Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду в інтересах малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] до [PERSON] про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав. Свої вимоги, позивач мотивує тим, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків, безвідповідальна, схильна до вживання алкогольних напоїв, дітей часто залишає самих без нагляду, у дітей недостатньо одягу, одяг, що є в наявності не по розміру. Продуктами харчування родина не забезпечена. Дитячий одяг, посуд та предмети повсякденного вжитку у занедбаному стані, дуже брудні. [PERSON] не дотримується особистої гігієни дітей. Мати не створює належних умов для проживання та виховання своїх дітей. У будинку санітарні умови незадовільні, що підтверджується актами обстеження матеріально - побутових умов сім'ї. У будинку холодно, дровами на опалювальний сезон родина не забезпечена. Зазначає, що до служби у справах дітей виконавчого комітету Девладівської сільської ради часто надходять скарги в телефонному режимі щодо неналежного виконання батьківських обов'язків відповідача. Службою у справах дітей виконавчого комітету Девладівської сільської ради, службою у справах дітей райдержадміністрації , Софіївським районним центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, неодноразово проводилась профілактична робота з гр. [PERSON] з питань належного виконання батьківських обов'язків, але мати не виконує рекомендації відповідних служб. Також відповідач притягувалась до адміністративної відповідальності по ст. 184 КУпАП . До Служби у справах дітей Виконавчого комітету Девладівської сільської ради 22.10.2018 року надійшло повідомлення про те, що гр. [PERSON] залишила самих вдома. Працівниками Софіївського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, служби у справах дітей райдержадміністрації та служби у справах дітей виконавчого комітету Девладівської сільської ради негайно було здійснено комісійний візит у сім'ю. Під час обстеження було встановлено, що матері чотири дні немає вдома. У будинку дуже брудно, холодно, теплий одяг та продукти харчування відсутні. Запас дрів та вугілля взагалі не має . Існувала загроза життю і здоров'ю дітей, що підтверджується актом обстеження матеріально - побутових умов сім'ї від 22.10.2018 року, а тому комісією було викликано працівників районної лікарні з метою госпіталізації дітей. Того ж дня було прийнято рішення Виконавчим комітетом Девладівської сільської ради за № 55 від 22.10.2018 року про відібрання двох малолітніх дітей від матері та влаштування їх до КЗ «Криворізький спеціалізований Будинок дитини» ДОР» у зв'язку із виникненням безпосередньої загрози для життя і здоров'я дітей. Позивач вважає, що гр. [PERSON] не в змозі створити для дітей умови, які б відповідали їх нормальному розвитку та забезпеченням всім необхідним, своєю поведінкою та діями створює умови, які шкодять інтересам дітей, негативно впливають на їх психічний та фізичний розвиток, загрожують їх життю та здоров'ю. Відповідно до п. 8 постанови Кабінету Міністрів України «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» від 24.09.2008 №866, орган опіки та піклування у семиденний строк після прийняття рішення повинен звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них, батьківських прав, або відібрання дитини у матері, батька без позбавлення батьківських прав. За таких обставин органом опіки та піклування прийнято висновок про доцільність відібрання в матері [PERSON] їх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] без позбавлення батьківських прав. За таких обставин позивач звернувся до суду із вказаною заявою. Розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження на підставі ухвали суду від 15.11.2018 року. Представник позивача в судове засідання з'явився, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Відповідач в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що виконує обов'язки старости в с.Мар'є-Дмитрівка Софіївського району Дніпропетровської області з початку 2018 року. Знайомий з позивачем близько 10 років. Останнім часом відповідач взагалі не виконує свій батьківський обв'язок по вихованню своїх дітей. Всім селом їм допомагають, діти постійно голодні, роздіті, школу тривалий час не відвідують, мати вживає алкогольні напої і часто перебуває в неадекватному стані. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що працює в Девладівській сільській раді на посаді землевпорядника. Відповідача знає давно з її дитинства. Незважаючи на те, що відповідач отримувала гроші на дітей, діти завжди були голодні, гроші відповідач пропивала, діти ходять по селу, просять поїсти, житлові умови у відповідача незадовільні, опалення дровами, не завжди топиться, повна антисанітарія в будинку. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що працює директором школи в с.Мар'є-Дмитрівка. Знає цю сім'ю не один рік. Бувало що відповідач зловживала спиртними напоями. Останнім часом двоє молодших її дітей ходять по трасі в селі і просять поїсти, в хаті у відповідача брудно, холодно, хоча службою у справах дітей був зроблений в рамках допомоги у хаті ремонт, але через небагато часу все було розбито та поламано, в деяких вікнах немає скла, мати дітьми не займається. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у зв'язку із наступними обставинами. Як вбачається із ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Конвенцією ООН про права дитини встановлено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є одинокою матір'ю малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно із ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Так відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Разом з тим, матеріали справи містять докази, відповідно до яких вбачається, що відповідач по справі свої батьківські обов'язки виконує неналежно та не забезпечує своїх дітей належними умовами проживання та навчання. Як вбачається з характеристики на жительку с.Мар'є-Дмитрівка Софіївського району Дніпропетровської області [PERSON], виданої виконкомом Девладівської сільської ради Софіївського району від 24.10.2018 року №553, відповідач зарекомендував себе як не надійна та безвідповідальна людина, погана мати для своїх дітей та безтурботна онука для дідуся. Маючи велику родину вона зовсім не дбає про неї , дітей залишає без нагляду, по декілька днів не з'являється вдома , діти роздягнені та голодні блукають вулицями села, старші [PERSON] та [PERSON] не відвідують школу. Будинок належить дідусеві [PERSON] ,якому виповнився 91 рік , він хворіє , втратив зір , потребує догляду та нажаль онуці до нього байдуже , ій потрібні лише його гроші за рахунок яких вона живе. Отримавши гроші за пай діда вона не придбала ні теплого одягу дітям, ні палива на зиму, лише купила дідові декілька речей, а решту витратила на свої розваги. Тетяна вживає алкогольні напої, палить, в будинку повна антисанітарія, холодно, продукти харчування відсутні, будинок не підготовлений до зими, в деяких вікон немає шибок по кімнатах гуляє вітер. До сільської ради неодноразово надходили скарги від сусідів та небайдужих людей про аморальну поведінку [PERSON].(а.с.15). Згідно висновку виконавчого комітету Девладівської сільської ради Софіївського району від 26.10.2018 року №1905 вбачається, що громадянка [PERSON], [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідач є одинокою матір'ю, має п'ятьох дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON] [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. Будинок на праві власності належить [PERSON], який є дідусем [PERSON] та проживає разом з нею і її дітьми. У службі у справах дітей виконавчого комітету Девладівської сільської ради усі діти перебувають на обліку як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах. Громадянка [PERSON] вихованням дітей не займається, не здійснює належного догляду , періодично зловживає спиртними напоями, часто дітей залишає без нагляду на декілька днів у будинку, який не завжди опалюється. Сім'я проживає в складних матеріальних умовах, мати навіть не намагається їх покращити. Меблі, речі повсякденного вжитку, побутові прилади, постільна білизна, одяг у занедбаному стані, у будинку повна антисанітарія. Продуктами харчування та дровами на опалювальний період родина не забезпечена.Діти дошкільного віку дитячий садок не відвідують. Виконавчим комітетом Девладівської сільської ради спільно із суб'єктами соціальної роботи неодноразово проводились профілактичні заходи з гр. [PERSON] щодо неналежного виконання нею батьківських обов'язків, але вона не виконує рекомендації відповідних служб. Також вона притягувалась до відповідальності за ст. 184 КпАП. На даний час сім'я продовжує перебувати під контролем сільської ради. До Служби у справах дітей Виконавчого комітету Девладівської сільської ради 22.10.2018 року надійшло повідомлення про те, що гр.[PERSON] залишила самих вдома. Працівниками Софіївського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, служби у справах дітей райдержадміністрації та служби у справах дітей виконавчого комітету Девладівської сільської ради негайно було здійснено комісійний візит у сім'ю. Під час обстеження було встановлено, що матері чотири дні немає вдома. У будинку дуже брудно, холодно, одяг та продукти харчування відсутні. Запас дрів та вугілля взагалі не має . Існувала загроза життю і здоров'ю дітей. Комісією було викликано працівників районної лікарні з метою госпіталізації дітей. У дитячому відділенні Софіївської ЦРЛ діти перебували 22.10.2018 та 23.10.2018 року. Прийнято рішення Виконавчого комітету Девладівської сільської ради за № 55 від 22.10.2018 року про відібрання дітей від матері та влаштування їх до КЗ «Криворізький спеціалізований Будинок дитини» дор», у зв'язку із виникненням безпосередньої загрози для життя і здоров'я дітей. Вважає, що гр. [PERSON] не в змозі створити для дітей умови, які б відповідали їх нормальному розвитку та забезпеченням всім необхідним та своєю поведінкою та діями створює умови, які шкодять здоров'ю, інтересам дітей, негативно впливають на їх психічний та фізичний розвиток (а.с.10-14). Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 22.10.2018 року, комісією було оглянуто місце проживання [PERSON] в ході огляду якого встановлено, що матері чотири дні немає вдома. У будинку дуже брудно, холодно, теплий одяг та продукти харчування відсутні. Запас дрів та вугілля взагалі не має . Існувала загроза життю і здоров'ю дітей, що підтверджується актом обстеження матеріально - побутових умов сім'ї від 22.10.2018 року. Комісією було викликано працівників районної лікарні з метою госпіталізації дітей та прийнято рішення Виконавчого комітету Девладівської сільської ради за № 55 від 22.10.2018 року про відібрання двох малолітніх дітей від матері та влаштування їх до КЗ «Криворізький спеціалізований Будинок дитини» ДОР» у зв'язку із виникненням безпосередньої загрози для життя і здоров'я дітей (а.с.16-17). Згідно зі ст.,ст. 150, 155 СК України, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. У пунктах 2-5 частини першої ст. 164 СК України передбачені наступні підстави позбавлення батьківських прав, які також є підставами відібрання дітей від батьків без позбавлення батьківських прав, це - ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоке поводження з дитиною; якщо батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами; якщо батьки вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Пленум Верховного Суду України в пункті 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позов про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав позивачем заявлено з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, а саме: ухилення батьками дітей від виконання своїх обов'язків по вихованню останніх. При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР N 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Таким чином, суд вважає, що на даний час є підстави для відібрання дітей від відповідача, а тому суд вважає, що позивачем доведено всі підстави для відібрання дітей від матері без позбавлення їх батьківських прав. Жодних доказів, які дають підстави сумніватися у зазначеному вище матеріали справи не містять. Разом з тим, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків, при цьому цей обов'язок покладається як на матір дитини, так і на батька. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-ХІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України та роз'яснення п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України N 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з вимогами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Оскільки відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання своїх дітей, хоча повина та має таку можливість, оскільки є особою працездатного віку, інших утриманців на утриманні не має, має задовільний стан здоров'я та доказів зворотного суду не надала, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь дітей на їх утримання в твердій грошовій сумі, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, до їх повноліття. Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Також з відповідача підлягає стягненню судовий збір у відповідності до ст. 141 ЦПК України. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місць суд допускає до негайного виконання відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved