно п.1.2, п.1.3, 1.4 договору товар, вартість та строки розрахунків по даному договору зазначаються у відповідних додатках до цього Договору. Учасник доручив адміністратору використовувати суми чистих внесків для формування Фонду Реєстру та його розподілу, а також здійснювати оплату товару на користь учасників реєстру чи надавати відповідні суми у позику. Адміністратор не має права використовувати сплачені учасником чисті внески для власних потреб. Всі платежі, передбачені Договором та додатками до нього, сплачуються у грошовій одиниці України через банківські установи на розрахункові рахунки міністратора, як в гогівковій, так і в безготівковій формі. За готівкові кошти, вручені представникам адміністратора або будь-якій іншій особі, як оплату за цим договором та додатками до нього. Адміністратор відповідальності не несе, а учасник, який виконав платіж у такий спосіб, робить це на власний ризик. Статтею 2 договору передбачені умови, якими учасник зобов'язується у відповідності до положень даного договору та додатків до нього: сплатити одноразовий комісійний внесок у день підписання сторонами даного договору та адміністративний платіж, який сплачується не пізніше 15 (п'ятнадцяти) календарних днів з моменту отримання дозволу; своєчасно, не пізніше 15 (п'ятнадцятого) числа кожного місяця, сплачувати загальний платіж, який включає чистий внесок, за рахунок якого адміністратор здійснює оплату вартості товару чи надає відповідні суми у позику, та адміністративні витрати, що є платою за послуги адміністратора з організації діяльності програми; суворо дотримуватися усіх умов договору та додатків до нього; після отримання дозволу підписати додаток №3 до договору з метою визначення заборгованості, виду забезпечення виконання своїх платіжних зобов'язань. Укласти договір застави (іпотеки) ліквідного майна та/або(за згодою адміністратора) договір поруки з одним або декількома поручителями. Місце та умови укладання договорів застави (іпотеки) та поруки визначаються адміністратором; укласти договори страхування об'єкта застави (іпотеки) із страховою компанією. Учасник має право: до отримання дозволу сплачувати мінімальний платіж, що складається з половини суми чистого внеску та повної суми адміністративних витрат; передавати права та обов'язки по даному договору третій особі на умовах, передбачених у додатку №2 до договору; отримувати будь-яку необхідну інформацію стосовно ходу виконання даного договору в порядку, визначеному адміністратором за відповідним письмовим зверненням; достроково сплачувати загальні платежі на умовах, визначених у додатку №2 до даного договору; отримати товар, придбаний на користь учасника, або відповідну суму у позику, в порядку, передбаченому у додатку №2 до цього договору; адміністратор має право: переводити учасників з одного реєстру до іншого, об'єднувати реєстри з метою захисту інтересів учасників; уразі невиконання учасником своїх платіжних зобов'язань звернути стягнення на предмети забезпечення виконання зобов'язань учасником за договором; проводити акції. Умови акції зазначаються у наказі; залучати учасника до участі у заходах, спрямованих на преміювання тих учасників, які сумлінно виконують умови договору та додатків до нього, в числі залучати до розподілу призів, винагород та до участі в акціях, що будуть проводитися за рахунок адміністратора та на користь учасників реєстру; адміністратор зобов'язується: суворо дотримуватися усіх умов договору та його додатків; за зверненням учасника, в порядку, визначеному адміністратором, надавати необхідну Інформацію, що стосується виконання умов даного договору; не розголошувати конфіденційну інформацію, що стосується самого учасника та його участі у програмі, крім випадків передбачених чинним законодавством України, адміністратор гарантує надати дозвіл, якщо учасник виконує всі умови даного договору та додатків до нього. Відповідно до додатку № 2 до договору визначення термінів «Загальний платіж»- це щомісячний платі, який складається з суми чистого внеску і адміністративних виплат та сплачується учасником у порядку і терміни, визначені додатком № 1 та № 2. «Чистий внесок» - це частина загального платежу, за рахунок якої адміністратор здійснює оплату вартості товару або відповідної суми позики та розмір якої визначається шляхом ділення вартості товару на кількість платежів, зазначених у додатку № 1 до договору та відповідає графіку платежів. Згідно з п. 2.3 ст. 2 додатку № 2 до договору кошти, необхідні для отримання товару або відповідної суми у позику (чисті внески), вносяться учасником на розрахунковий рахунок адміністратора щомісячно. Чисті внески є власністю учасника. Таким чином, в договорі чітко передбачено, що споживач оплачує кожного місяця частину суми позики. Крім того, сплачені чисті внески перерахунку (у зв'язку зі зміною ціни товару) не