Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

11.06.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів ліцею с. Стрілки Старосамбірського району Львівської області про стягнення недоплаченої заробітної плати, невиплачених коштів на оздоровлення (посадовий оклад) за 2017-2018 роки, невиплачених гірських коштів 25% від суми посадового окладу з грудня 2016 року по 2019 рік, не виплаченої індексації заробітної плати за грудень 2018 року, посилаючись на те, що 01.04.1996 року була прийнята на роботу на посаду прибиральниці в Стрілківську школу інтернат, де працює по даний час. За час роботи їй не виплачена заробітна плата в розмірі 159131.00 гривня, гірські в розмірі 23686.50 гривень, допомога на оздоровлення в розмірі 6923.00 гривні, які просить стягнути з відповідача та зобов`язати ліцей школу с. Стрілки зробити перерахунок усіх років індексації, інфляції, зобов`язати відповідача письмового вибачення перед нею та відправити лист за її місцем проживання, вжити заходів для забезпечення цивільного позову, передбачених статтею 150 ЦПК України. Ухвалою судді від 18.06.2019 року позовну заяву було залишено без руху з підстави несплати судового збору. Ухвалою судді від 02.08.2019 року виправлено описку у написанні суми коштів, необхідної для сплати судового збору. 01.07.2019 року та 15.08.2019 року недоліки позову позивачкою усунуто. Ухвалою судді від 03.09.2019 року прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 11 годину 00 хвилин 12 серпня 2020 року. Наказом №47-К від 10.07.2020 року суддю [PERSON] відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області у зв`язку з її смертю [INFO] . З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. №139/07/2020 від 15.07.2020 року по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Призначення не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2020 року справу передано для розгляду судді [PERSON] .. Ухвалою судді від 23.09.2020 року вказану справу прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання на 10 годину 30 хвилин 27.11.2020 року. Ухвалою суду від 27.11.2020 року у задоволенні заяви представника відповідача адвоката Дик С.І. про залишення позовної заяви без розгляду, - відмовлено. Ухвалою суду від 27.11.2020 року у задоволенні заяви представника відповідача адвоката Дик С.І. про залишення позовної заяви без руху, - відмовлено. Ухвалою суду від 27.11.2020 року закрито підготовче провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до Закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів ліцею с. Стрілки Старосамбірського району Львівської області, про стягнення недоплаченої заробітної плати, невиплачених коштів на оздоровлення (посадовий оклад) за 2017-2018 роки, невиплачених гірських коштів 25% від суми посадового окладу з грудня 2016 року по 2019 рік, невиплаченої індексації заробітної плати за грудень 2018 року та призначено справу до судового розгляду по суті на 16 годину 00 хвилин 26 травня 2021 року. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] та адвокат Дик С.І. в судовому засіданні проти позову заперечили в повному обсязі, просили у задоволенні позову відмовити, навели обставини аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву (а.с.75-79). Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним у задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Зокрема, судом встановлено, що згідно копії трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] відомо, що 10.04.1996 року позивачку прийнято на роботу прибиральницею у Стрілківську середню школу-інтернат. 01.09.2003 року її переведено з посади прибиральниці загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІІ ступенів с.Стрілки прибиральницею навчального комплексу «Стрілківська школа-інтернат при Львівському національному університеті ім.І.Франка». 04.04.2012 року навчальний комплекс «Стрілківська школа-інтернат» перейменовано у Стрілківську школу-інтернат І-ІІІ ступенів. 21.08.2018 року Стрілківську школу-інтернат І-ІІІ ступенів реорганізовано у заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів ліцей с.Стрілки (а.с.80). Вказана обставина сторонами не заперечувалася. В силу ст.48 КЗпП трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Рішенням ХХІІ сесії VІІ скликання Старосамбірської районної ради Львівської області від 18.05.2018 року №377 вирішено реорганізувати Стрілківську школу-інтернат І-ІІІ ступенів шляхом перетворення у заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів-ліцей с.Стрілки Старосамбірського району Львівської області (а.с.81). Між сторонами існує спір щодо площі прибирання у приміщеннях Закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів-ліцею с. Стрілки Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області та стягнення заробітної плати за додаткову площу. Згідно долученої до матеріалів позову [PERSON] інформації щодо площі прибирання у приміщеннях ЗЗСО І-ІІІ ст. ліцей с.Стрілки на 2018-2019 навчальні роки відомо, що на 2018 - 2019 навчальний рік закріплено за [PERSON] , а саме: Актовий зал 119 м2; 2. Спальня №21 65,6 кв2; 3.Спальня № [NUMBER] - 52.4 м2; 4.Спальня № [NUMBER] - 52.6 м2; 5.Сходова клітка І-ІV поверх - 35 м2; 6. Туалети, умивальники, сходи, коридори II поверху - 32.8 м2; 7.Туалети, умивальники, сходи, коридори III поверху - 32.5 м2; 8. Туалети, умивальники, сходи, коридори \~ \~ \~ \~IV поверху - 32.9 м2; 9. Кімната відпочинку для вчителів та вихователів - \~ \~ \~ \~7.7 м2; 10. Майстерня (половина) - 69.4 м2, загальна площа 499,9 м2. Вказана площа прибирання містить підпис заступника директора з АГР [PERSON] та затверджена директором ЗЗСО І-ІІІ ст.-ліцею Я.І.Циб, що підтверджує підпис та відтиск печатки останнього. Проте, вказана площа прибирання не містить підпису [PERSON] . Також вказана площа прибирання містить рукописний текст наступного змісту «оскільки я підписала площу завгоспу [PERSON] у січні місяці 2019 року, дирекції школи більше не довіряю, з площею не згідна. 6.02.2019 р.» та підпис (а.с.44). Також до матеріалів позову долучено площі прибирання у приміщеннях ЗЗСО І-ІІІ ст. ліцей с.Стрілки на 2018-2019 навчальні роки, які містять підпис [PERSON] , проте такий підпис закреслений, містить також записи рукописного тексту довільної форми без будь яких ознак офіційного документу (відсутні підписи, відтиск печатки). (а.с.45). За вказаних обставин даний документ також судом до уваги не береться. Вищевказані документи суд до уваги не бере як неналежні, скільки в них містяться виправленнявнесені позивачкою, що не заперечувалося останньою в судовому засіданні. [PERSON] зверталася до відділу освіти Старосамбірської районної державної адміністрації Львівської області із заявою щодо порушених її прав. 21.02.2019 року №126/01-26, за підписом начальника відділу освіти Беницького Б.В. їй надано відповідь, згідно якої, з метою належного розгляду було відібрано письмове пояснення [PERSON] згідно якого: ««відповідно до Кодексу Законів про Працю України . Законів України «Про освіту», «Про загальну середню освіту». Статуту закладу коло обов`язків, які виконує кожен працівник на своїй посаді, визначасться Правилами внутрішнього трудового розпорядку для працівників ЗЗСО І-ІІ1 ст. ліцею с. Стрілки , посадовими інструкціями працівників. Заступник директора з господарської роботи за погодженням з директором визначає об`єм і характер роботи технічного персоналу закладу з урахуванням навантаження в межах робочого часу. Площі прибирання в закладі визначається відповідно до Типових штатних нормативів закладів загальної середньої освіти. Зокрема, на кожні 250 м2 площі, що прибирається, вводиться 0.5 ставки прибиральниці службових приміщень. При розрахунку площі не враховується площа стін, вікон, панелей... [PERSON] працює в закладі прибиральницею з оплатою праці 1 ставка. Площа її прибирання становить 500 м2. Проте, працівниця відмовляється підписувати площу прибирання в розмірі 500 м». Відділ освіти Старосамбірської районної державної адміністрації Львівської області повідомив, що інформація викладена [PERSON] у заяві не підтвердилася та рекомендував звернутися до суду (а.с.50). Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з ч.1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці, відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до Типових штатних нормативів закладів загальної середньої освіти, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України від 06.12.2010 року №1205, Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 грудня 2010 року за № 1308/18603, для прибиральників службових приміщень визначено такі умови введення, а саме: на кожні 250 кв.м площі, що прибирається, але не менше 0,5 посади на школу (опорну школу та її філії). У школах, де заняття проводиться в другу зміну або є групи продовженого дня, додатково вводиться штатна одиниця з розрахунку 0,5 штатної одиниці на 250 кв.м площі, що використовується учнями цієї зміни або групами продовженого дня. При розрахунку площі, що прибирається, не враховується площа стін, вікон, панелей. Крім того, може не враховуватися площа класних кімнат (кабінетів) 8 - 11 класів, якщо вона прибирається учнями цих класів. Із ст. 97 КЗпП України відомо, що оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці; оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт; форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами; власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. З наявного у матеріалах справи припису про усунення виявлених порушень №ЛВ519/317/АВ/П (а.с123-124), складеного головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у Львівській області Головного управління держпраці у Львівській області Тріль І.Б. 31.05.2018 року на основі проведеного інспекційного відділення Стрілківської школи-інтернат І-ІІ ступенів, за результатами якого складено відповідний акт інспекційного відвідування (а.