Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON]\~ звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві вказала, що 03 вересня 2016 року уклала шлюб з [PERSON], який був посвідченний\~ Благовіщенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області \~ за актовим записом №24.\~ Спільно в шлюбі позивач прожила з відповідачем до червня місяця 2017 року.\~ Спільне життя з відповідачем не склалося із-за різності характерів, різних поглядів на життя. В позивача та відповідача склалися інші сім"ї. Питанння щодо розподілу майна між сторонами вирішено в добровільному порядку. Таким чином, шлюбні відносини припинено, збереження сім"ї не можливо, тому позивач вимушена звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач у судове засідання не з"явилася, надала до суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному розмірі та просить після розірвання шлюбу змінити її прізвище з шлюбного "Шпілка" на дошлюбне "Коломієць". Відповідач у судове засідання не з"явився, направив до суду заяву в якій не заперечує проти розірвання шлюбу та просить розглядати справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований\~03 вересня 2016 року та посвідченний\~ Благовіщенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області \~ за актовим записом №24, про що було видано свідоцтво про шлюб серії І-ОЛ №095313 (а.с.8). Подружжя спільно не проживають, оскільки кожен з них мають свої сім"ї, шлюб існує формально. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачкою. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Вирішуючи питання відшкодування судових витрат, понесених позивачем при подачі позову, суд, виходячи із норм ч. 1 ст.88 ЦПК України, вважає необхідним стягнути судових збір з відповідача на користь позивача в розмірі 640 грн., оскільки її вимоги судом задоволені. Сплата судового збору підтверджена квитанцією №25 від 29.09.2017 року. З огляду на викладене суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення витрат на правову допомогу.

Outcome: approved