підлягають. Після одержання товару або позики та реєстрації його на своє ім'я споживач зобов'язаний і надалі сплачувати кошти за товар або позику до повної його оплати - 100% від ціни товару. Отже, договором передбачена щомісячна сплата внесків за (товар), позику, який передається споживачеві в рамках укладеного догвору, а не за можливість одержання права на купівлю товару. Споживач, який виконав усі умови угоди, має повне право вимагати від ПП "Грандфінресурс" виконання свого зобов'язання, а саме: оплатити продавцю вартість товару, позики та передати товар, позику споживачу, незалежно від того, чи сплачують кошти інші споживачі. Отже, за системою придбання товарів, позики у програмі "Альянс Україна" кожний з учасників, який належним чином виконує зобов'язання за договором, отримує товар, позику через механізм, передбачений в договорі, оскільки система функціонує таким чином, що кількість учасників програми, яким надається право на отримання товару, позики, відповідає кількості товару, який можна придбати за рахунок чистого фонду програми, створеного за рахунок щомісячних внесків учасників програми. За таких обставин висновок позивача про те, що діяльність ПП «Грандфінресурс» за договором сторін є функціонуванням "пірамідальної схеми", суперечить змісту п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів" у зв'язку з відсутністю головних ознак "пірамідальної схеми" - безтоварність та сплати компенсації одним учасником за рахунок інших, оскільки за схемою придбання товарів у групах придбавають товар усі учасники за рахунок об'єднання внесків кожного з них. Різниця між споживачами - учасниками схеми є тільки в часі одержання товару, позики кожним із них, за умови виконання своїх зобов'язань. Крім того, для віднесення схеми до пірамідальної необхідно врахувати й інші норми чинного законодавства України, що регулюють спірні правовідносини, оскільки діяльність ПП «Грандфінресурс» з адміністрування фінансових коштів підпадає під поняття "фінансова послуга". Відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону України "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг" під поняттям "фінансова послуга" розуміється операція з фінансовими активами, що здійснюється в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Законом України від 2 червня 2011 року № 3462-ІV "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг" (введено в дію з 9 січня 2012 року) внесено зміни до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг" та доповнено п. 111, відповідно до якого до фінансових послуг віднесено послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. На підставі цього Закону Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (як уповноважений державний орган) (далі - Нацкомфінпослуг), затвердила Ліцензійні умови провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах (розпорядження від 9 жовтня 2012 року № 1676 "Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах") (далі - Ліцензійні умови). Ліцензійні умови закріпили визначення, сутність, правовий статус учасників (і вимоги до них) такого виду фінансових правовідносин, як придбання товарів у групах. З аналізу Ліцензійних умов слід зробити висновок про те, що діяльність таких груп направлена на легітимне використання фінансової схеми із залученням грошових коштів споживачів для придбання певного виду товарів та/або послуг. Згідно з п. 1.2 ч. 1 Ліцензійних умов адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групі - це фінансова послуга, що надається ліцензіатом і передбачає залучення грошових коштів учасників групи, об'єднання цих коштів з метою придбання та розподілу товарів між учасниками групи. Відповідно до додатку № 2 договору система ПП «Грандфінресурс» -зареєстрована згідно із законодавством України та використовується для позначення послуг з адміністрування системи придбання автомобілів у групах. Кожна укладена угода включається в програму, кожній сформованій програмі надається порядковий номер, кожному учаснику системи - порядковий номер його в програмі. Після формування групи учасників залучення інших учасників не відбувається. Право на отримання товару, суми позики здійснюється в порядку, передбаченому договором (ст. ст. 2, 5 додатку № 2 до договору), і відповідно до платежів, здійснених самим учасником, а не відповідно до платежів, здійснених іншими учасниками групи. Отже, отримання кожним споживачем товару чи позики здійснюється виключно відповідно до платежів, здійснених ним самим, і незалежно від платежів інших клієнтів відповідача. Як убачається з наведеного, законодавець розрізняє ознаки, що застосовуються до поняття "пірамідальна схема" та "придбання товарів у групах". Якщо перше є порушенням законодавства, то друге, за умови отримання відповідного дозволу та дотримання всіх встановлених вимог, є легітимною