с.114-122) зобов`язано директора [PERSON] усунути такі порушення, а саме: в особових картках працівників відсутні відмітки про ознайомлення працівників про кожен запис, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення, а саме: працівник [PERSON] прийнята на роботу на посаду вихователь з 02.09.2002 року згідно з наказом від 02.09.2002 року №41 8-к; в установі при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від Установи, не проводиться в день звільнення, а саме: наказом від 25.05.2018 року №55-к звільнено [PERSON] , з 25.05.2018 року, виплату всіх сум, що належать при звільненні, станом на 31.05.2018 року не проведено; виплата заробітної плати проводиться регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом) не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, однак заробітну плату за першу половину січня 2018 року в Установі проведено 29.01.2018 року, згідно платіжних доручень № 4 від 22.01.2018 року (проведено 29.01.2018 року), №5 від 22.01.2018 року (проведено 29.01.2018 року), розрахунково-платіжної відомості за січень 2018 року; за другу половину січня 2018 року проведено 06.02.2018 року згідно платіжного доручення №11 від 01.02.2018 року (проведено 06.02.2018 року), розрахунково-платіжної відомості за січень 2018 року. Строк усунення порушень вказано до 20.06.2018 року. Тобто, згідно вищевказаних акту інспекційного відвідування та припису про усунення виявлених порушень №ЛВ519/317/АВ/П будь яких порушень у виплаті заробітної плати відносно [PERSON] не виявлено. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Під час судового розгляду позивач не надала будь-яких інших доказів на підтвердження позовної вимоги щодо площі фактичного прибирання нею у приміщеннях ЗЗСО І-ІІІ ст. ліцей с.Стрілки, не просила суд про проведення замірів площі території, яку вона прибирала, заміри проведені нею особисто та належними та допустимими доказами не підтверджені, а тому у задоволенні такої вимоги необхідно відмовити за недоведеністю. Щодо стягнення на користь позивачки коштів згідно Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» до суми посадового окладу з грудня 2016 року по 2019 рік, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» статус особи, яка проживає і працює (навчається) на території населеного пункту, якому надано статус гірського, надається громадянам, що постійно проживають, постійно працюють або навчаються на денних відділеннях навчальних закладів у цьому населеному пункті, про що громадянам виконавчим органом відповідної місцевої ради видається посвідчення встановленого зразка. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.08.1995 року № 647 «Про перелік населених пунктів, яким надається статус гірських» з подальшими змінами та доповненнями, с. Стрілки територія Стрілківської сільської територіальної громади знаходиться в переліку населених пунктів, яким відповідно до Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» надано статус гірських. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» умови оплати праці осіб, які працюють у гірських районах, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.08.1995 року №648 «Про умови оплати праці осіб, які працюють у гірських районах» встановлено, що на підприємствах, в установах, організаціях, яким надано статус гірських, тарифні ставки і посадові оклади працівників, які визначені генеральною, галузевими та регіональними угодами як мінімальні гарантії в оплаті праці, а також встановлені за рішенням Кабінету Міністрів України або за його дорученням, підвищуються на 25%. З долучених до матеріалів справи розрахункових листів за грудень 2016 року, з січня 2017 року по грудень 2017 року, з січня 2018 року по грудень 2018 року, з січня 2019 року по вересень 2019 року [PERSON] нараховувалися гірські, а саме: за грудень 2016 року 400,00 гривень, оклад 1600,00 гривень; за січень 2017 року 400,00 гривень, оклад 1600,00 гривень; за лютий 2017 року 400,00 гривень, оклад 1600,00 гривень; за березень 2017 року - 400,00 гривень, оклад 1600,00 гривень; за квітень 2017 року 400,00 гривень 40,00 гривень, оклад 1600,00 гривень 160,00 гривень; за травень 2017 року 340,00 гривень 60,00 гривень, оклад 1360,00 гривень 240,00 гривень; за червень 2017 року 228,57 гривень, оклад 914,29 гривень; за липень 2017 року 114,29 гривень 57,15 гривень, оклад 457,14 гривень 228,57 гривень; за серпень 2017 року 327,27 гривень, оклад 1309,09 гривень; за вересень 2017 року 400,00 гривень 76,19 гривень, оклад - 1600,00 гривень 304,76 гривень; за жовтень 2017 року 327,27 гривень, оклад - 1309,09 гривень; за листопад 2017 року 381,82 гривню, оклад - 1527,27 гривень; за грудень 2017 року 400,00 гривень, оклад - 1600,00 гривень; за січень 2018 року 440,50 гривень, оклад - 1762,00 гривні; за лютий 2018 року 264,30 гривні, оклад -1057,20 гривень; за березень 2018 року 440,50 гривень, оклад - 1762,00 гривні; за квітень 2018 року 440,50 гривень, оклад - 1762,00 гривні; за травень 2018 року 337,59 гривень, оклад -1510,29 гривень; за червень 2018 року 440,50 гривень, оклад - 1762,00 гривні; за липень 2018 року 140,16 гривень, оклад - 560,64 гривень; за серпень 2018 року 360,41 гривень, оклад -1441,64 гривня; за вересень 2018 року 440,50 гривень, оклад - 1762,00 гривні; за жовтень 2018 року 440,50 гривень, оклад 1762,00 гривні; за листопад 2018 року 440,50 гривень, оклад - 1762,00 гривні; за грудень 2018 року 440,50 гривень, оклад - 1762,00 гривні; за січень 2019 року 480,25 гривень, оклад - 1921,00 гривня; за лютий 2019 року 480,25 гривень, оклад - 1921,00 гривня; за березень 2019 року 480,25 гривень, оклад - 1921,00 гривня; за квітень 2019 року 457,38 гривень, оклад - 1829,52 гривень; за травень 2019 року 480,25 гривень, оклад - 1921,00 гривня; за червень - 480,25 гривень, оклад - 1921,00 гривня; за липень 2019 року 125,28 гривень, оклад - 501,13 гривня; за серпень 2019 року 388,77 гривень, оклад - 1555,10 гривень; за вересень 2019 року 297,30 гривень, оклад - 1189,19 гривень (а.