Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідачів про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення. Свої позовні вимоги мотивує тим, що їй на праві особистої власності належить садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Житловий будинок складається з трьох житлових кімнат, кухні, двох коридорів, комірки. При житловому будинку є літня кухня „Б", сарай „В", вбиральня „Г" . Зазначає, що окрім неї в будинку зареєстровані троє дітей, [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , а також брати позивача, відповідачі по справі, [PERSON] та [PERSON] .Із зареєстрованих в житловому будинку проживають тільки позивач та її діти. Вказує, що брат, [PERSON] більше двадцяти років тому виїхав здому та поселився в смт. Івано-Франкове, Яворівського р-ну Львівської області, а брат, [PERSON] виїхав здому більше десяти років та поселився у брата [PERSON] в смт. Івано-Франкове, Яворівського р-ну.Факт відсутності відповідачів по місцю їх реєстрації підтверджують сусіди [PERSON] та [PERSON] прізвище і підписи яких зазначені в акті Зашківської сільської ради № 588 від 04.07.2019 року . Крім цього вказує, що з вини відповідачів між ними є неприязні стосунки і тому сторони не спілкуються вже тривалий час. Брати навіть не були на похоронах батька, який помер у червні 2019 року. Стверджує, що на прохання через інших осіб, щоби вони знялись з реєстрації відповідачі не реагують і тому обмежують пощзивача у здійсненні свого права власності чим порушують вимоги ст.3 21 ЦК України в якій зазначено, що право власності є непорушним і що ніхто не може бути протиправно позбавлений цьго права чи обмежений у його здійсненні.Крім цього відповідачі чинять позивачу перешкоди в користуванні та розпорядженні своїм майном в зв' язку з чим позбавляють права отримання субсидій на житлово-комунальні послуги. У зв`язку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом та просить такий задоволити. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, позов просить задоволити. Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки не повідомили і від них не надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутності. На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому суд постановив провести по справі заочний розгляд та ухвалити заочне рішення. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві особистої власності належить садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Житловий будинок складається з трьох житлових кімнат, кухні, двох коридорів, комірки. При житловому будинку є літня кухня „Б", сарай „В", вбиральня „Г" . З матеріалів справи вбачається, що окрім позивача в будинку зареєстровані троє її дітей, [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , а також брати позивача - відповідачі по справі, [PERSON] та [PERSON] .Із зареєстрованих в житловому будинку проживають тільки позивач та її діти. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ст. 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У відповідності до ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. При цьому, слід врахувати, що за правилами ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відтак визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням має наслідок зняття її з реєстрації. Окрім цього з матеріалів справи вбачається, що відповідачі по справі, [PERSON] , [PERSON] , зареєстровані в даному будинку, але фактично не проживають в будинку. Цей факт підтверджується відповідним актом. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Виходячи із змісту норм ст. 71,72 ЖК України, відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 12 квітня 1985 року № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" з наступними змінами, при вирішення спору про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно з`ясовувати причини відсутності особи у жилому приміщенні понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. А від так, з матеріалів справи вбачається, що відповідачі не проживає за місцем реєстрації понад 1 рік. Отже, судом встановлено факт відсутності відповідачів у будинку понад 1 рік без поважних причин. Враховуючи вищенаведені обставин суд прийшов до переконання що позовні вимоги [PERSON] є підставними і підлягають до задоволення. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] .

Outcome: approved