Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 21 листопада 2013 року до суду із позовом до ПраТ ( ПАТ, як встановлено судом) Київське автотранспортне підприємствo 13061, ПАТ "СК "Універсальна" про відшкодування моральної шкоди внаслідок скоєного злочину. Ухвалою суду від 21 листопада 2013 року позовна заява [PERSON] була залишена без руху та було надано позивачу строк для усунення недоліків позову. 11 грудня 2013 року до суду надійшла квитанція про сплату [PERSON] судового збору в сумі 229 грн.40 коп. З позову вбачається, що позивач [PERSON] визнана потерпілою у кримінальному провадженні № 525/340/13-к за обвинуваченням [PERSON] за ч.1 ст.286 КК України. Так, 30 січня 2013 року [PERSON], керуючи тягачем марки "Мерседес -Бенс 1836", д.н. [NUMBER] на 263 км.+200 м., на автодорозі Київ-Харків біля повороту на с. Пушкареве Великобагачанського району не оцінив дорожню обстановку, внаслідок чого скоїв ДТП. Вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 17 червня 2013 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Позивач [PERSON] вказує, що внаслідок ДТП та протиправних дій засудженого [PERSON] вона отримала тілесні ушкодження у вигляді забійної рваної рани надбрівної ділянки справа, забій поперекової ділянки справа, забій підборіддя, забій в/з правого стегна, внаслідок яких їй завдана моральна шкода, а саме: вона до цього часу знаходиться в стані нервового напруження, в неї підвищений тиск та з'явилися головні болі. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПраТ "Київське автотранспортне підприємство" № 13061, ПАТ "СК "Універсальна", в якому просила суд стягнути з відповідачів моральну шкоду внаслідок скоєного злочину в сумі 6550 грн, з них 2550 грн. з ПАТ СК "Універсальна", решту ПраТ "Київське автотранспортне підприємство" № 13061. Ухвалою суду від 11 грудня 2013 року було відкрито провадження по справі. В судовому засіданні 10.02.2014 року позивач [PERSON] просила cуд задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі та стягнути моральну шкоду в сумі 6550 гнр., з них 2550 грн. з ПАТ СК "Універсальна", решту - з ПАТ Київське автотранспортне підприємство 13061. Представники відповідачів ПАТ Київське автотранспортне підприємство №13061, ПАТ СК "Універсальна" в судове засідання не з'явилися, про час розгляду справи повідомлені належним чином, до суду представик ПАТ Київське автотранспортне підприємство № 13061 Купер І.О. надіслала заперечення, в яких просила в задоволенні позовних вимог до ПАТ Київське автотранспортне підприємство № 13061 відмовити, а з ПАТ СК "Універсальна" стягнути 2550 грн. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] про відшкодування моральної шкоди внаслідок скоєного злочину до ПАТ Київське автотранспортне підприємство 13061, підлягає частковому задоволенню, а до ПАТ "СК "Універсальна" в повному обсязі з таких підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України "обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь в справі, не підлягають доказуванню". Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженн, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок. Судом встановлено, що ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 18 квітня 2013 року було залучено [PERSON] в якості потерпілої по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013180120000047 30 січня 2013 року відносно [PERSON] за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України (а.с.14). Вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 17 червня 2013 року [PERSON] визнатий винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Було призначено [PERSON] за ч. 1 ст. 286 КК України покарання у виді 2 років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України звільнено [PERSON] від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік. Залишено без розгляду цивільні позови [PERSON] і [PERSON] в частині відшкодування матеріальної шкоди. Цивільні позови [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення моральної шкоди задоволено частково. З акту № 6 про факт нещасного випадку із застрахованим пассажиром, що стався на автотранспорті, вбачається, що [PERSON] 30 січня 2013 року о 9 год. 40 хв. згідно квитка серії Б № 6285232440628003 була пассажиром автобуса марки "YOUYI" д.н. [NUMBER], перевізник ПрАТ "Пирятинське автотранспортне підприємство -15343" та одержала травму в автобусі внаслідок ДТП, що сталася на а/д Київ-Харків - Довжанський на 263 км+200 м біля повороту на с. Пушкареве Великобагачанського району Полтавської області. З місця ДТП потерпіла [PERSON] була направлена до Великобагачанської ЦРЛ (а.с.9). З виписки № 337 Великобагачанської ЦРЛ із медичної картки амбулаторної хворої [PERSON] вбачається, що вона з 30 січня 2013 року по 31 січня 2013 року перебувала на лікуванні у Великобагачанській ЦРЛ з діагнозом: забійної рваної рани надбрівної ділянки справа, забій поперекової ділянки справа, зсадини підборіддя, забій в/з правого стегна (а.с.10). З довідки на випадок травматизму на транспорті вбачається, що [PERSON] знаходилася на амбулаторному лікуванні у Хорольській центральній районній лікарні Полтавської області у період з 1 лютого 2013 року по 11 лютого 2013 року (а.с.а.с.11-12). З висновку експерта № 104 від 28.02.2013 року, оригінал якого зберігається в кримінальній справі, і який оглянутий судом, вбачається , що із історії хвороби № 337 хірургічне відділення Великобагачапнської ЦРЛ у [PERSON] були слідуючі тілесні ушкодження: забійно-рвана рана правої лобної ділянки , садна підборіддя, правої пояснічної ділянки, забій верхньої третини правого стегна, які могли утворитися від дії тупих предметів, по давності утворення можуть відповідати даті та часу, вказаному в постанові, та по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, спричинивши короткочасний розлад здоров'я. Вирішуючи спір, суд враховує поряд з Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", вимоги ст.ст. 23,1172,1187,1194 ЦК України, постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки ". Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" виплата страхового відшкодування проводиться страховиком на підставі заяві страхувальника і страхового акту, який складається страховиком або уповноваженою ним особою в формі, що визначається страховиком. Згідно до ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Обвинувачений [PERSON] не несе перед позивачем [PERSON] відповідальності за завдану шкоду, оскільки він керував транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових обов'язків, виходячи з змісту ч. 1 ст.1172 ЦК України , в якій зазначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових( службових) обов'язків. Факт перебування його в трудових відносинах з підприємством те, що ДТП сталася під час виконання ним трудових обов'язках не заперечує представник ПАТ Київське автотранспортне підприємство 13061 і це підтверджено відповідними документами, які знаходяться в кримінальному проваджєенні. ( т. 1 , а.с. 242, 245). Суд, приходить до висновку, що відшкодування моральної шкоди повинні здійснювати ПАТ Страхова компанія "Універсальна", з якої було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів , і ПАТ Київське автотранспортне підприємство 13061 . Публічне акціонерне товариство Страхова компанія "Універсальна" правомірно зазначена відповідачем, оскільки з даною страховою компанією ПАТ Київське автотранспортне підприємство 13061 , 03.03..2012 року укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АВ6393429 від 03.03.2012 рок, АВ 7709303 від 12.06.2012 року ( т. 1, а.с.а.с. 45,46 кримінального провадження). Статтею 1194 ЦК України передбачено, що "особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням)." Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 05.07.2012 року № 5090/У1 на час укладення договору не набрав чинності, ст.2 прикінцевих та перехідних положень до цього Закону зазначено, що "норми цього Закону не застосовуються до договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладених до набрання чинності цим законом ". Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ", який діяв на час укладення договору (12.04.2012 року), ст. 22.3 передбачено, що "потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. ". На час укладення договору 12.04.2012 року п.9.3. ст. 9 Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів " був передбачений ліміт 51000 грн. При сумі ліміту 51000 грн. розмір відшкодування моральної шкоди, передбаченої пунктами 1,2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, страховою компанією на час укладання договору не могло перевищувати 2550 грн. При визначенні розміру моральної шкоди заподіяної позивачу [PERSON]суд враховує фізичну біль і страждання, які вона зазнали в зв'язку з ушкодженням здоров'я внаслідок ДТП, наслідки заподіяних тілесних ушкоджень, їй заподіяні легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я, з врахуванням наданих суду доказів, що підтверджують позовні вимоги, враховуючи наслідки заподіяних тілесни ушкоджень, через які [PERSON], яка має неповнолітніх дітей, була змушена докладати додаткових зусиль для організації свого життя, вимоги розумності і справедливості, і приходить до висновку, що [PERSON], яка до цього часу скаржиться стан здоров'я через наслідки ДТП , яка з 30 січня 2013 року по 31 січня 2013 року перебувала на стаціонарному лікуванні у Великобагачанській ЦРЛ з діагнозом: забійна рвана рана надбрівної ділянки справа, забій поперекової ділянки справа, садна підборіддя, забій в/з правого стегна, а з 1 лютого 2013 року по 11 лютого 2013 року (а.с.а.с.11-12) з цього приводу в Хорольській ЦРЛ, належить стягнеути за заподіяну моральну шкоду внаслідок скоєного злочину 6000 грн., з них 2550 грн. з Публічного акціонерного товариства Страхова компанія "Універсальна", а 3450 грн. - з ПАТ Київське автотранспортне підприємство 13061 . На підставі викладеного та

Outcome: partial