Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 29.07.2013 року вищезазначені позовні вимоги були виділені у самостійне провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 30.09.2013 року справу було призначено до розгляду в судовому засіданні. 21.11.2013 року позивачем було уточнено позовні вимоги, згідно яких вона просила : визнати недійсною додаткову угоду №1 від 20.01.2005 року до договору №1588/321-93 (р) від 21.07.2003 року про спільну діяльність по дольовій участі в будівництві багатоквартирного житлового будинку; визнати недійсним договір про спільну діяльність по дольовій участі в будівництві багатоквартирного житлового будинку від 21.03.2003 року за №1588/321-93(р), в частині пайщика - [PERSON]; визнати недійсним свідоцтво про право власності, що видане Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації від 14.03.2011 року Наказ №271-С/КІ від 02.03.2011 року Серія САЕ №336536 на ім'я [PERSON] на квартиру, що знаходиться за адресою : [ADDRESS]; скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру, що знаходиться за адресою : [ADDRESS], проведену на підставі свідоцтва про право власності, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації від 14.03.2011 року Наказ №271-С/СК від 02.03.2011 року Серія САЕ №336536; виключити квартиру, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] із спадкової маси по спадковій справі №254/12, яка відкрита Одинадцятою Київською державною нот ареальною конторою м. Києва; визнати квартиру, яка знаходиться за адресою : [ADDRESS] об'єктом спільної сумісної власності подружжя та виділити зазначену квартиру у власність [PERSON], стягнувши з нього на користь [PERSON] грошову компенсацію ? частки від вартості зазначеної квартири в сумі розміром 1593170 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] з 09.12.1995 року, від якого має двох дітей, [INFO] та [INFO]. 07.05.2009 року відділ реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві зареєстрував рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29.10.2002 року про розірвання шлюбу. 21.07.2003 року між ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД» та [PERSON] був укладений договір про спільну діяльність із дольової участі у будівництві багатоквартирного житлового будинку за №1588/321-93(р), згідно якого [PERSON] зобов'язувався внести грошовий внесок в сумі, що еквівалентна 111.590,00 доларів США в строк з 23.07.2003 року по 23.10.2004 року, а факт оплати підтверджується оперативним звітом акта звірки від 09.04.2010 року та вказівкою про повну сплату коштів. Позивач впевнена, що померла мати [PERSON] - [PERSON] додаткової угоди №1 від 20.01.2005 року не укладала, юридично не набула прав та обов'язків за договором від 21.07.2003 року, а відтак не мала прав на отримання правоустановчих документів. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач, представник відповідача в судовому засіданні позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні. Представник відповідача суду пояснила, що квартира, яка знаходиться за адресою : [ADDRESS] не є і ніколи не була спільною сумісною власністю подружжя. Повне інвестування в квартиру здійснювалось [PERSON], тобто іншою особою, яка ніякого відношення до розподілу майна між подружжям не має. Під час внесення першого і послідуючих платежів у відповідача [PERSON] виникли матеріальні труднощі з оплатою, а тому саме [PERSON] погодилась вносити платежі та в подальшому договір про спільну діяльність у будівництві був переоформлений на неї, в зв'язку з чим 20.01.2005 року було укладено додаткову угоду. Факт оплати [PERSON] та виконання зобов'язань по договору про спільну діяльність у будівництві багатоквартирного житлового будинку від 21.07.2003 року №1588/321-93(р) в сумі 111590 доларів США, еквівалентно в гривнях 593707,28 грн. підтверджується актом звірки паю та квитанціями про внесення коштів через касу ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД». Тому [PERSON] за життя на законних підставах набула право власності на квартиру, яка не може бути визнана об'єктом спільної сумісної власності подружжя та в подальшому розподілена між подружжям. Відповідач в судовому засіданні також пояснив, що коштів на квартиру за адресою : [ADDRESS] у нього не було, оскільки, 02.04.2004 року була придбана квартира [ADDRESS]. Також на прохання матері [PERSON] відповідач [PERSON] допомагав їй в оформленні документів та проведенні ремонтних робіт в квартирі, у зв'язку з чим деякі договори про надання послуг укладені від його імені, але за кошти [PERSON] Відповідачі ТОВ "Фірма "Консоль ЛТД", Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло - Сервіс", Комунальне підприємство "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна", Головне управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, а також треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Одинадцята Київська державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явилися, про час та день розгляду справи повідомлялася належним чином. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 09.12.1995 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 29.10.2002 року розірвано. Реєстрація актового запису про розірвання шлюу здійснена 07.05.2009 року. Позивач та відповідач [PERSON] є батьками двох дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 21.07.2003 року між відповідачем [PERSON] та відповідачем ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД» було укладено договір про спільну діяльність по дольовій участі в будівництві багатоквартирного житлового будинку №1588/321-93(р) по вул. Золотоустівській, 50 в м. Києві. 20.01.2005 року між відповідачем ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД» і відповідачем [PERSON] укладено додаткову угоду до договору №1588/321-93(р) від 21.07.2003 року про спільну діяльність по дольовій участі в будівництві багатоквартирного житлового будинку, згідно якої змінено преамбулу договору та зазначено пайщиком [PERSON] Внесення коштів за даним договором [PERSON] підтверджується квитанціями ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД» про внесення коштів від імені [PERSON], довідкою про повне інвестування від 24.11.2009 року та листами ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД» від 08.04.2010 року, 22.12.2010 року в яких підтверджено, що 21.07.2003р. ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД» і [PERSON] уклали договір №1588/321-93(р), а 20.01.2005 року на підставі додаткової угоди до договору №1588/321-93(р) були внесені зміни, а саме преамбула договору, в подальшому в особі пайщика є [PERSON] та згідно акта звірки паю по договору №1588/321-93(р) грошовий внесок за договором повністю внесено до каси фірми [PERSON] Наданий представником позивача 27.06.2014 року висновок експерта від 17.06.2014 року суд не приймає як належний та допустимий доказ, оскільки, даний висновок зроблений по електрографічній копії додаткової угоди від 20.01.2005 року, а також, викликає сумнів твердження експерта, що підпис виконаний не [PERSON], не дивлячись на те, що оригінали документів експертом не досліджувались. 29.07.2013 року позовні вимоги були виділені у самостійне провадження, неодноразово призначалися судові засідання, позивачем уточнювались позовні вимоги, надавались додаткові докази, але тільки на стадії додаткових пояснень представником позивача було заявлено клопотання про надання додаткових доказів і не зазначено жодної поважної причини не подання цих доказів до початку розгляду справи по суті, а тому, відповідно до вимог ст. 131 ЦПК України, додаткові докази не приймались. В матеріалах справи містяться копії договорів на виконання робіт та надання послуг в квартирі за адресою : [ADDRESS], що укладені від імені відповідача [PERSON] Проте, в судовому засіданні відповідачем [PERSON] було пояснено, що таким чином він допомагав своїй матері [PERSON] і всі кошти для цього надавались саме нею. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. (ч.1 ст.321, ст..328 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а як вбачається з матеріалів справи позивачем не було надано належних та допустимих доказів на обґрунтування своїх позовних вимог. Враховуючи те, що відсутні підстави для визнання недійсною додаткової угоди №1 від 20.01.2005 року до договору №1588/321-93 (р) від 21.07.2003 року про спільну діяльність по дольовій участі в будівництві багатоквартирного житлового будинку та договору про спільну діяльність по дольовій участі в будівництві багатоквартирного житлового будинку від 21.03.2003 року за №1588/321-93(р), в частині пайщика - [PERSON], не підлягають задоволенню також всі інші позовні вимоги позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати стягуються стороні на користь якої ухвалено рішення або позов задоволено частково. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed