Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Імексбанк» про захист прав споживачів, в якому просив зобовязати Приватне акціонерне товариство «Імексбанк» виконати зобовязання № 90057104 про приєднання до публічного договору № 1 від 20.01.2014 року укладеним між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Імексбанк» та стягнути з ПАТ «Імексбанк» грошові кошти за договором № 90057104 про приєднання до публічного договору № 1 від 20.01.2014 року у сумі 222 739 гривень; зобовязати Приватне акціонерне товариство «Імексбанк» виконати зобовязання за договором № 90057281 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року та стягнути з ПАТ «Імексбанк» за договором №90057281 про приєднання до публічного договору № 1 від 20.01.2014 року грошові кошти у сумі 334 918 гривень ; зобовязати Приватне акціонерне товариство «Імексбанк» виконати зобовязання за договором № 90058680 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року та стягнути з ПАТ «Імексбанк» за договором № 90058680 про приєднання до публічного договору № 1 від 20.01.2014 року грошові кошти у сумі 169 852 гривень. В березні 2016 року позивач звернувся з уточненою позовною заявою про зобовязання виконати умови договорів, в якому просив зобовязати Приватне акціонерне товариство «Імексбанк» виконати зобовязання за договором приєднання №90055905 від 23.01.2014 року до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року, договором приєднання №90057281 від 23.01.2014 року до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року, договором приєднання №90058680 від 23.12.2014 року до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року 493246 гривень. 04 квітня 2016 року позивач уточнив позовні вимоги та просить стягнути з публічного акціонерного товариства «Імексбанк» в якості зобовязань за договором приєднання №90055905 від 23.01.2014 року до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року, грошові кошти в розмірі 309088 гривень; стягнути з публічного акціонерного товариства «Імексбанк» в якості зобовязань за договором приєднання №90057281 від 23.06.2014 року до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року, грошові кошти в розмірі 298114 гривень; стягнути з публічного акціонерного товариства «Імексбанк» в якості зобовязань за договором приєднання №90058680 від 23.12.2014 року до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року, грошові кошти в сумі 306 гривень. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 23.01.2014 року між ним та ПАТ «Імексбанк», в особі начальника відділення №9 АТ «ІМЕКСБАНК» [PERSON], у місті Кодима, був укладений договір № 90055905 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року, який опублікований на офіційному сайті банку. Відсотки за користування вкладеними коштами становлять 22% річних, що обумовлене договором приєднання. Сума вкладу відповідно до договору приєднання складає 200 000 тисяч гривень. Строк договору приєднання визначений датою 23.02.2015 року. 23.06.2014 року був укладений ще один договір № 90057281 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року. Відсотки за користування вкладеними коштами становлять 25% річних, що обумовлене договором приєднання. Сума вкладу відповідно до договору приєднання складає 250 000 тисяч гривень. Строк договору приєднання визначений датою 24.07.2015 року. 23.12.2014 року був укладений договір № 90058680 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року. Відсотки за користування вкладеними коштами становлять 18% річних, що обумовлене договором приєднання. Сума вкладу відповідно до договору приєднання складає 150 000 тисяч гривень. Строк договору приєднання визначений датою 25.06.2015 року. Національним банком України була винесена постанова № 50 від 26.01.2015 року «Про віднесення ПАТ «Імексбанк» до категорії неплатоспроможних». При звернені позивача до банку йому було відмовлено у виплаті вкладу, в звязку з чим він звернувся до суду з зазначеним позовом. [PERSON] та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав письмові заперечення проти позову зазначивши, що банк віднесено до категорії неплатоспроможних. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 23.01.2014 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Імексбанк», в особі начальника відділення №9 АТ «ІМЕКСБАНК» [PERSON], у місті Кодима, був укладений договір № 90055905 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року, який опублікований на офіційному сайті банку. Відсотки за користування вкладеними коштами становлять 22% річних, що обумовлене договором приєднання. Сума вкладу відповідно до договору приєднання складає 200 000 тисяч гривень. Строк договору приєднання визначений датою 23.02.2015 року. 23.06.2014 року був укладений ще один договір № 90057281 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року. Відсотки за користування вкладеними коштами становлять 25% річних, що обумовлене договором приєднання. Сума вкладу відповідно до договору приєднання складає 250 000 тисяч гривень. Строк договору приєднання визначений датою 24.07.2015 року. 23.12.2014 року був укладений договір № 90058680 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року. Відсотки за користування вкладеними коштами становлять 18% річних, що обумовлене договором приєднання. Сума вкладу відповідно до договору приєднання складає 150 000 тисяч гривень. Строк договору приєднання визначений датою 25.06.2015 року. Окрім цього в судовому засіданні встановлено, що постановою Правління Національного банку України від 26.01.2015 року № 50 «Про віднесення ПАТ «Імексбанк» банк віднесено до категорії неплатоспроможних . На підставі вказаної постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.01.2015р. прийнято рішення № 16 "Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ "ІМЕКСБАНК", згідно з яким в ПАТ "ІМЕКСБАНК" з 27.01.2015 р. запроваджено тимчасову адміністрацію, призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ "ІМЕКСБАНК" [PERSON]. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 84 від 23.04.2015 р. строк проведення тимчасової адміністрації в АТ "ІМЕКСБАНК" та повноваження уповноваженої особи Фонду було продовжено до 26.05.2015 р. включно. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27.05.2015 р. №105 розпочата процедура ліквідації АТ „ІМЕКСБАНК. Відповідно до вищевказаного рішення [PERSON] призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ІМЕКСБАНК". Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №189 від 19.10.2015 р. змінено Уповноважену особу ФГВФО на [PERSON] Після віднесення банків до категорії неплатоспроможних діяльність цих банків регулюється в тому числі спеціальним нормативноправовим актом, а саме Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відповідно до ч. 1ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом. Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі. Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України від 23 лютого 2012 року № 4452-УІ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон), який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини. Відповідно до положень п.16 ст. 12 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" - тимчасова адміністрація процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку встановленому цим Законом. Відповідно до п. 6 ст. 2 Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. У зв'язку з цим, у спорах, пов'язаних з виконанням банком (в якому введена тимчасова адміністрація) своїх зобов'язань перед кредиторами слід керуватися нормами спеціального закону - Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", які є спеціальними і пріоритетними відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Відповідно до п.п.1,2 ч.5 ст.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", під час тимчасової адміністрації задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку (за винятком гарантованих сум, порядок відшкодування яких встановлений зазначеним законом), примусове стягнення коштів та майна банку не здійснюється. Фонд, у відповідності до положень ст. 26 Закону, гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути більшою ніж 200000 гривень. Відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до статті 36 цього Закону. Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Згідно з ч. ч. 2, 3, 5ст. 27 Закону уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи з сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Частиною 2 ст. 28 Закону встановлено, що Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти. Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, позивачу була повернута сума вкладу в граничних розмірах відшкодування, в порядку та черговості, передбачених ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що було підтверджено позивачем та зазначено в уточненій позовній заяві від 04.04.2016 року. Стягнення з ліквідованого банку грошових коштів за договором банківського вкладу поза межами процедури, встановленої Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" порушить порядок задоволення вимог кредиторів, встановлений ст. ст.45, 49 вищезазначеного Закону. Частиною 2 статті 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статі 45 цього Закону (про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду) уповноважена особа Фонду здійснює, зокрема, такі заходи: визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду. Згідно з частиною 6 вказаної статті уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури. Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів передбачено ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", зокрема, ч. 1 передбачено, що кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян; грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі щодо повернення цільової позики банку, наданої протягом здійснення тимчасової адміністрації з метою забезпечення виплат відповідно до пункту 1 частини шостої статті 36 цього Закону та щодо покриття витрат Фонду, передбачених у пункті 17 частини п'ятої статті 12 цього Закону; вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування; вимоги фізичних осіб, платежі яких або платежі на ім'я яких заблоковано (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності); інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; вимоги за субординованим боргом. Процедура ліквідації АТ "ІМЕКСБАНК" розпочата з 26.05.2015 р., заяви про внесення до реєстру кредиторів банку приймалися з 27.05.2015 р. по 30.06.2015 р. включно. [PERSON] 26.06.2015 р. надано до Банку заяву про внесення в реєстр кредиторів на суму 653 604,81 грн. На виконання вимог Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Банк вніс [PERSON] до реєстру вкладників Банку на суму 653 604.81 грн., що підтверджується витягом з реєстру акцептованих вимог. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що на момент звернення до суду з вказаним позовом [PERSON] заявив уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку та був включений до реєстру акцептованих вимог кредиторів, затвердженого Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. Також суд дійшов висновку про те, що стягнення з ліквідованого банку належних [PERSON] грошових коштів за договорами банківського вкладу порушить порядок задоволення вимог кредиторів, встановлений ст. ст.\~45,\~49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відповідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В звязку з чим, суд вважає, за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

Outcome: dismissed