Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про відновлення становища, яке існувало до порушення її права шляхом списання заборгованості на підставі показів несправного лічильника. Свої позовні вимоги мотивує тим, що порушено її майнові права, а саме відповідно до акта звірки розрахунків від 10.02.2017 року підписаного нею та ПАТ "Львівобленерго" її заборгованість за електроенергію становить 56682,31 грн. та споживання електроенергії понад договірну величину - 21013,44 грн.[PERSON] цього, їй було виставлено до сплати рахунок за активну енергію №310502/172276-1 за лютий 2017 року в розмірі 56682,31 грн., в т.ч. ПДВ 9447,05 грн. Стверджує, що ресурсів їй не постачалось, а вона їх не приймала, отже і оплачувати немає за що, жодної шкоди майну ПАТ "Львівобленерго" не завдавала. Зазначає, що рахунком за активну енергію №310402/76101-1 за лютий 2015 року підтверджується, що заборгованості за електроенергію у неї немає. Позивач вважає, що заборгованості у неї не могло бути, оскільки з 2012 року вона господарської діяльності не веде, свою діяльність як суб'єкт підприємницької діяльності припинила, з державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань - виключена. З 2012 року електричної енергії не споживала, формально у приміщенні було чотири лампи, але вона ніколи не заходила у приміщення, ламп не вмикала, будь-якого обладнання, яке могло б споживати електроенергію в приміщенні не має та не було. В той же час в січні 2017 року нею було виявлено, що лічильник несправний і крутиться без споживання електроенергію, після чого вона відразу ж звернулась в ПАТ "Львівобленерго" і на підставі її звернення 30.01.2017 року було здійснено направлення на експертизу лічильника, який відповідно до Акта № 174 проведення експертизи засобу обліку визнано непридатним до подальшої експлуатації. А тому вподальшому на підставі показів несправного лічильника в неї утворилась заборгованість по споживанню електроенергії, яка по факту не споживалась і апріорі такої заборгованості не повинно було б бути. На підтвердження того, що приміщення не використовувалось надає довідку Бишківської сільської ради про те, що приміщення не використовується з 2012 року.[PERSON] того надала свідоцтво про смерть свого чоловіка - Джіакомі Вітторіо, що підтверджує, що він помер 23 серпня 2016 року та лікарське свідоцтво про смерть № 28, що вказує на причину смерті. Вважає, що дані документи підтверджують, що задовго до дня смерті її чоловік в силу свого захворювання навіть теоретично не міг використовувати приміщення. [PERSON] того позивачем долучено документи на підтвердження її хвороби, що на її думку, підтверджують невикористання приміщення, де лічильником нараховувалися показники за спожиту електричну енергію. Стверджує, що оскільки приміщення в той час не використовувалось, вважати і думати, що лічильник несправний у них не було підстав, оскільки електроенергія не споживалась. А тому просить позов задоволити. Позивач та її представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з мотивів наведених у позовній заяві, просять позов задоволити. Відповідачем подано на адресу суду письмове заперечення на позов [PERSON], яке представником відповідача підтримане в судовому засіданні. Дане заперечення вмотивоване тим, що позивач при виборі способу захисту не врахував матеріальний змісттакого способу, а також процесуальну можливість суду застосувати згаданий спосіб захисту. Зазначають, що у позивача внаслідок несплати вартості енергоресурсів за договором про постачання електричної енергії не відбулося порушення права, а виник обовязок сплатити зазначену суму, обраний позивачем спосіб захисту цивільного права (відновлення становища, яке існувало до порушення) не відповідає характеру спірних правовідносин та не може бути спрямований на відновлення права, яке не порушене, оскільки позивач не вказує, яке саме право він хоче відновити. [PERSON] цього, такий спосіб захисту включає вчинення відповідачем передбачених законом заходів, про які позивач не вказує та не наводить норми закону, що передбачають такі заходи. Стверджують, що електрообладнання, в тому числі лічильник знаходиться в межах балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності споживача, тобто гр. [PERSON], тому відповідальність за власне електрообладнання несе позивач, в тому числі на неї як споживача електричної енергії покладається обовязок забезпечення належного технічного стану та безпечної експлуатації своїх електроустановок. У запереченні зазначено, що 16.01.2017 року по обєкту ФО [PERSON] у с. Бишків, Жовківського району, було видано вимогу №07029 щодо приведення розрахункових засобів обліку у відповідності до вимог ПКЕЕ та нормативно-технічних документів, в тому числі щодо проведення повірки приладу обліку. 24.01.2017 року у присутності позивача проведено заміну лічильника, а саме знято лічильник типу АСЕ 3000 зав № 49247051, знято з показником 026722 та встановлено лічильник типу АСЕ 3000 зав. №49573105 з показником 053128. Однак гр. [PERSON] лічильник на повірку не був направлений, водночас 30.01.2017 року від імені позивача на адресу ПАТ «Львівобленерго» надійшло звернення щодо проведення експертизи знятого приладу обліку типу АСЕ 3000 зав. №49247051. Вказують, що 08.02.2017 року у присутності позивача представниками ДП «Львівстандартметрологія» проведена експертна повірка приладу обліку типу АСЕ 3000 зав. № 49247051. В ході проведення досліджень встановлено, що метрологічні характеристики зазначеного приладу обліку відповідають вимогам, не перевищують допустимі показники похибки. Окрім цього, зазначають, що обовязок повідомлення про зняття з реєстрації особи як приватного підприємця покладається на споживача за договором, а не постачальника електричної енергії. Стверджують, що стосовно рахунку про споживання електричної енергії понад договірну величину, а саме на суму 21013,44 грн., то даний рахунок був виставлений, але з урахуванням скрутного становища позивача, оскільки це є правом постачальника, нарахування було знято. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показав, що при проведенні перевірки було виявлено навантаження на електромережу, лічильник обліковував електроенергію, зокрема при відключенні світла. Причиною цьому, на його думку, було замикання внутрішньої електропроводки. Зазначив, що мережа Львівобленерго є до лічильника, тому при замиканні зовнішньої мережі показники лічильника не зміняться. Заслухавши думку позивача та її представника, представника відповідача, покази свідка, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Судом зясовано, що між позивачем [PERSON] та відповідачем було укладено договір про постачання електричної енергії № 07056, згідно умов якого одна сторона- постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює платежі згідно з умовами договору. Тобто між сторонами укладений договір постачання енергетичними ресурсами через приєднану мережу. Нормами ЦК України, а саме ч. 1 ст. 714 ЦК України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Взаємовідносини, які виникають в процесі купівлі-продажу електричної енергії між постачальниками електричної енергії та споживачами регулюються Правилами користування електричною енергією, затвердженими Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28, з подальшими змінами та доповненнями. Так в п. 2.1 зазначених правил встановлено, що межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності між споживачем (субспоживачем) і електропередавальною організацією (основним споживачем) за технічний стан і обслуговування суміжних електроустановок фіксуються в акті розмежування балансової належності електроустановок і експлуатаційної відповідальності сторін. Згідно додатку № 6 однолінійна електрична схема та додатку № 11 до договору про постачання електричної енергії № 07056 від 30.08.2007 року укладеного між позивачем та відповідачем, а саме акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін вбачається, що межа експлуатаційної відповідальності електромереж та установок встановлюється на кабельних наконечниках 0,4 кВ на опорі №87 Л-2 від ТП-256, споживач несе відповідальність за кабельний ввід від опори № 87 Л-2 від ТП- 256 до н/в щита їдальні та електрообладнання їдальні, в тому числі як вбачається з додатка №6 до Договору і лічильника № 49247051. Як позивач, так і відповідач посилаються на п. 3.2 Правил користування електричною енергією в якому вказано, що відповідальною за технічний стан засобів обліку є організація, на балансі якої вони перебувають, або оператор засобів комерційного обліку (електропередавальна організація або інша організація) на підставі відповідного договору. Оскільки, як встановлено судом, відповідно до додатку № 6 однолінійна електрична схема та додатку № 11 до договору про постачання електричної енергії № 07056 від 30.08.2007 року укладеного між позивачем та відповідачем, а саме акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін лічильник знаходиться в межах експлуатаційної відповідальності гр. [PERSON], то обовязок забезпечення належного технічного стану та безпечної експлуатацію своїх електроустановок покладається на дану громадянку як споживача електричної енергії. Зокрема, в підпункті 5 п. 10.2 Правил користування електричною енергією встановлено обовязок споживача, тобто [PERSON]забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок згідно з вимогами нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів законодавства України. Посилання позивача на те, що вона з 2012 року не веде господарської діяльності, свою діяльність як субєкт господарської діяльності припинила, з державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань виключена, а тому і не споживала електроенергії не звільняє її від відповідальності в будь-якому випадку, оскільки саме позивач згідно п. 2.5 договору про постачання електричної енергії у разі звільнення нею як споживачем займаного приміщення, реорганізації, ліквідації (у тому числі шляхом банкрутства), відчуження в будь-який спосіб займаного приміщення зобовязана була повідомити постачальника, тобто відповідача не пізніше за 20 робочих днів до дня зміни власника приміщення та надати заяву щодо розірвання договору і цей самий термін здійснити сплату усіх видів платежів, передбачених цим договором до дня зміни власника включно, а постачальник зобовязаний був припинити постачання електричної з заявленого дня звільнення споживачем приміщень. Щодо тверджень позивача про її хворобу та хворобу її чоловіка, яка в подальшому призвела до його смерті як на підстави не використання приміщення, де проводилося нарахування за електроенергію, суд вважає за необхідне зазначити, що дані обставини не звільняють позивача від відповідальності, не передбачені ні договором про постачання електричної енергії, ні правилами користування електричною енергією. 24.01.2017 року у присутності позивача проведено заміну лічильника, а саме знято лічильник типу АСЕ 3000 зав № 49247051 знято з показником 026722 встановлено лічильник типу АСЕ 3000 зав. № 49573105 з показником 053128, що підтверджується актом про проведені роботи в колах обліку електроенергії від 24.01.2017 року та актом № 549653 про пломбування та встановлення індикаторів. З висновку ДП "Львівстандартметрологія" за результатами експертної повірки від 08.02.2017 року вбачається, що метрологічні характеристики лічильника електричної енергії відповідають вимогам. Судом встановлено, що 16.01.2017 року ПАТ «Львівобленерго» надсилалася позивачу вимога № 07029 щодо приведення розрахункових засобів обліку і схем їх підключення у відповідності до вимог правил користування електричною енергією та нормативно-технічних документів. Таким чином, покликання позивача на п. 3.24 ПКЕЕ є невірним та необгрунтованим, оскільки електропередавальна організація, тобто ПАТ «Львівобленерго» виконала всі дій необхідні для повірки приладу обліку, було видано вимогу на повірку, а виставлення рахунку не повязане з похибкою розрахункових засобів обліку електричної енергії, оскільки як встановлено експертизою, метрологічні характеристики приладу обліку відповідають вимогам, що вказується в висновку за результатами експертної повірки та додатку до протоколу експертної повірки лічильника електричного, підписаного гр. [PERSON] Оскільки судом встановлено, що лічильник знаходився в межах експлуатаційної відповідальності гр. [PERSON] відповідно до договору про постачання електричної енергії та додатків до нього, то обовязок забезпечення належного технічного стану та безпечної експлуатацію своїх електроустановок покладається саме на неї як споживача електричної енергії, а тому всі доводи позивача про вину відповідача щодо нарахування заборгованості на підставі показів саме несправного лічильника з вини відповідача не обгрунтовані та спростовані дослідженими матеріалами справи. За таких обставин суд прийшов до переконання, що позовні вимоги [PERSON] є необгрунтованими і не підлягають до задоволення. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду немає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: dismissed