Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача ,вказавши ,що наказом начальника відділу освіти Новоайдарської райдержадміністрації Луганської області № 67 від 07.10.2014 року її було звільнено з посади вчителя фізики та інформатики Гречишкінської ЗОШ 1-3 ступенів за п.3 ст.41 КЗпП України,тобто за скоєння ніби-то аморального проступку (організація та проведення „референдуму 11 травня» ,проведення антидержавної пропаганди). Вважає, що звільнення є незаконним ,проведено з порушенням діючого законодавства з наступних підстав. Підставою її звільнення стало клопотання начальника відділу освіти Новоайдарської райдержадміністрації Луганської області Метропан Н.В.№ 582 від 04.08.2014 року про звільнення, в якому було зазначено,що вона ніби-то приймала участь в організації та проведенні так званого"референдуму 11 травня", а також продовжує займатися антидержавною пропагандою. Це клопотання ніби-то було складено на підставі відомостей,які надійшли від деяких вчителів Гречишкінської ЗОШ 1-3 ступенів. На засіданні профспілкового комітету Гречишкінської ЗОШ 1-3 ступенів,на її прохання з ознайомленням з цими відомостями вчителів школи,їй було відмовлено без пояснення причин. Всі обвинувачення не підкріплені жодним доказом оскільки вона не приймала участі в проведенні так званого "референдуму 11 травня" та не веде будь-якої антидержавної пропаганди. Стосовно вини в її діях ,з приводу організації та проведення „референдуму 11 травня",проведення антидержавної пропаганди ,то вона на сьогодні не встановлена. До кримінальної відповідальності по цьому факту вона не притягувалася. Крім того ,в законі не надається визначення аморального проступку,це питання належить до категорії оціночних понять. Позивач вважає,що не вчиняла аморальних дій у розумінні п.3 ст.41 КЗпП України, а її звільнення це помста колишнього та теперішнього директорів школи та начальника відділу освіти Новоайдарської райдержадміністрації Луганської області Метропан Н.В. за триваючий конфлікт,який виник із-за зменшення робочих годин позивачу. Окрім цього вона має декілька позитивних характеристик з колишніх місць роботи та навчання та закінчені спеціалізовані курси. Крім того ,її звільнення за ініціативою адміністрації проведено з порушенням встановленого порядку оскільки вона на момент звільнення була членом профспілкового комітету Гречишкінської ЗОШ 1-3 ступенів .Отже її звільнення за ініціативою адміністрації могло бути проведено лише при умові отримання попередньої згоди виборного органу,членом якого вона є,а також вищого виборного органу цієї профспілки. До вищого виборного органу - районного комітету профсоюзу робітників освіти та науки Новоайдарського району Луганської області за наданням згоди на її звільнення ,відповідач не звертався . На момент подачі позову сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу складає 1101,96 гривня. Остаточна сума,яка підлягає виплаті визначається судом на дату ухвалення рішення. Неправомірними діями відповідача їй було завдано моральну шкоду ,яка полягає в порушенні її трудових прав,незаконного звільнення,істотного порушення звичного укладу життя,істотних матеріальних витрат,які вона змушена понести. ЇЇ заробіток є основним джерелом доходу її родини , значна частина якого вибула з бюджету сім"ї внаслідок незаконного звільнення. Окрім того моральні страждання ,пов"язані з додатковими витратами на ліки,паливо для автомобіля,щоб їздити до лікаря та збирати документи для подання позову,пошуки правової допомоги. Вважає,що було підірвано її ділову репутацію ,як вчителя перед колективом школи та його учнями. Моральну шкоду оцінює в 60000 гривень. Просить визнати незаконним та скасувати наказ № 67 від 07.10.2014 року по відділу освіти Новоайдарської райдержадміністрації Луганської області про її звільнення з посади вчителя математики .Поновити її на посаді вчителя фізики та інформатики Гречишкінської ЗОШ 1-3 ступенів. Стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з утриманням податку та інших обов"язкових платежів,моральну шкоду в розмірі 60000 грн. Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги(а.с.118-119) ,просила визнати незаконним та скасувати наказ № 67 від 07.10.2014 року по відділу освіти Новоайдарської райдержадміністрації Луганської області про її звільнення з посади вчителя математики ,поновити її на посаді вчителя фізики та інформатики Гречишкінської ЗОШ 1-3 ступенів.Стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу станом на 25.12.2014 року в розмірі 7101,52 гривні з утриманням податку та інших обов"язкових платежів, моральну шкоду в розмірі 60000 грн.Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі. Позивач ,її представник ,надали пояснення , аналогічні по суті позову. Наполягали на тому,що ніяких аморальних поступків позивач не вчиняла ні в час виконання службових обов'язків, ні в неробочий час. Антидержавною пропагандою не займалася,участі в незаконному "референдумі 11 травня" не приймала . В судовому засіданні представник відповідача відділу освіти Новоайдарської райдержадміністрації Луганської області позовні вимоги не визнала пояснила наступне. Позивач не відповідає якостям педагога, які зазначені в положеннях статті 54 ЗаконуУкраїни"Про освіту".На вчителя покладено функцію виховання патріотів ,громадян .На жаль виховано покоління,яке не любить свою Батьківщину .Тому саме час зробити чистку в рядах вчителів. В позивача було багато конфліктів з батьками вчителями дітьми. Крім того , позивач розповсюджувала продукцію фірми «Оріфлейм» ,що також неприпустимо. Письмово про недопустимість такої поведінки її не попереджали ,тільки усно оскільки не хотіли розголосу. Але участь позивача в "референдумі 11 травня" стала останньою крапкою. На ім"я начальника відділу освіти Новоайдарської райдержадміністрації Луганської області надійшов лист вчителів Гречишкінської ЗОШ 1-3 ступенів в якому вони просили звільнити позивача . Була надана згода профспілкового комітету Гречишкінської ЗОШ 1-3 ступенів на звільнення ,яке представник позивача вважає законним. Третя особа,яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову начальник відділу освіти Новоайдарської райдержадміністрації Луганської області Метропан Н.В. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог. Вважає, що позивача було звільнено відповідно до вимог Закону . Позивач не має права працювати вчителем ,оскільки вона приймала участь в організації та проведенні референдуму. Крім того на протязі багатьох років вона створювала нездорову атмосферу в колективі. Свідок позивача [PERSON],який є сином позивача пояснив ,що він є учасником Антитерорестичної операції. Працює в Державній службі боротьби з економічною злочинністю.Мати ніколи не передавала йому будь-які відомості про пересування військ української армії. Йому відомо,що у неї був конфлікт з директором школи ,який виник із-за педагогічного навантаження. Антидержавною діяльністю його мати ніколи не займалася. Свідок відповідача [PERSON] ,директор Гречішкінської ЗОШ 1-3 ступенів в судовому засіданні пояснила,що до звільнення позивача працювала директором всього місяць , але за цей час позивач показала себе не дуже гарним працівником оскільки на неї скаржились батьки дітей,які переїхали із зони АТО- позивач розмовляла на уроці по телефону ,кричала на учнів. Потім свідок оформлювала клопотання про звільнення позивача оскільки вона не була згодна працювати на ту кількість годин ,яка їй пропонувалась. На початок року позивач написала заяву ,що не згодна працювати з таким навантаженням ,отже в такому випадку її повинні звільнити. Вона свої особисті інтереси ставила над інтересами інших. Свідок не знає чи приймала позивач участь в організації "референдуму 11 травня",але знає,що вона займала антидержавну позицію ,яка полягала в тому,що вона розповідала як бомблять Луганськ ,як переміщається українська армія. Вони зверталися в органи СБУ,але не знають чи була заява розглянута. Позивач відмовилася надавати пояснення Метропан Н.В. щодо своєї поведінки. Може якщо б вона надала пояснення ,то її б не звільняли.Стаття, яка була застосована при звільненні позивача правильна оскільки її провини накопичувалися багато років ,а антидержавна позиція стала останньою крапкою. Свідок [PERSON], яка до червня 2013 року працювала директором школи ,а в цей час працює вчителем Гречишкінської ЗОШ 1-3 ступенів в судовому засіданні пояснила ,що школа невелика ,дітей з кожним роком менше. Кількість вчителів не скорочується, тому забезпечити повне навантаження кожному вчителю неможливо. Поки з навантаженням було більш-менш нормально,то були тільки деякі неприємні епізоди за участю позивача. Були також усні скарги батьків ,але письмово вони їх подавати відмовлялися. Як до спеціаліста -до позивача претензій немає,як і до її уроків. Моральні якості не відповідають якостям ,які мусить мати вчитель. Останні три роки щорічно позивач не погоджувалась з навантаженням і тому її можна було звільнити. Але свідок вважала,що позивач зрозуміє ,що їй роблять добро і тому не звільняла . Про участь позивача в" референдумі 11 травня" вона нічого сказати не може . Але по школі позивач розповідала ,що дзвонить сину і доповідає, де знаходяться українські війська. В липні -місяці свідок узнала, що вона є в списках осіб, які організовували "референдум 11 травня". Вона пройшла обшуки і допити. Позивача в цих списках не було. Син позивача перебував в групі, яка працювала з цими списками. Два роки назад позивач займалася продажем продукції «Оріфлейм» ,за що їй було оголошено усне попередження. При свідкові вона не висловлювала ніяких антидержавних поглядів ,тільки говорила,що не буде їсти цукерки «Рошен». Свідок сама ходила на "референдум 11 травня ",але позивача там не бачила. Свідок [PERSON],вчитель фізики Гречишкінської ЗОШ 1-3 ступенів пояснила ,що був інцидент ,коли в двох дітей -школярів померла мати ,але позивач не дозволила дітям піти з уроку на похорони. В травні- червні 2014 року позивач висловлювала при ній думку про те,що в Україні нічого робить і потрібно виїжджати . Про участь позивача в "референдумі 11 травня" їй нічого невідомо. Заслухавши пояснення сторін ,свідків,дослідивши докази в їх сукупності,повно та всебічно розглянувши справу,суд прийшов до наступного. Судом встановлено,що позивач працювала в Гречишкінській ЗОШ 1-3 ступенів з 23.09.1999 року (наказ № 013-а.с.101). З 01.09.2001 року позивач обіймала посаду вчителя фізики та інформатики Гречишкінської ЗОШ 1-3 ступенів. 28.08.2014 року колективом педагогів Гречишкінської ЗОШ 1-3 ступенів було направлено листа до начальника відділу освіти Новоайдарської райдержадміністрації Метропан Н.В. в якому зазначалося,що останнім часом колектив працює в атмосфері інтриг,наклепів,безпідставних обвинувачень . Винною в цьому вважають [PERSON],яка дотримується антиукраїнських поглядів та є прихильником сепаратистських ідей . Вважають,що педагог з такою поведінкою буде негативно впливати на навчально-виховний процес у школі.Просили вжити заходів (коллективний лист-а.с.76). Начальник відділу освіти Новоайдарської райдержадміністрації Луганської області Метропан Н.В.звернулась до голови профспілкового комітету Гречишкінської ЗОШ 1-3 ступенів з клопотанням про надання згоди на звільнення вчителя [PERSON] ,яка приймала участь в організації та проведення так званого"референдуму 11 травня" ,продовжує вести антидержавну пропаганду (а.с.49). Профспілковий комітет Гречишкінської ЗОШ 1-3 ступенів обговоривши клопотання начальника відділу освіти Новоайдарської райдержадміністрації Луганської області Метропан Н.В. про надання згоди на звільнення вчителя [PERSON],яка вчинила аморальний проступок ,не сумісний із продовженням роботи,яка передбачає виконання виховних функцій ухвалив надати згоду на звільнення з посади позивача (витяг із протоколу № 5 розширеного засідання профспілкового комітету Гречишкінської ЗОШ 1-3 ступенів від 08.09.2014 року -(а.с.77). Таким чином позивач була звільнена з посади вчителя фізики та інформатики Гречишкінської ЗОШ 1-3 ступенів 07.10.2014 року наказом № 67 відділу освіти Новоайдарської райдержадміністрації за п.3 ст.41 КЗпП України на підставі встановленого факту скоєння аморального проступку,не сумісного з продовженням виховної роботи ,який встановлений з колективного листа працівників Гречишкінської ЗОШ та зі спільної наради вчителів з начальником відділу освіти (копія трудової книжки-а.с.37,копія наказу-а.с.67). Судом встановлено,що позивачу неодноразово оголошувалися подяки з занесенням в трудову книжку(а.с.38). Із характеристики діяльності позивача як педагогічного працівника ,викладеної в атестаційному листі від 28.03.2013 року (а.