Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом зняття з реєстраційного обліку. Вказував на те, що згідно договору купівлі-продажу йому на праві приватної власності належить будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що з 13.02.2010 року позивач з відповідачкою зареєстрували шлюб. 16.02.2010 року відповідачка зареєструвалася у вказаному домоволодінні. Однак, шлюбне життя між сторонами не склалося та рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 30.07.2014 року шлюб було розірвано. З лютого 2013 року відповідачка у вказаному домоволодінні не проживає, фактично ним не користується, однак, добровільно та самостійно знятися з реєстрації в Новоукраїнському районному секторі управління державної міграційної служби відповідачка відмовляється, а її реєстрація перешкоджає йому у належному володінні, користуванні та розпорядженні житлом, в зв"язку з чим, позивач просить усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням, шляхом втрати відповідачкою права користування житловим приміщенням та зняття її з реєстрації. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явився. Подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити з викладених в ньому підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала та проти задоволення позову не заперечувала. Представник відповідача - Новоукраїнського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області в судове засідання не з"явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчать судові повістки з відмітками про отримання, які містяться в матеріалах справи. Про причини неявки суд не повідомив. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався. За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підстав доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню за наступних підстав. Так, згідно договору купівлі-продажу від 18.07.2008 року, позивач [PERSON] придбав на праві приватної власності житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за [ADDRESS] У вказаному житловому будинку позивач зареєстрований з 23.07.2008 року, відповідно до домової книги (а.с.7-11). Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 13 лютого 2010 року до 30 липня 2014 року (а.с.6). Шлюб сторін був зареєстрований після того, як позивач придбав житловий будинок, та даний будинок придбаний за кошти позивача, отже не може бути власністю подружжя. З 16.02.2010 року в житловому будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], зареєструвалася відповідачка - [PERSON] (а.с.11). Однак, з лютого 2013 року відповідачка не проживає у вказаному будинку і після розірвання шлюбу сторони припинили будь-які шлюбні відносини. Відповідно до акту обстеження № 1877/02-44 від 10.11.2014 року, депутатом Новоукраїнської міської ради було проведено обстеження будинку [ADDRESS] та встановлено, що на момент обстеження за зазначеною адресою проживає лише одна особа - власник помешкання [PERSON] (а.с. 5). Згідно із актом обстеження № 133/02-44 від 23.01.2014 року, депутатом Новоукраїнської міської ради було проведено обстеження будинку [ADDRESS] та встановлено, що на момент обстеження за зазначеною адресою проживає лише одна особа - власник помешкання [PERSON] Відповідно до частини другої статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст. 319 ЦК України). Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Крім того, виходячи зі змісту абз. 7 ст. 3, ст.ст .6, 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація особи за певною адресою може відбуватися тільки при наявності у ній права на житло; зняття особи з реєстрації може бути здійснено за рішенням суду в разі доведення втрати нею права на житло. Реєстрація відповідача у житлі позивача порушує його права у володінні, користуванні та розпорядженні цим житлом і він, як власник, вправі вимагати усунення будь - яких порушень його права, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням права володіння. Доказів того, що відповідач має законні підстави на проживання у житловому приміщенні, що належить позивачу, у суду немає. Позивач є власником помешкання, яке він має намір використовувати для особистого проживання та проживання його членів сім"ї. Відповідач на даний час вже не є членом сім"ї позивача, а тому необхідно усунути позивачу перешкоди в користуванні житлом, шляхом визнання втрати відповідачем права користування житловим будинком, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та зняти її з реєстрації у вказаному помешканні. Крім того, згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов є обгрунтованим та законним, в зв"язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного, ст. ст. 319, 383, 386, 388, 391, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК України,

Outcome: approved