підприємницькою діяльністю. Такий висновок ґрунтується на головній ознаці відсутності "пірамідальної схеми" згідно з п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів" - це товарність схеми, тобто передбачення надання споживачу товару в обмін на внесені ним кошти. Так, за схемою придбання товарів у групах придбання товарів для кожного споживача (крім останнього) відбувається, у тому числі й за рахунок внесків інших учасників. Різниця між споживачами-учасниками є тільки в часі одержання товару кожним із них, оскільки в кінцевому підсумку товар одержать усі учасники, навіть ті, які фінансово були найменш "активними", за умови виконання ними умов договору. Ураховуючи те, що ПП «Грандфінресурс» отримало відповідний дозвіл (ліцензію) на здійснення діяльності (надання фінансової послуги) щодо "придбання товарів у групах" у Нацкомфінпослуг, яка здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, не можна вважати правильним висновок позивача про те, що така діяльність здійснюється товариством нелегітимно, у тому числі й до введення законом ліцензування такої діяльності. Отже, якщо укладений сторонами правочин передбачає одержання споживачем необхідного йому товару, визначає умови (схему фінансування тощо), за яких такий товар може бути одержаний (у тому числі закріплює відповідні права та обов'язки сторін), то до такого правочину не може бути застосовано визначення "пірамідальної схеми". Наведене дозволяє визнати, що висновок позивача щодо пірамідальності схеми придбання товарів у групах, який ґрунтується тільки на факті неотримання автомобілів усіма учасниками групи одночасно, а лише окремими учасниками й у певній послідовності, є помилковим. При цьому судом установлено, що деякі учасники отримали товар раніше за інших, оскільки сплатили внесків більше за інших учасників групи, частково сплачені внески й позивачем. Помилковим є й висновок позивача про введення позивача в оману з підстав оплати ним не самого товару, а права купівлі товару та відсутності залучення власних коштів відповідача. Такий висновок суперечить нормам чинного законодавства й суті самого правочину, визначеного в ч. 5 ст. 1 Закону України "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг". Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 230 ЦК України обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. З матеріалів справи вбачається, що під час укладення договору [PERSON] отримав примірник договору та додатки до нього, які містять опис послуг ПП «Грандфінресурс». Відповідно до п.4.5 ст. 4 договору підписання цього договору та додатків до нього є підтвердженням факту ознайомлення, розуміння сторонами його умов та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом договору й додатків до нього. Згідно з п. 1.4 ст. 1 додатку № 2 до договору договір активується на четвертий день з моменту підписання, після цього учасник реєструється в програмі «Альянс Україна». Цією умовою договору позивачу надавався час для вивчення та ретельного аналізу умов договору самостійно або з допомогою інших осіб, після підписання, до активації договору. Згідно до п. 1 ст. 8 додатку №2, на протязі трьох діб після підписання договору позивач мав можливість розірвати договір в односторонньому порядку з відшкодуванням, сплачених ним попередньо, грошових коштів. Але позивач не звернувся з відповідною заявою до ПП «Грандфінресурс», а отже він усвідомлював умови договору, вони його повністю задовольняли і були йому вигідними. Таким чином, висновок позивача про наявність обману та ознак "пірамідальної схеми" у діях ПП «Грандфінресурс» під час укладення договору є помилковим і не узгоджується з положеннями п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів" у взаємозв'язку з нормами Закону України "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг". Стаття 18 Закону України "Про захист прав споживачів" містить самостійні підстави визнання угоди (чи її умов) недійсною. Так, за змістом ч. 5 цієї норми у разі визнання окремого положення договору, включаючи ціну договору, несправедливим може бути визнано недійсним або змінено саме це положення, а не сам договір. Тільки у разі, коли зміна окремих положень або визнання їх недійсними зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення підлягають зміні або договір може бути визнаний недійсним у цілому (ч. 6 ст. 18 Закону). Визначення поняття "несправедливі умови договору" закріплено в ч. 2 ст. 18 цього Закону - умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Аналізуючи норму ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", можна дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві. Дані висновки суду обґрунтовані і на правовій позиції Верховного Суду України у справі №6-40цс13, яка є обов'язковою при розгляді спорів у судах України. На підставі вищевказаного,

Outcome: dismissed