Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] у лютому 2018 року звернулася до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги наступним. 23 листопада 2017 року приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області [PERSON] вчинив виконавчий напис за реєстровим № 12363 про стягнення з [PERSON], [INFO], на користь АТ КБ «Приватбанк» невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору № НАR0GК01270056 від 20 травня 2008 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 13.09.2017 року, грошових коштів у сумі 702\~305 грн. 85 коп., з урахуванням заборгованості за тілом кредиту у розмірі 83\~941 грн. 24 коп.; заборгованості за відсотками у розмірі 75\~017 грн. 90 коп.; заборгованості з комісії у розмірі 18 473 грн. 13 коп.; заборгованості з пені у розмірі 491\~192 грн. 35 коп.; заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 250 грн. 00 коп.; заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 33\~431 грн. 23 коп., стягнення здійснюється за період з 20 травня 2008 року по 13 вересня 2017 року. За вказаним виконавчим написом відкрито виконавче провадження ВП 55474637 від 11.01.2018 р. державним виконавцем МРВ ДВС по Купянському, Шевченківському районах та м. Купянськ ГТУЮ у Харківській області. З виконавчим написом позивач не згодна, так як, на її думку, є обставини, які свідчать про існування спору між нею та стягувачем відносно заборгованості та наявність обставин порушення нотаріусом при вчинення виконавчого напису правил вчинення виконавчих написів. Нотаріус повинен був перевірити чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують безспірність заборгованості боржника та прострочення виконання зобовязання, чи не виник спір чи не минув встановлений строк для вчинення виконавчого напису. Позивач зазначає, що суми, заявлені кредитором спірні, комісія не передбачалась договором кредиту, для вимог щодо стягнення комісії, пені, штрафу минув строк, встановлений законодавством, для вчинення виконавчого напису за ст. 258 ЦК України існує спеціальна позовна давність один рік. За ст.ст. 253,254 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано початок, тому указані суми не є безспірними. Банком не направлялась вимога, оформлена належним чином і передбачена Переліком № 1172, боржнику і майновому поручителю. Не враховано приватним нотаріусом, що за рішенням Купянського міськрайонного суду Харківської області від 26.06.2015 року за позовом публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення, існувала заборгованість в сумі 579\~371,81 грн., з якої тіло кредиту - 83\~941,24 грн., 112\~854,61 грн. - заборгованість по процентам, 25\~746,77 грн. - заборгованість по комісії, 329\~001,91 грн. - пеня, 250 грн. штраф, 27577,28 грн. штраф. За таких обставин позивач змушена була звернутися до суду з даним позовом, в якому просить визнати вищезазначений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. 21 лютого 2018 року ухвалою суд відкрив провадження у справі з призначенням підготовчого засідання. Ухвалою судді від 05.03.2018 р. задоволена заява [PERSON] про забезпечення позову, ухвалено зупинити виконання виконавчого напису від 23 листопада 2017 року приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області [PERSON] за р. № 12363 про стягнення з [PERSON]\~ на користь ПАТ КБ «Приватбанк» не виплачених сум боргу - до розгляду справи в суді по суті позовних вимог та того ж дня постановою державного виконавця МРВ ДВС виконавче провадження зупинено, ухвала суду виконана. \~ Ухвалою суду від 13.03.2018 р. клопотання позивача про витребування доказів задоволено та витребувано у приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області [PERSON], оригінали всіх документів, які були підставою для виконання виконавчого напису від 23 листопада 2017 року, реєстр. 12363, про стягнення з [PERSON] 83941,24 грн. Витребувані документи надійшли до суду 26.04.2018 р. 18.04.2018 р. до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого представник відповідача просить суд розглянути справу без його участі, відмовити у задоволенні позову, посилаючи на недоведеність позивачем належними та допустимими доказами факт порушення нотаріусом порядку вчинення та видачі. А також невідповідність виконавчого напису вимогам діючого законодавства, не надано доказів, що кредитний договір (заява позичальника), містить не його підпис або. Що цей кредитний договір (заява позичальника ) розірвано чи визнано недійсним. Зазначає, що виконавчий напис було виконано з додержанням вимог Закону України «Про нотаріат» та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5. Ухвалою суду від 18 травня 2018 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та її представник адвокат [PERSON] надали до суду заяви про розгляд справу без їх участі, позов підтримують та просять задовольнити. Третя особа, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області [PERSON], також надіслав до суду заяву з проханням розглянути дану справу без його участі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 20.05.2008 р. між ЗАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "Приватбанк", а 21.05.2018 р. ПАТ КБ "ПриватБанк" змінило назву на АТ КБ "ПриватБанк", та [PERSON] 20 травня 2008 року було укладено договір кредиту №HAR0GK01270056, відповідно до якого відповідач отримала кредит у сумі 79 202 гривень 88 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19 травня 2028 року (а.