Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

12.02.2021 року позивач подав у суд цей позов, мотивуючи вимоги таким. [INFO] помер [PERSON] , який був дідом позивача. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на нерухоме майно померлого - житловий будинок під [ADDRESS] . На час смерті спадкодавця [PERSON] разом з ним був зареєстрований та проживав позивач. При житті спадкодавець [PERSON] склав заповіт, яким розпорядився передати все належне йому майно на час смерті [PERSON] . Позивач у зв`язку з відсутністю державної реєстрації житлового будинку, відповідно до норм, які існували на час його будівництва, оформити спадкові права в нотаріальному порядку не може, про що нотаріус письмово повідомив позивача у Постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позивач просить визнати за ним, як за спадкоємцем по заповіту, право влпасності на спадковий ж/будинок в [ADDRESS] , який належав за життя [PERSON] . Представник позивача - адвокат Белла В.М., подав суду заяву в якій просить заявлений позов [PERSON] задовольнити, розгляд справи провести без участі сторони позивача. У разі визнання позову відповідачем, просить повернути позивачу 50 % судового збору. Представник відповідача Міжгірської селищної ради - представник за довіреністю С.Піфко подав суду заяву в якій вказав, що не заперечує щодо задоволення вимог заяви [PERSON] , додаткових доказів та клопотань не має. Просить розглянути справу за відсутності представника Міжгірської селищної ради. Оцінивши позиції сторін, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов [PERSON] задовольнити, виходячи з такого. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач позовні вимоги визнав, обставини зазначені у позові та докази не заперечив. Пояснення і вимоги позивача підтверджені належними доказами, які відповідачем у встановленому законом порядку не заперечені та не спростовані: - свідоцтвом про смерть [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] ; - довідкою виконкому Голятинської с/ради № 342 від 10.09.2020 року, згідно якої на час смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та був постійним мешканцем [ADDRESS] , разом зним проживав та був зареєстрований [PERSON] , [INFO] (позивач); - Випискою з по господарської книги від 09.10.2020 виконавчого комітету Голятинської с/ради [PERSON] , [INFO] , був власником житлового будинку в [ADDRESS] , згідно погосподарської книги 1991-1995 років № 2 аркуш 73, особовий рахунок № [NUMBER] , в 2000 році колишній номер [NUMBER] ж/будинку був змінений на діючий номер [NUMBER] , державний акт про право власності на земельну ділянку виділену для будівництва та обслуговування вищевказаного ж/будинку не видавався; - заповітом від 07.08.1989 року, складеного від імені [PERSON] , який зареєстровано секретарем виконкому Голятинської с/раді за № 23. - витягом № 62007123 від 09.10.2020 про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи до майна померлого [PERSON] .. З технічного паспорта на індивідуальний ж/будинок [ADDRESS] , виготовленого КП "Міжгірське БТІ", вбачається, що будинок уявляє собою одноповерхову будівлю, яка має одну житлову кімнату - площею 16,64 кв.м.; кухню - 15,42 кв.м; кладовку - 10,58 кв.м., всього загальною площею по будинку 42,64 кв.м.. З технічного опису будинку вбачається, що технічний стан будинку задовільний, будинок збудований в 1939-1950 роках. Біля будинку споруджено вбиральню, колодязь. Із змісту Постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Дунаєва Ю.М. вбачається, що померлий [PERSON] , 1909 р.н., на день своєї смерті проживав в [ADDRESS], на момент смерті разом з ним проживав та був зареєстрований [PERSON] , 1970 р.н. На випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт, який посвідчено секретарем Голятинської с/р Жаба М.В. 07.08.1989 року за реєстровим № 23, в якому все своє майно заповів [PERSON] . Останній прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, шляхом постійного спільного проживання зі спадкодавцем на момент його смерті. Ніхто інший із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався. У спадковій справі відсутні правоустановчі документи на спадковий ж/будинок, дані документи відсутні також і у спадкоємця, за цих підстав Свідоцтво про право на спадщину на це майно видати неможливо. З вищевстановлених правовідносин та документів видно, що будинок і господарські споруди в с.Голятин під реєстраційним номером 236 (кол. № 180) Міжгірського району, належав [PERSON] , 1909 р.н.. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . В Постанові Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 роз`яснено, що спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України (435-15) (далі - ЦК), законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII ( 3425-12 ) "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV ( 2709-15 ) "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК (435-15), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР ( 1540-06 ) (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК ( 435-15 ) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Спадщина за померлим [PERSON] відкрилася до [INFO] . Отже, з врахуванням вимог Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008, спадкові відносини за померлим [PERSON] регулюються нормами ЦК України в редакції Закону 1963 року. Померлий [PERSON] за життя залишив заповітне розпорядження на користь позивача [PERSON] , а саме розпорядився після його смерті все належне йому майно на яке він буде мати право за законом передати [PERSON] . Згідно ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. З врахуванням вищевстановленого позивач [PERSON] є єдиним належним спадкоємцем по заповіту нерухомого майна померлого [PERSON] , оскільки осіб, які б мали право на обов`язкову частку до майна померлого [PERSON] немає (ст. 534 ЦК УРСР). Позивач з формальних підстав не може оформити своє спадкове право в нотаріальному порядку, а тому це його право підлягає захисту згідно з ст.ст. 16, 392 ЦК України 2003 р.. Встановлене дає підстави також застосувати ст.ст. 524-527, 534, 549 ЦК УРСР 1963 р. та прийняти визнання позову відповідачем, оскільки визнання позову не порушує права та інтереси інших осіб та діюче на той час законодавство. Позивач при поданні позову до суду оплатив судовий збір в сумі 908 грн (квитанція № 0.0.2011751854.1 від 02.12.2021 "ПриватБанк"). Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України та ч.3 ст.7 ЗУ "Про судовий збір", у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 454 грн.

Outcome: approved