с.136-147). Враховуючи, що [PERSON] . Закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів-ліцею с. Стрілки Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області з грудня 2016 року посадовий оклад підвищено на 25%, що підтверджується належними та допустими доказами, а тому у задоволенні позову в частині невиплачених гірських коштів 25% від суми посадового окладу з грудня 2016 року по 2019 рік необхідно відмовити. Що стосується стягнення з відповідача на користь позивачки коштів на оздоровлення (посадового окладу) за 2017-2018 роки, суд зазначає наступне. Згідно ч. 3 ст. 94 КЗпП України питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами. За змістом ч. 2 ст. 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено, що структуру заробітної плати становлять: основна заробітна плата. Це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців; додаткова заробітна плата. Це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій; інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про оплату праці», форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються з урахуванням вимог, передбачених частиною першою цієї статті. Відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 1298 від 30.08.2002 року «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» надано право керівникам місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, при яких створені централізовані бухгалтерії, керівникам бюджетних установ, закладів та організацій в межах фонду заробітної плати, затвердженого в кошторисах доходів і видатків: а) установлювати працівникам цих установ, закладів та організацій конкретні розміри посадових окладів та доплат і надбавок до них; б) надавати працівникам матеріальну допомогу, в тому числі на оздоровлення, в сумі не більше ніж один посадовий оклад на рік, крім матеріальної допомоги на поховання; в) затверджувати порядок і розміри преміювання працівників відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи у межах коштів на оплату праці. Згідно до п.п. 5 п. 4 наказу Міністерства освіти і науки України від 26.09.2005 року № 557 «Про впорядкування умов оплати праці та затвердження схем тарифних розрядів працівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ» керівникам навчальних закладів, установ освіти та наукових установ надано право в межах фонду заробітної плати, затвердженого в кошторисах доходів і видатків, надавати працівникам матеріальну допомогу, у тому числі на оздоровлення, у сумі не більше ніж один посадовий оклад на рік, крім матеріальної допомоги на поховання; затверджувати порядок і розміри преміювання працівників відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи в межах коштів на оплату праці. З аналізу вищенаведених положень чинного законодавства України вбачається, що матеріальна допомога на оздоровлення належить до категорії заохочувальних та компенсаційних виплат, які прямо не передбачені актами чинного законодавства про оплату праці і проводяться понад встановлені зазначеними актами норми. Нарахування та виплата вказаної матеріальної допомоги не є обов`язком керівника навчального закладу, а є його правом, і залежить від фонду заробітної плати. У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначає, що, починаючи із 01 січня 2016 року, при формуванні бюджету Старосамбірського району, не дотримано вимог бюджетного кодексу в частині забезпечення в повному обсязі коштами на оплату праці працівників бюджетних установ, в тому числі установ галузі освіти. Відповідно в кошторисах закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів - ліцею с.Стрілки Старосамбірського району Львівської області на 2016 - 2019 роки затверджено видатки тільки на обов`язкові виплати. Позивачем не доведено, що вона протягом 2017-2018 років зверталася із заявами на ім`я директора Закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів - ліцею с. Стрілки Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області щодо виплати їй матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки та що директором видавалися відповідні накази про виплату їй вказаної допомоги чи про відмову у видачі таких. Оскільки надання допомоги на оздоровлення при виході у відпустку працівникам, які не є педагогічними працівниками не є обов`язком керівника, а є його правом і лише в межах фонду заробітної плати, затвердженого в кошторисах доходів і видатків, враховуючи відсутність доказів на підтвердження звернення позивача із заявами на ім`я директора школи щодо виплати їй матеріальної допомоги протягом 2017-2018 років при виході у відпустку, відсутність наказів директора Закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів ліцею с. Стрілки Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області за 2017-2018 роки щодо виплати вказаної допомоги суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог. Що стосується вимоги позивачки про стягнення невиплаченої індексації заробітньої плати за грудень 2018 року, то суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про оплату праці» в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078. Індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Об`єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру. У відповідності з положеннями ч.5 ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закону) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі, оплата праці (грошове забезпечення). Структуру заробітної плати визначено у статті 2 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Суми виплат, пов`язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 року №5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за №114/8713. Згідно п. 3 розділу ІІІ Виплати, що включаються у розрахунок середньої заробітної плати Постанови КМУ від 8 лютого 1995 року №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати, при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками - почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Отже, індексація заробітної плати є встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізмом (у контексті Постанови КМУ № 100-доплатою), а не компенсацією, підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг, а сума нарахованої індексації зарплати визначена як додаткова зарплата працівника і відноситься до джерел формування заробітної плати в цілому. З розрахункових листів з грудня 2016 року по вересень 2019 року відомо, що протягом листопада-грудня 2018 року [PERSON] нараховувалася індексація, а саме: за листопад 2018 року в розмірі 73,64 гривні, за грудень 2018 року в розмірі 76,84 гривні, а також за серпень 2019 року в розмірі 50,37 гривень, за вересень 2019 року в розмірі 38,52 гривень (а.с.144, 147). Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до Закону України від 19.10.2000 року № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи) (ст. 1). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення) (ст. 2). Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (ст. 3). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (ст. 4). Відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» Кабінет Міністрів України постановою від 21 лютого 2001 року № 159 затвердив «Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати». Відповідно до п. 2.2 рішення Конституційного Суду від 15.10.2013 року № 9-рп/2013 кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Відповідно до пунктів 4, 5 "Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом (пункт 4). Сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (пункт 5). Відповідно до правових висновків Верховного Суду України, які викладені у постановах Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 21.05.2014 року у справі № 6-43цс14, від 14 грудня 2016 року у справі № 428/7002/14-ц, відповідно до ст. 34 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР "Про оплату праці", Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-III "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсація втрати частини заробітної плати провадиться підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності й господарювання своїм працівникам у будь-якому разі затримки виплати нарахованої заробітної плати на один і більше календарних місяців, незалежно від того, чи була в цьому вина роботодавця, якщо в цей час індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги зріс більше ніж на один відсоток. Оскільки відповідач перед позивачкою заборгованість по виплаті заробітної плати не має, затримка виплати заробітної плати відсутня, будь яких доказів, які б підтверджували заборгованість по заробітній платі перед позивачкою на момент розгляду справи, а також затримки виплати нарахованої заробітної плати на один і більше календарних місяців протягом періоду з грудня 2016 року по вересень 2019 року суду не надано, суд вважає вимоги позивачки в цій частині також не обгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Під час розгляду справи позивачка не просила викликати та допитати у якості свідків працівників ліцею-інтернату [PERSON] та [PERSON] , а також витребування в слідчої [PERSON] матеріалів кримінального провадження №12018140320000214 від 23.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Окрім того, позивачкою в судовому засіданні зазначалося, що вона також вважає, що протиправними діями відповідача їй завдано матеріальну шкоду, адже вона була змушена звертатися в фінансові установи для отримання кредитів для оплати за навчання сина. Однак, на підтвердження вказаних обставин жодного доказу позивачкою не надано. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. 4. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Оскільки судом не встановлено порушень цивільного права позивачки, то право на відшкодування збитків позивач не набула. Окрім того, в силу вимог закону, тягар доказування розміру збитків покладено на позивача. Відтак, врховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем не доведено вимогу про стягнення з відповідача на її користь майнову шкоду у сумі 189740,00 гривень. Що стосується вимоги позивачки про зобов`язання відповідача письмового вибачення шляхом надіслання листа за її місцем проживання суд зазначає наступне. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу. За викладених обставин вимога щодо письмового вибачення перед позивачем відповідачем також не підлягає задоволенню. За сукупності наведених доказів, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволенні позову за необгрунтованістю та недоведеністю. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed