Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що [PERSON] отримав кредит у розмірі 200000.00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана 22 березня 2018 року заява № б/н разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" і "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, що складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитним лімітом, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, за перевитрати платіжного ліміту, комісії за користування кредитом та інших витрат на умовах передбачених дійсним договором. Однак, відповідач порушив умови договору та станом на 10.07.2019 року має прострочену заборгованість в розмірі 271 720 грн 65 коп, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 204 772 грн 82 коп, із заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 66 947 грн 83 коп. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість лише за тілом кредиту в сумі 204 772 грн 82 коп, посилаючись на те, що кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом, оскільки законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості та понесені судові витрати в розмірі 3071 грн 59 копійок. Учасники подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, представник позивача позовну заяву підтримав, просив її задовольнити, відповідач позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечив. \~ \~ \~ \~ Вивчивши матеріали справи у їх сукупності та давши їм оцінку, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування, а саме [PERSON] звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н від 22.03.2018 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 200000.00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" і "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов`язання виконав надав [PERSON] кредит, однак відповідач порушив умови договору та станом на 10.07.2019 року має прострочену заборгованість в розмірі 27 грн 23 коп, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 204772 грн 82 коп, із заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 66947 грн 83 коп. Відповідно до ст.526 ЦК України - "Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться." Згідно з частиною 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст.76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Положення ст.81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільного процесуального кодексу України. В даному випадку позивач надав суду достатньо доказів про невиконання відповідачем умов кредитного договору, що знайшло своє підтвердження в матеріалах справи, відповідач в свою чергу не спростував доводи позивача викладені в позовній заяві та позовні вимоги визнав у повному обсязі. Тому суд, дотримуючись норм закону та всебічного і повного дослідження матеріалів справи та враховуючи, що відповідач [PERSON] в добровільному порядку не виконав свої зобов`язання перед Банком, що є істотним порушенням договору № б/н від 22.03.2019 року, вважає позов обґрунтованим та доведеним належними доказами, тому підлягає задоволенню та стягненню з відповідача документально підтвердженої заборгованості за тілом кредиту станом на 10.07.2019 року в розмірі 204772,82 грн. Крім того, суд звертає увагу на те, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може правити від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом. Згідно\~ст.200 ч.3 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст.264 Цивільного процесуального\~кодексу України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. За нормами ч.1 ст.141 Цивільного процесуального\~кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із ухваленням суду рішення про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені ним і документально підтверджені. Враховуючи, що відповідачем позов визнано до початку розгляду справи по суті, то відповідно до\~ст.142 ЦПК України\~50% сплаченого позивачем судового збору підлягає поверненню йому з державного бюджету.

Outcome: approved