с.50) виходить ,що позивач володіє методикою викладання математики та інформатики,має достатню науково-теоретичну підготовку,зміст і організація її уроків підпорядковані вихованню в учнів любові до навчання,збудженню в них допитливості ,активності, самостійності в навчанні. ЇЇ уроки різноманітні за змістом. Вчитель використовує диференційовані завдання ,проводить нетрадиційні уроки,активізує пізнавальну діяльність учнів,зосереджує їх увагу на головному,спонукає кожного займатися самостійним пошуком істини. Творчо використовує досвід роботи кращих учителів математики, інформатики. [PERSON]-учасниця семінарів,конференцій,засідань шкільного методичного об"єднання, дає відкриті уроки. В поточному навчальному році(2013р.) очолює шкільне методичне об"єднання вчителів природничо-математичного циклу. Як класний керівник приділяє увагу індивідуальній роботі з учнями. Виховні заходи проводить на належному рівні, має організаторські здібності. Рішенням атестаційної комісії встановлено ,що [PERSON] відповідає займаній посаді вчителя математики та інформатики. Позивачу оголошувалась подяка як класному керівнику 7 класу за підготовку класу і зайняте 1 місце в районному конкурсі флаєрів з питань протидії торгівлі людьми (а.с.41) та подяка в зв»язку з відзначенням професійного свята працівників освіти та особистий внесок кожного вчителя у справу навчання та виховання підростаючого покоління(а.с.42). Позивач була заступником голови профспілки робітників освіти і науки Гречишкінської ЗОШ 1-3 ступенів Новоайдарського району Луганської області ,яка входить в склад районної організації профспілки працівників освіти і науки Новоайдарського району Луганської області з жовтня 2009 року по 07.10.2014 року (довідка-а.с.48,довідка а.с. 120, а.с. 103),що сторонами не оспорювалось. Районний комітет профспілки працівників освіти і науки Новоайдарського району надав згоду на звільнення позивача 21.01.2015 року (витяг з протоколу-а.с.131). Відповідно до вимог ч.3 ст.252 КЗпП України звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), крім випадків додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членом якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (об'єднання професійних спілок). Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06.11.1992 р. №9 ( з послідуючими змінами) ,у тих випадках, коли крім додержання загальних вимог щодо порядку звільнення з ініціативи власника або уповноваженого ним органу згідно з чинним законодавством на звільнення певних категорій працівників (наприклад, неповнолітніх, працівників, обраних до складу народних депутатів, профспілкових органів, ради (правління) підприємства, ради трудового колективу) необхідна також згода відповідного органу, вона має бути і в тому випадку, коли за ст. 43-1 КЗпП допускається звільнення без згоди профспілкового органу підприємства, установи, організації (крім ліквідації). Таким чином з вищезазначених положень виходить, якщо за положенням чинного законодавства у цих випадках (ст.252 КЗпП) згода відповідного органу має бути попередньою, суд бере до уваги лише таку згоду, оскільки іншого законом не передбачено. Суд вважає,що оскільки позивач була членом профспілкового органу,а саме :заступником голови профспілки робітників освіти і науки Гречишкінської ЗОШ 1-3 ступенів Новоайдарського району Луганської області,то її могли звільнити тільки за наявності попередньої згоди виборного органу, членом якого вона є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки -районного комітету профспілки працівників освіти і науки Новоайдарського району Луганської області . Відповідач при вирішенні питання про звільнення позивача вимоги ст.252 КЗпП України не виконав і до вищого виборного органу профспілки Гречишкінської ЗОШ 1-3 ступенів , яким є районний комітет профспілки працівників освіти і науки Новоайдарського району Луганської області з приводу отримання згоди на звільнення позивача не звертався і такої згоди, яка має бути попередньою, не отримав. Така згода була надана 21.01.2015 року,після звільнення позивача і тому суд її до уваги не бере. Таким чином,суд приходить до висновку,що був порушений порядок звільнення позивача з роботи. Крім того,суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до п. 3 ст. 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку вчинення працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи. Тобто підставою для звільнення за п. 3 ст. 41 КЗпП може бути не будь-який аморальний просту-пок, а такий, що не сумісний із продовженням виховної роботи. Визначення аморального проступку в законі не надається і належить до категорії оціночних по-нять. Трудове законодавство не дає поняття аморального проступку. Поняття аморального співвідноситься з антигромадським як частина і ціле. Тому аморальним проступком слід вважати винні дії чи бездіяльність, що порушують моральні норми, притаманні даному суспільству, суперечать змісту трудової функції працівників і тим самим дискредитують виховні, службові повноваження певного кола людей. У широкому значенні аморальний проступок - це одиничний поведінковий акт , що порушує моральні основи суспільства, моральні цінності, які склалися в суспільстві. Частиною 1 ст.24 ЗУ «Про загальну середню освіту» передбачено, що педагогічним працівником повинна бути особа з високими моральними якостями, яка має відповідну педагогічну освіту, належний рівень професійної підготовки, здійснює педагогічну діяльність, забезпечує результативність та якість своєї роботи, фізичний та психічний стан здоров'я якої дозволяє ви-конувати професійні обов'язки в навчальних закладах системи загальної середньої освіти. У пункті 28 постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснюється, що при розгляді справ про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктами 2 і 3 ст. 41 КЗпП, судам слід враховувати, що розірвання трудового договору з цих підстав не є заходом дисциплінарного стягнення і тому вимоги статей 148, 149 КЗпП про строк і порядок застосування дисциплінарних стягнень на ці випадки не по-ширюються. Разом з тим при вирішенні справ про звільнення з цих підстав суди мають брати до уваги відповідно час, що пройшов з моменту вчинення винних дій чи аморального проступку, наступну поведінку працівника і інші конкретні обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Суд приймає до уваги те, що підставою для звільнення за п. 3 ст. 41 КЗпП України може бути не будь-який аморальний проступок, а лише несумісний з продовженням виховної роботи. Враховуючи, що чітко визначених критеріїв щодо межі між проступками, сумісними і несумісними з виконанням виховних функцій, законодавством не встановлено, а на підставі слухів і домислів не можна звільняти за аморальний проступок, то суд мусить оцінювати ті дії , які були підставою звільнення позивача за п.3 ст.41 КЗпП України. Отже, суд приходить до висновку ,що при вирішенні даного спору необхідно з»ясувати які винні дії були вчинені позивачем і стали підставою для звільнення за п.3 ст.41 КЗпП України. Із пояснення сторін,свідків виходить,що в школі на протязі довгого часу триває конфліктна ситуація серед вчителів школи ,яка пов"язана з розподілом педагогічного навантаження. Це підтвердили свідки- вчителі школи. Також представник відповідача та свідки відповідача пояснили,що антидержавна діяльність позивача є останньою краплиною того,що накопичувалося роками. Щодо антидержавної діяльності позивача,суд вважає необхідним зазначити,що представником відповідача не надано жодного доказу такої. Всі посилання на її участь та організацію так званого "референдуму 11 травня" грунтуються на чутках та припущеннях представника відповідача та свідків. А оцінка висловлювань позивача як таких ,що виражають антидержавну позицію є суб»єктивною оцінкою свідків. Як пояснила представник позивача ,у відповідні органи з заявами,що позивач займається антидержавною агітацією вона не зверталася. До кримінальної відповідальності по даному факту позивач не притягувалася. Разом з тим,суд звертає увагу на те ,що свідок [PERSON], яка була директором школи на час проведення " референдуму 11 травня" пояснила, що вона сама брала участь у незаконному "референдумі". Із пояснень представника відповідача виходить,що водій школи займався розвезенням агітації в день проведення так званого " референдуму 11 травня" .Після цього директора [PERSON] перевели з посади директора на посаду вчителя ,але ж не звільнили як позивача, яку ніхто на цьому "референдумі" не бачив. Суд також вказує ,що представник відповідача наголошувала на тому,що на протязі років позивач поводила себе не так як повинен поводити вчитель, погано обходилася з дітьми ,займалася продажем продукції «Оріфлейм» . В такому разі ,суду незрозуміло чому керівництво школи на протязі років не приймало ніяких заходів для того,щоб позивач змінила свою поведінку .Представником відповідача не надано жодного доказу ,що позивачу були винесені попередження,або догана. Не надано доказів того,що позивач реалізовувала учням будь-які товари . Разом з тим ,позивач отримала блискучу характеристику при атестації ,їй оголошувалися подяки, вона була заступником голови профспілки Гречишкінської ЗОШ 1-3 ступенів. Свідок [PERSON] пояснила ,що з позивачем було все нормально,поки не стало питання розподілу педагогічного навантаження. Отже,суд вважає,що дійсно в школі довгий час тривав конфлікт,але причина цього конфлікту в розподілі педагогічного навантаження . В будь-якій конфліктній ситуації є дві сторони ,отже не можна покладати на позивача всю відповідальність за ситуацію,яка склалася в колективі. Суд не бере до уваги колективний лист вчителів Гречишкінської ЗОШ 1-3 ступенів (а.с.104) оскільки він поданий вже після звільнення позивача. Таким чином ,проаналізувавши всі обставини справи у сукупності, суд вважає, що прагнення отримати більше педагогічне навантаження , або з»ясування питань щодо свого навантаження не можна вважати проступком взагалі. Суд вважає,що позивача було звільнено лише на підставі загальної характеристики її поведінки і жоден із наведених доводів не може бути підставою для звільнення працівника за вчинення аморального проступку Проаналізувавши подані докази суд приходить до висновку про те, що відсутні безспірні докази вчинення позивачем аморального проступку не сумісного із продовженням роботи,а тому звільнення позивача є незаконним та наказ від 07.10.2014 року підлягає скасуванню, позивач поновленню на роботі із стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Відповідно до ч.ч.1 і 2 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або неза-конного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. У відповідності з роз'ясненням, даним в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Середній заробіток за час вимушеного прогулу суд визначає виходячи з вимог постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 p., зі змінами від 30.07.1999 р. „Про порядок обчислення середньої заробітної плати" і встановлює наступне. Згідно довідки № 138 від 12.03.2015 p.(а.с.156) , заробітна плата позивача за останні відпрацьовані два місяці перед звільненням становить (2887,84 грн. + 2516,68 грн. )- 5306,52 грн. 3 цієї суми визначається середньоденний заробіток: 5306,52 грн. : 41 робочий день цих місяців, що буде становити 129,40 грн. Період з 07.10.2014 року по 13.03.2015 року-день ухвалення рішення склав 111 робочих днів (жовтень 2013 року -19 робочих днів, листопад 2013 року -20, грудень 2013 року-23 ,січень 2015 року -19 ,лютий 2015 року-21,березень -9) .Сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу ,яка підлягає стягненню з відповідача становить 14363,40 грн.( 129,40 гривень Х 111 днів). Таким чином, на підставі всіх вищевикладених обставин справи та норм права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про визнання наказу про звільнення незаконним,поновлення на роботі,стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу обґрунтованими та такими,що підлягають задоволенню . Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то суд вважає за необхідне ці вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного Згідно ч.1 ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Аналізуючи докази, які надала позивач, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, ураховуючи факт того, що незаконним звільненням позивача, їй завдано моральну шкоду, оскільки це призвело до моральних страждань та вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя, суд вважає за необхідне визначити суму моральної шкоди у розмірі 1500 грн., що на думку суду відповідає принципу розумності та справедливості. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної або відхиленої частини вимог. В зв'язку із задоволенням вимог позивача, який при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору, відповідно до положень ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн.-щодо майнових вимог,та 9,74 гривен -щодо немайнових вимог ,а всього 253,34 грн. Згідно з п.п. 2 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі. Враховуючи наведені вище положення трудового законодавства ,обставини справи та зважаючи на відсутність попередньої згоди вищого виборного органу профспілки Гречишкінської ЗОШ 1-3 ступенів на звільнення позивача, який є членом виборного профспілкового органу школи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими,що підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial