Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просив розірвати договори депозитних вкладів №SAMDN 25000723998211 від 29/02/2012 року зі стягнення суми вкладу у розмірі 30 000,00 дол. США та відсотків у розмірі 293,01 дол. США та №SAMDN25000725095153 від 17.04.2012 року зі стягненням суми вкладу у розмірі 30 000,00 грн. та відсотків у розмірі 414,24 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що у червні 2014 року та повторно у жовтні 2014 року звернувся до ПАТ КБ "ПриватБанк" з письмовою заявою про розірвання вказаних договорів банківського вкладу та повернення депозитних вкладів та відсотків за користуванням депозитним вкладами, однак депозитні вклади не повернуті. Позивач до судового засідання не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача позовні вимоги не визнав посилаючись на те, що у відповідності до положень ч. 1 ст. 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" територія АРК визначена як тимчасово окупована територія України. Згідно з п. 5 Постанови №260, банки, у тому числі ПАТ КБ "ПриватБанк" зобов'язані припинити діяльність відокремлених підрозділів банків на території АРК і м. Севастополя, та напротязі місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів, про що повідомити Національний Банк України. Відповідно до ч. 6 ст. 5 Закону України "Про забезпечення прав і свобод та правовий режим на тимчасово окупованій території України" відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок окупації державі Україна, юридичним особам, громадським об*єднанням, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, у повному обсязі покладається на Російську Федерацію як на державу, яка здійснює окупацію. Окрім того, Банком Росії було прийнято рішення №РН-33/1 від 21.04.2014 року про припинення 21.04.2014 року діяльності відокремлених структурних підрозділів на території Республіки Крим на території міст федерального значення Севастополя - ПАТ КБ "ПриватБанк". Відповідно ст. 7, 9 Федерального Закону від 02.04.2014 року автономною некомерційною організацією "Фонд захисту вкладників" придбано права (вимоги) по вкладам і здійснення компенсаційних виплат, за такого АНО "Фонд захисту вкладників" взяв на себе зобов'язання здійснювати компенсаційні виплати, у тому числі вкладникам Філії "Кримське РУ ПАТ КБ "ПриватБанк". Таким чином, АНО "Фонд захисту вкладників" замінив ПАТ КБ "ПриватБанк" за всіма зобов'язаннями відповідача, що уклалися працівниками Філії "Кримське РУ ПАТ КБ "ПриватБанк" - не лише депозитними, але і за орендними, кредитним та ін., а тому ПАТ КБ "ПриватБанк" є неналежним відповідачем, за такого просив у задоволенні позову відмовити. Суд ухвалив про розгляд справи у відсутності позивача. Обставини справи, встановлені судом. 29.02.2012 року між [PERSON] та "Кримським РУ ПАТ КБ "ПриватБанк" укладений договір банківського вкладу "Стандарт" № SAMDN25000723998211, згідно умов якого вкладник вніс на депозит фінансової установи грошові кошти в сумі 30000,00 дол. США строком на 369 днів (до 01.03.2013 року включно) зі сплатою відсотків у розмірі 8% річних. У відповідності до п. 6 даного договору у випадку, якщо по закінченні строку вкладу, клієнт не заявив банку про відмову у продовженні строку, вклад автоматично вважається продовженим на той же самий строк, указаний п. 1 вказаного договору. Пунктом 7 даного договору банківського вкладу передбачене право обох сторін достроково розірвати договір, повідомивши про це іншу сторону за 2 банківських дні до дня розірвання договору та визначений порядок нарахування відсотків при достроковому розірванні договору. Внесення грошових коштів на депозитний рахунок ПАТ КБ "ПриватБанк" в м. Севастополі підтверджується платіжним дорученням №2013671913 від 29.02.2012 року. 17.04.2012 року між [PERSON] та відповідачем укладений строковий договір банківського вкладу "Стандарт" № SAMDN25000725095153, відповідно до умов якого Банк прийняв на депозит 30000,00 грн. на умовах строковості - на 366 днів (до 17.04.2013 року), повернення та платності (16% річних). При цьому згідно п. 6 договору у разі, якщо по закінченню строку вкладу клієнт (вкладник) не заявив Банку про відмову від продовження строку, вклад автоматично вважається продовженим ще на один строк. Строк вкладу продовжується неодноразово без явки клієнта в Банк. Згідно довідки ПАТ КБ "ПриватБанк" від 23.05.2014 року, станом на дату її видачі сума коштів на рахунках [PERSON] становить: за договором банківського вкладу № SAMDN25000723998211 від 29.02.2012 року - 30293,01 дол. США.; № SAMDN25000725095153 від 17.04.2012 року - 30414,24 грн. [PERSON] у вересні 2014 року направив відповідачу лист з вимогою про дострокове розірвання договорів банківського вкладу від 29.02.2012 року та 17.04.2012 року, повернення вкладу та відсотків за користування депозитним вкладом. Листом ПАТ КБ "ПриватБанк" за вих. №20.1.0.0.0/7-20140924/3283 від 07.10.2014 року повідомлено [PERSON] про те, що відповідальний співробітник банку зв'яжеться з ним для вирішення його питання. 17.10.2014 року [PERSON] повторно звернувся до ПАТ КБ "ПриватБанк" з вимогою про дострокове розірвання договорів банківського вкладу від 29.02.2012 року та 17.04.2012 року, повернення вкладу та відсотків за користування депозитним вкладом. Згідно листа Банку від 21.10.2014 року [PERSON] повідомлено про те, що через політичні події в країні виникли складнощі з обслуговування депозитів і рахунків, відкритих у кримських відділеннях ПАТ КБ "ПриватБанк". Окупація території АРК та м. Севастополя зробила не можливою роботу банківської системи в регіоні, що призвело до виникнення загрози інтересам вкладників та інших кредиторів банку, за такого призупинено обслуговування клієнтів та роботу відділень Кримського ГРУ ПАТ КБ "ПриватБанк. На час розгляду справи ПАТ КБ "ПриватБанк" спірні грошові кошти [PERSON] не повернув. В той же час, відповідно ст. 2 ЗУ "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. В силу ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Аналогічне право вкладника передбачене договорами банківського вкладу, укладеними між сторонами даного спору під умовою попереднього повідомлення про це банк за два банківських дні до дня видачі вкладу. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача спірних грошових коштів, переданих за договорами банківського вкладу та по нарахованим відсоткам є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Посилання представника ПАТ КБ "ПриватБанк" на призупинення обслуговування клієнтів та роботи відділень Кримського ГРУ ПАТ КБ "ПриватБанк" у зв'язку з невизначеністю статусу території Кримського півострову, її правового режиму і таке інше, не спростовують висновків суду по суті справи, виходячи з наступного. Укладені з позивачами договори банківського вкладу не містять положень про те, що повернення внесених по них депозитів може здійснюватись виключно через відділення, філії, управління, або інші підрозділи ПАТ КБ "ПриватБанк", що розташовані на тимчасово окупованій території України - півострові Крим. Окрім того, місцем реєстрації позивача є м. Миколаїв. У відповідності до ч. 1, 3 ст. 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцем знаходження та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Згідно ч.1, 2 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім належним їй майном. За такого, відповідач не позбавляється можливості виконати свої зобов'язання перед позивачем з повернення депозитів через головний офіс Банку. Посилання відповідача на те, що зобов*язання за депозитними договорами повинен виконувати АНО "Фонд захисту вкладників" спростовуються тим, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207-VII тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Таким чином, позов підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі - 3654,00 грн. В силу ч. 3 ст. 22 ЗУ "Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Outcome: approved