Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулася Бершадської міської ради з позовом, в якому просить встановити факт родинних відносин, що померлий [INFO] [PERSON] [INFO] є батьком [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] . Встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН за №0425766 від 15.03.2000 року виданий на ім`я [PERSON] належить [PERSON] , померлому [INFO] . Визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ВН за №0425766 від 15.03.2000 року, виданого [PERSON] , який помер [INFO] . Позов обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її смерть за № [NUMBER] . Після її смерті позивачка вчасно прийняла спадщину за заповітом та було заведено спадкову справу №54/2020 року. Частину спадкового майна позивачка оформила у визначеному законом порядку. Так, рішенням Бершадського районного суду від 6.08.2008 року у справі №2-1085/2008 року за позивачкою було визнано право власності на належне спадкодавиці майно: житловий будинок, грошові кошти, акції у ВАТ «Птахокомбінат «Бершадський» с.Війтівка, Бершадського (Гайсинського) району. За життя [PERSON] вона прийняла спадщину свого батька [PERSON] , який помер [INFO] ,але не встигла оформити його у визначеному законом порядку і померла. Таким чином, позивачка має право на спадкове майно [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] . Спадковим майном [PERSON] , який помер [INFO] є земельна частка згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН за №0425766 від 15.03.2000 року. Оригінал сертифікату серії ВН за №0425766 втрачено, про що підтверджується оголошенням в газеті. В свідоцтві про народження [PERSON] в графі "батько" записано - [PERSON] . Разом з цим, з копії правовстановлюючого акту - сертифікату про право на земельну частку (пай) Серія ВН №0425766 вбачається, що він виданий на ім`я [PERSON] . З урахуванням вище вказаних розбіжностей позивачка позбавлена можливості оформити право власності на спадкове майно у визначеному законом порядку, тому звернулася з даною позовною заявою до суду. Позивачка [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні підтримала в повному обсязі. Представник відповідача, міський голова В.Драган, також в судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Так, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] у віці 79 років та похоронена в с.Війтівка, Бершадського району, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть Серія [NUMBER] . Після її смерті позивачка вчасно прийняла спадщину за заповітом та заведена спадкова справа №54/2020 року, що підтверджується листом нотаріуса від 14.04.2020 року за №141/01-16. Згідно заповіту від 20.01.2004 року, реєстр №09 заповідача [PERSON] та за рішенням Бершадського районного суду від 6.08.2008року у справі №2-1085/2008 року позивачка [PERSON] набула право власності на її спадкове майно: житловий будинок, грошові кошти, акції у ВАТ «Птахокомбінат «Бершадський» с. Війтівка. За життя [PERSON] вона прийняла спадщину свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , але не встигла оформити і померла, що підтверджується листом нотаріуса від 14.04.2020року за №141/01-16, із якого вбачається , що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину фактично прийняла його донька [PERSON] , але не встигла оформити і померла [INFO] . Спадковим майном [PERSON] , який помер [INFO] є земельна ділянка згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН за №0425766 від 15.03.2000 року. Оригінал сертифікату про право власності на земельну частку (пай) серії ВН за №0425766 втрачено, що підтверджується оголошенням в газеті. При зверненні до нотаріуса позивачці в оформленні спадщини було відмовлено з тих підстав, що вона не надала оригінал правовстановлюючого документу та не надала документи про родинні зв`язки [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується постановою нотаріуса від 09.09.2021 року за №318/02-31. В свідоцтві про народження [PERSON] в графі "батько" записано - [PERSON] . Разом з цим, з копії правовстановлюючого акту - сертифікату про право на земельну частку (пай) Серія ВН №0425766 вбачається, що він виданий на ім`я [PERSON] . З урахуванням вище вказаних розбіжностей позивачка позбавлена можливості оформити право власності на спадкове майно у визначеному законом порядку, тому звернулася з даною позовною заявою до суду. Те, що [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] є донькою [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] і йому належить сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН за №0425766 від 15.03.2000 року підтверджується Листом ДРАЦСу від 27.07.2021 року за №1020-21.2-39; Довідкою Бершадської міської ради за №901 від 23.07.2021 року; актовим записом про смерть за №9 від 10.01.1996 року; копією свідоцтва про народження за №027242 від 15.02.1965 року; Випискою з по господарської книги №13 Війтівсьбкої сільської ради за 1991-1996р.р., особовий рахунок№ [NUMBER] ; довідкою за №892 від 20.07.2021 року Війтівського старостинського округу Бершадської міської ради. За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів. П. 6 ч. 1 вказаної статті визнає, що до таких фактів належить - належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України та роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", із змінами та доповненнями, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. З наявної копії сертифікату про право на земельну частку (пай) серія ВН за №0425766 від 15.03.2000 року вбачається, що його було видано на ім`я [PERSON] , тоді як в свідоцтві про народження спадкодавиці [PERSON] серія [NUMBER] в графі батько вказано " [PERSON] ". Досліджені докази вказують на те, що у вищевказаному Державному акті допущено помилку у написанні по-батькові особи, на чиє ім`я він виданий, усунення якої є неможливим в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до ст. ст. 1217-1219 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та припинились внаслідок його смерті, крім прав та обов`язків, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця. Ч.1 ст. 1223 ЦК України визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1225 цього ж кодексу, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. ст. 319, 321 ЦК України та ст. 41 Конституції України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. На підставі ст.ст. 319, 321, 392, 1216-1219, 1261, 1296 ЦК України,

Outcome: approved