с. 22-25). В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за даним кредитним договором, між АТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] 20 травня 2008 року було укладено нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Куп'янського міського нотаріального округу за реєстровим №2446 договір іпотеки №HAR0GK01270056, відповідно до якого остання надала в іпотеку належне їй на праві власності згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу жилого будинку - житловий будинок загальною площею 55,00 кв. м, розташований за адресою: Харківська область, м. Куп'янськ, вул. Московська, буд. №4, вартістю 108 575 гривень (а.с. 18-20). Договором іпотеки передбачено, що у випадку невиконання зобов'язань, передбачених кредитним договором, позивач як позикодавець та іпотекодержатель має право з метою задоволення своїх вимог по виконанню позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки у вигляді житлового будинку, який належить боржнику на праві власності. Вартість предмету іпотеки за домовленістю сторін встановлюється у розмірі 108 575 гривень. Позивачем як іпотекодержателем відповідно до вимог ч.2\~ст.577 ЦК України\~та ст.4 Закону України "Про іпотеку" 10 грудня 2004 року була проведена реєстрація обтяжень нерухомого майна в Державному реєстрі іпотек за №1535707 (а.с.21). Рішенням Купянського міськрайонного суду Харківської області у справі № 628/2291/14-ц, провадження № 2/628/20/15 від 26 червня 2015 року, ухваленим за позовом публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк», представник позивача: [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення, та зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ [PERSON] банк «Приватбанк», третя особа [PERSON], [PERSON] про визнання\~ умови кредитного договору недійсною, зобовязання здійснити перерахунок боргу за кредитним договором, звернуто стягнення на будинок загальною площею 55,00 кв.м., житловою площею 28,40 кв.м., який розташований за адресою: Харківська обл., м. Купянськ, вул. Московська, буд. 4,\~ в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № НАR0GК 01270056 від 20.05.2008 р. в розмірі 463 371,13 грн., шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № HAR0GK01270056 від 20.05.2008 р.) ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ [PERSON] «ПРИВАТБАНК» 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені відповідача [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанке» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, яке набрало законної сили 22 жовтня 2015 року. При цьому, як зазначено у даному рішенні, судом було встановлено, що заборгованість по кредиту станом на 12.05.2015 р. склала 463\~371,13 грн., яка складається з 83\~941 грн. 24 коп. заборгованість за кредитом, 75\~017,19 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 18\~473,13 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 263\~635 грн.\~ - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором,\~ 250 гривень 00 копійок фіксована частина штрафу, 22\~053,39 грн. процентна складова штрафу. 23.11.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], на підставі статті 34 ч. 1 п. 19, ст.ст. 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в редакції від 10 грудня 2014 року на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 12363, про стягнення з [PERSON], [INFO], на користь АТ КБ «ПриватБанк», невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору № HAR0GK01270056 від 20.05.2008 р. та розрахунку заборгованості за договором станом на 13.09.2017, грошових коштів у сумі 702\~305 грн. 85 коп., з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 83941 грн. 24 коп.; заборгованості за відсотками у розмірі 75017 грн. 90 коп.; заборгованості з комісії у розмірі 18\~473 грн. 13 коп.; заборгованості з пені у розмірі 491\~192 грн. 35 коп.; заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 250 грн. 00 коп.; заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 33431 грн. 23 коп. Стягнення здійснюється за період з 20 травня 2008 року по 13 вересня 2017 року. Витрати за вчинення виконавчого напису 1800 грн. 00 коп. (а.с.84). Приватним нотаріусом [PERSON] суду були надані документи на підставі яких був вчинений вищезазначений виконавчий напис, а саме: заява АТ КБ «ПриватБанк» з проханням вчинити виконавчий напис, копії кредитного договору № HAR0GK01270056 від 20.05.2008 р., розрахунку заборгованості за договором № HAR0GK01270056 від 20.05.2008 р., письмової вимоги на імя [PERSON] про усунення порушень за кредитним договором № HAR0GK01270056 від 20.05.2008 р., списку поштових відправлень, а також правовстановлюючі документи та повноваження представника (а.с.85-100). На підставі вказаного виконавчого напису, постановою державного виконавця МРВ ДВС по Купянському, Шевченківському районах та місту Купянськ Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 11.01.2018 р. було відкрито виконавче провадження ВП № 55474637 (а.с.27). За загальним правилом статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої\~статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат»\~(далі\~Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні\~це система органів і посадових осіб, на які покладено обовязок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі\~Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису\~- це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~Глава 14 Закону України «Про нотаріат»\~та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями\~не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(далі\~Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172\~затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. (далі - Перелік). Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості подаються документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Згідно п. 5.3 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженої\~Постановою НБУ від 18.06.2003 № 254та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.07.2003 року за № 559/7880, особові рахунки та виписки з них є регістрами, які Банки обовязково мають складати на паперових та/або електронних носіях. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного) (п.5.1 цього Положення). Крім того, для вчинення виконавчого напису приватному нотаріусу необхідно надати оригінал кредитного договору, що відповідає вимогам пункту 2 Переліку, але з матеріалів виконавчого напису, надісланих на вимогу суду, вбачається, що нотаріусу була надана копія кредитного договору і відсутні докази того, що був наданий саме оригінал кредитного договору. Період стягнення у виконавчому написі зазначено з 20 травня 2008 року по 13 вересня 2017 року, тобто більш ніж за 9 років. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не надано жодного доказу на спростування тверджень позивача, відсутні докази того, що стягнення заборгованості провадилося у безспірному порядку. Також в матеріалах справи відсутнє підтвердження того, що позивач був належним чином обізнаний про порушення основного зобов'язання, та можливі наслідки не усунення вказаних порушень. Право боржника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення, що повинно підтверджуватися документами про вручення, або про неможливість вручення такого повідомлення, у зв'язку з відмовою отримувача, або самовільною зміною його місця проживання. Крім цього,\~стаття 50 Закону України «Про нотаріат»\~передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису\~це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обовязків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису\~надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобовязання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника\~це обовязкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. В силу пунктів 1.1., 1.2. глави Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Тобто, із вказаних норм права вбачається, що заборгованість має бути безспірною та не потребує додаткового доказування. При визначенні змісту категорії безспірності вимоги суд має керуватися однаковим для всіх судів України її розумінням, сформульованим у своїх правових позиціях Верховним Судом України. Згідно із цими правовими позиціями, коли заявником порушується питання про стягнення штрафних санкцій, процентів, збитків, що не випливають з договору, то ця сума з боржником не погоджується, залежить від багатьох складових, а отже, вона є спірною. За таких обставин, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності сум, що підлягають стягненню та безспірності характеру правовідносин сторін, що не відповідає вимогам\~Закону України «Про нотаріат», Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 05.07.2017 року у справі № 6-887цс17. З матеріалів справи вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримував від банку первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем є безспірним. Розрахунок заборгованості за договором кредиту, здійснений банком щодо наявності грошового зобов'язання позивача по кредиту, процентах, комісії, пені, штрафів, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру заборгованості за кредитним договором зроблено банком одноособово без урахування думки та позиції позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками банку, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків Банку і не може бути доказом безспірності грошових вимог банку до позивача. Наведена у виконавчому написі нотаріуса грошова сума кредитної заборгованості утворилася поза межами строку позовної давності. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред'явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Отже, на підставі документів, наданих Банком приватному нотаріусу із заявою про вчинення виконавчого напису, не можна встановити безспірність вимог відповідача до позивача, а отже виконавчий напис вчинено з порушенням закону. У п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснено, що однією з об'єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред'явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з'ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Як свідчать обставини справи, виконавчий напис вчинено за договором, за яким судом було ухвалено рішення про звернення стягнення на нерухоме майно, предмет іпотеки, в рахунок погашення заборгованості в розмірі 463\~371,13 грн. У даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат»та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно ст.12 та ст.81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. \~ \~ \~ \~Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. \~ \~ \~ \~За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, наявність правових підстав для задоволення позову, а тому його необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.

Outcome: approved