Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" в особі відділення №492 ПАТ "ІМЕКСБАНК про захист прав споживачів та повернення грошових коштів за договором банківського рахунку, вказуючи, що між позивачем та відповідачем 13 листопада 2014 року був укладений договір № -1794966793 банківського рахунку в національній валюті (далі - Договір). Відповідно до п. 1.1. Договору Відповідач відкриває Позивачу поточний рахунок [NUMBER] відповідно до Інструкції про відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валюті затвердженою Постановою Правління Національного Банку України від 12 листопада 2003 р. № 492 та зобов'язується приймати і зараховувати на відкритий рахунок, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій з рахунком. Відповідно до п. 1.1, п. 2.3.6, п. 2.3.7 Договору Відповідач був зобов'язаний здійснити видачу готівки Позивачу за його розпорядженням. Відповідне розпорядження було надано відповідачу позивачем 06.12.2014 р. згідно з яким відповідач мав би виплатити позивачу згідно умов Договору № -1794966793 банківського рахунку від 13 листопада 2014 р. грошові кошти в сумі 93 500,00, що обліковуються на поточному рахунку позивача [NUMBER]. Таким чином, 06.11.2014 року відповідач на вимогу позивача мав би виплатити через касу банку відповідну суму грошових коштів позивачу. Після 06.11.2014 позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою виплатити грошові кошти, але йому було відмовлено та запропоновано отримувати частково в межах встановлених відповідачем лімітів. Станом на дату складання позову згідно виписки з поточного рахунку від 25.12.2014 р. відповідачем не виплачено через касу банку грошові кошти в розмірі 93 500,00 гривень., що обліковуються на поточному рахунку позивача [NUMBER]. Відповідач фактично відмовився від повернення вищезазначеної суми, посилаючись на відсутність коштів в касі банку та встановлення ним лімітів, які на дату звернення до суду складають 250 гривень на місяць. Таким чином грошові кошти за лімітами Відповідача має бути виплачені більше ніж за 31 рік. Отже дана пропозиція є порушенням умов договору, згідно п. 1.1, п. 2.3.6, п. 2.3.7 Договору банк зобов'язувався здійснити видачу готівки Позивачу за його розпорядженням повністю в день надання розпорядження. Просить суд стягнути з публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" грошові кошти, що обліковуються на поточному рахунку у розмірі 93 500,00 (дев'яносто три тисячі п'ятсот грн.., 00 коп.) гривень. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та прсив їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ "ІмексБанк" - Ковтун Ю. О. позов визнав та не заперечив проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 13.11.2014 року був укладений договір № -1794966793 банківського рахунку в національній валюті. Відповідно до п. 1.1. Договору Відповідач відкриває Позивачу поточний рахунок [NUMBER] відповідно до Інструкції про відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валюті затвердженою Постановою Правління Національного Банку України від 12 листопада 2003 р. № 492 та зобов'язується приймати і зараховувати на відкритий рахунок, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій з рахунком. Відповідно до п. 1.1, п. 2.3.6, п. 2.3.7 Договору Відповідач був зобов'язаний здійснити видачу готівки Позивачу за його розпорядженням. Відповідне розпорядження було надано відповідачу позивачем 06.12.2014 р. згідно з яким відповідач мав би виплатити позивачу згідно умов Договору № -1794966793 банківського рахунку від 13 листопада 2014 р. грошові кошти в сумі 93 500,00, що обліковуються на поточному рахунку позивача [NUMBER]. Таким чином, 06.11.2014 року відповідач на вимогу позивача мав би виплатити через касу банку відповідну суму грошових коштів позивачу. Після 06.11.2014 позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою виплатити грошові кошти, але йому було відмовлено та запропоновано отримувати частково в межах встановлених відповідачем лімітів. Станом на дату складання позову згідно виписки з поточного рахунку від 25.12.2014 р. відповідачем не виплачено через касу банку грошові кошти в розмірі 93 500,00 гривень., що обліковуються на поточному рахунку позивача [NUMBER]. Відповідач фактично відмовився від повернення вищезазначеної суми, посилаючись на відсутність коштів в касі банку та встановлення ним лімітів, які на дату звернення до суду складають 250 гривень на місяць. Таким чином грошові кошти за лімітами Відповідача має бути виплачені більше ніж за 31 рік. Отже дана пропозиція є порушенням умов договору, згідно п. 1.1, п. 2.3.6, п. 2.3.7 Договору банк зобов'язувався здійснити видачу готівки Позивачу за його розпорядженням повністю в день надання розпорядження. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк відповідно до вказівок закону, договору. Статтею 1066 Цивільного кодексу України, яка застосовується до договорів банківського рахунку, визначено, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Також вказано, що Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Згідно ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами що знаходяться на його рахунку не допускається. Згідно пункту 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти. Не є також підставою для звільнення боржника від відповідальності за недодержання своїх обов'язків відсутність необхідних коштів, про що прямо зазначено в абзаці 2 частини 1 ст. 617 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст.509 Цивільного Кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію (передати майно сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу зокрема договорів та інших правочинів (ч.2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом ( ч.2 ст. 598 ЦК України). Ці підстави зазначені в статтях 599, 600,601,604-609 ЦК України. За відсутності інших підстав, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняються його виконанням, проведеним належним чином.(ст.599 ЦК України). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для повного задоволення даного позову. До стягнення з відповідача на користь позивача підлягають грошові кошти, що обліковуються на поточному рахунку у розмірі 93 500,00 грн. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 935,00 грн. На підставі ст. ст. 526, 625, 1074 ЦК України,

Outcome: approved