Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

09 грудня 2019 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулася [PERSON] із заявою, у якій просила суд визнати її сина [PERSON] безвісно відсутнім посилаючись на те, що після смерті її чоловіка - [PERSON] [INFO] відкрилась спадщина і вона разом із синами подали відповідні документи для прийняття спадщини, однак зважаючи на складну політичну ситуацію в країні один із її синів - [PERSON] наприкінці 2014 року з невідомих заявниці причин та мети виїхав з міста Кривого Рогу , зв`язок із ним втрачено. За останнім відомим місцем мешкання [PERSON] сусіди надали пояснення що бачили його востаннє 03 лютого 2015 року коли він мав намір продати квартиру, однак після того ані заявниця, ані її другий син [PERSON] не мали змоги встановити місцезнаходження сина та брата . [PERSON] зазначила , що спонтанне зникнення її сина [PERSON] не дає змоги оформити документи на спадкове майно після смерті чоловіка та зареєструвати його у державних органах. Також визнання сина [PERSON] безвісно відсутнім необхідно заявниці з метою перереєстрації у територіальному сервісному центрі транспортного засобу - автомобілю марки «GEELY FE1 , 2012 року випуску , типу ТЗ - Легковий Седан - В , реєстраційний номер [NUMBER] право власності на який належить їй та двом синам (в тому числі [PERSON] ) у відповідних частинах. Отже, заявниця [PERSON] вважаючи , що факт зникнення сина перешкоджає їй та другим спадкоємцям після смерті її чоловіка оформити спадщину та порушує її права на спадкування, звернулась до суду із заявою в порядку окремого провадження та просить визнати [PERSON] безвісно відсутнім . Ухвалою суду від 10 грудня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання по суті на 08 січня 2020 року. Ухвалою суду від 08 січня 2020 року з метою з`ясування обставин справи витребувано з Державної прикордонної служби України (м.Київ, 01601, вул.Володимирська, 26) інформацію про перетин Державного кордону України [PERSON] , [INFO] за період часу з 01.01.2014 року по дату виконання ухвали суду ; Національної поліції України (вул.Академіка Богомольця, 10, м.Київ, 01601); Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області (49101, м.Дніпро, вул.Троїцька, 20-а); Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області (м.Кривий Ріг, проспект Поштовий, 71, 50000) інформацію про перебування у розшуку, притягнення до кримінальної відповідальності та відбуття покарання [PERSON] , [INFO] ; із Служби безпеки України (01601 м.Київ 1, вул . Малопідвальна, 16 ,інформацію про перебування у розшуку, притягнення до кримінальної відповідальності та відбуття покарання [PERSON] , [INFO] ; з Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області (м.Кривий Ріг, вул. Шурупова, 7), копію розшукової справи, щодо розшуку [PERSON] , [INFO] , якщо така заведена та іншу інформацію, якою володіє місцевий орган Національної поліції України, щодо [PERSON] , [INFO] . Під час розгляду справи в судовому засіданні заявниця [PERSON] підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] в судовому засідання підтримав позицію заявниці , не заперечував проти заявлених нею вимог. Представник заінтересованої особи - Виконкому Покровської районної в місті ради м.Кривий Ріг Логінов Д.В. заперечував проти задоволення заяви про визнання [PERSON] , [INFO] безвісно відсутнім. В судовому засіданні встановлено, що заявниця [PERSON] з 08 серпня 1980 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу подружжя має двох синів - [PERSON] , [INFO] (виступає у якості заінтересованої особи у справі) та [PERSON] , [INFO] (є особою , яку заявниця вважає безвісно відсутньою). Згідно свідоцтва про смерть, що надано до матеріалів справи чоловік заявниці та батько синів - [PERSON] помер [INFO] і після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно про що свідчить наданий заявницею витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 22 жовтня 2013 року, та за матеріалами справи один з синів заявниці - [PERSON] (заінтересована особа ) 24 грудня 2014 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , та свідоцтво про право на спадщину за законом також на 1/3 частину автомобілю марки «GEELY FE1 , 2012 року випуску , типу ТЗ - Легковий Седан - В , реєстраційний номер [NUMBER] . В підтвердження заявлених вимог стосовно зникнення сина [PERSON] заявниця надала довідку № 48.3/2 - 8051 від 31.10.2019 року про те, що вона 03 жовтня 2019 року зверталась до Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про розшук [PERSON] [INFO] , який раніше мешкав за адресою : [ADDRESS] . Зазначена заява зареєстрована в Покровському ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області в ЄО № 25874 від 03 жовтня 2019 року. Місце знаходження [PERSON] не встановлено. За адресою: [ADDRESS] останній не мешкає. Також до справи надано аналогічну довідку № 48-3-776 від 14.10.2019 року щодо звернення 03 жовтня 2019 року [PERSON] до Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про розшук [PERSON] [INFO] - заява ЄО № 25874 від 03 жовтня 2019 року. Відповідно акту , складеного мешканцями будинку [ADDRESS] від 26 жовтня 2019 року , підписи яких завірені головою правління ОСББ «КР Паркове 1965» [PERSON] останні затвердили , що громадянин [PERSON] з 03 лютого 2015 року на момент складання акту не мешкає в квартирі [ADDRESS] . Під час розгляду справи було встановлено , що Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу дніпропетровської області від 14 квітня 2016 року за [PERSON] визнано право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті батька - [PERSON] , зазначене рішення суду набрало законної сили 26 квітня 2016 року. Мешканцями будинку [ADDRESS] від 26 жовтня 2019 року підтверджено, що квартира [ADDRESS] належить заявниці [PERSON] та її син - [PERSON] не мешкав у зазначеній квартирі та не був там зареєстрований. Також зазначена обставина підтверджена довідкою виконавчого комітету Покровської районної у місті ради (відділом реєстрації місця проживання громадян) № 18344 від 16 жовтня 2019 року про те, що станом на 16 жовтня 2019 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані - відсутні. Актом від 26 жовтня 2019 року мешканці будинку [ADDRESS] , підписи яких завірені директором ТОВ «ДОМ КОМ» засвідчили про те, що квартира [ADDRESS] належала подружжю - заявниці [PERSON] та її чоловіку - [PERSON] і у зазначеній квартирі мешкали та були зареєстровані діти - сини [PERSON] та [PERSON] . Після смерті чоловіка заявниці - [PERSON] у зазначеній квартирі мешкає лише заявниця [PERSON] . Під час розгляду справи в судовому засіданні судом буди досліджені матеріали, що надішли до канцелярії суду на виконання вимог Ухвали від 08 січня 2020 року про витребування доказів. Так, згідно інформації, що надійшла до суду 19 лютого 2020 року з управління карного розшуку Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області , лист № 3/35 -881 від 13 лютого 2020 року встановлено наступне : Перевіркою за наявними обліками встановлено, що [PERSON] , [INFO] у розшуку не перебував, проте встановлені факти де [PERSON] був учасником події після 01.01.2014: -05.01.2014 об 11:50 год. до чергової частини Жовтневого РВ КМУ, по лінії «102» надійшло повідомлення про те, що за адресою вул. Мусоргського, магазин «Варус» спричинення фізичного болю. На місце направлено ДІМ Федорова . Виїздом на місце з письмовою заявою звернувся гр. [PERSON] , [INFO] , мешкає: [ADDRESS] (м.т. [NUMBER] ) про те, що 05.01.2014 року об 11:40 годин біля магазину «Варус» по вул. Мусоргського його брат гр. [PERSON] , [INFO] , мешкає: [ADDRESS] вдарив заявника, чим завдав фізичного болю. Заяву зареєстровано до ЖЄО Жовтневого РВ за № 204 від 05.01.2014, а відповідні відомості внесені до ЄРДР № 12014040730000057 від 05.01.2014 з правовою кваліфікацією за ст. 126 ч. і КК України; -9.02.2015 в Саксаганський РВ КМУ, через секретаріат,за вх. № Г-6 надійшла заява від гр. [PERSON] , [INFO] , мешкає: [ADDRESS] про те, що з 24.12.2014 йому по спадщині належить 1/6 частки автомобіля "Джилі" днз [NUMBER] , який належав померлому батькові [PERSON] , але місце знаходження автомобіля встановити не може. Заяву зареєстровано до ЖЄО Саксаганського ВР за № 2228 від 19.02.2015, матеріал списано у справу № ЗОтом/стор.: 23/208-221 від 1 1.03.2015; -12.08.2016 року до Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області надійшла заява від гр. [PERSON] [INFO] , мешкає: [ADDRESS] , в якій просить прийняти міри до невідомої особи, яка 11.08.2016 біля 23:00 год., знаходячись по [ADDRESS] , таємно заволоділа гіроскутером червоного кольору його сина - [PERSON] , який він залишив на зарядці. Сума матеріального збитку 10000 грн. Заяву зареєстровано до ЖЄО Приморського ВП за № 32298 від 12.08.2016, а відповідні відомості внесені до СРДР № 12016160500006298 від 12.08.2016. У зв`язку з тим, що [PERSON] в останній заяві до Приморського ВП зазначав, що у нього є син було здійснено додаткову перевіркуза анкетними даними « [PERSON] ». В результаті перевірки встановлений [PERSON] , [INFO] , який ймовірно є сином [PERSON] . [PERSON] , [INFO] звертався із заявою на лінію «102» з номера мобільного телефону [NUMBER] , фабула: «02.09.2018 о 00:44 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 02.09.2018 о 00:44 за адресою: [ADDRESS] , Викликає дитина. Просить екіпаж, бо батько б*є матір. Заявник: [PERSON] [INFO] , тел.: [NUMBER] .» Відповідна заява була зареєстрована до ЖЄО Покровського ВП Криворізького ВП ГУНПв Дніпропетровській області за № 26578 від 02.09.201 8. За інформацією, що надійшла до суду 10 лютого 2020 року з департаменту інформаційно - аналітичної підтримки Національної поліції України, довідка № 693/27/04/3-2020 від 28 січня 2020 року повідомлено , що станом на 28 січня 2020 року за обліками ЄІС МВС України - [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку не перебуває. Аналогічні відомості надано 12 лютого 2020 року Головним слідчим управлінням Служби безпеки України (№ 6/675 від 20 січня 2020 року). Зазначені вище обставини також підтверджені відповіддю Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області у листі № 48/6-750 від 06 лютого 2020 року , який надійшов до суду 13.02.2020 року . За відомостями Покровського ВП Криворізького ВП ГУ національної поліції в Дніпропетровській області встановлено , що за базою «ІПС «АРКАН» [PERSON] з 2013 року має 35 перетинів державного кордону в різних напрямках та раз в пів року знаходиться на території України на 2-3 місяці . З інформації, що надана на запит суду Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відслідковується факт перетинання [PERSON] державного кордону України за напрямами виїзд - в`їзд за період часу з 28 лютого 2015 року по 21 березня 2019 року включно повітряним та наземним транспортом . За наданою інформацією останнім перетином кордону України є 21 березня 2019 року в напрямі «Виїзд» зі станції «Сеньківка». Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, та надані суду докази, суд дійшов висновку, щодо недоведеності вимог заявниці з наступних підстав: Відповідно до ч.1, 2 ст.43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць перше січня наступного року. Згідно із ст. 305, 306 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцем знаходження її майна. У заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, яка пропала безвісти. У відповідності зі ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Як випливає з положень ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Звертаючись до суду з заявою про визнання особи безвісно відсутньою, заявник повинен довести факт порушення її прав, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх належність та допустимість, з врахуванням досліджених обставин справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, оскільки вона не обґрунтована належними та допустимими доказами. Крім того, заявницею не було вказано на будь-які обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, оскільки особливістю при розгляді питання про визнання особи безвісно відсутньою не є просто фактична відсутність відомостей про місце її перебування. Визнання фізичної особи безвісно відсутньою відбувається за таких умов: а) протягом одного року фізична особа відсутня за місцем свого постійного проживання; б) протягом цього ж строку заінтересованим особам нічого не відомо про місце її перебування; в) вжиті заходи для встановлення місця перебування фізичної особи не дали результатів; г) питання, заради яких заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, є юридично важливими та не можуть бути вирішені без такого визнання. Разом з тим для визнання фізичної особи безвісно відсутньою потрібні такі умови: 1) особа відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; 2) протягом цього року в місці, де вона постійно проживала немає відомостей про місце її перебування; 3) встановити місце перебування особи неможливо; 4) згідно зі ст..306 ЦПК України необхідно, щоб були серйозні причини, які б обумовлювали необхідність визнання фізичної особи безвісно відсутньою (наприклад, особи, яких вона зобов`язана за законом утримувати, знаходяться у скрутному матеріальному становищі, її майно без нагляду зазнає шкоди і т.і.) і 5) виключення припущення про навмисність її відсутності, яка може бути обумовлена ухиленням від здійснення покладених на неї законом обов`язків щодо утримання дітей, повернення боргів, встановленого законом порядку розірвання шлюбу, ухиленням від кримінальної відповідальності тощо. Пунктом 7 ч.1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що одним із повноважень поліції є розшук безвісно зниклих осіб. Початок розшуку безвісно зниклих осіб є підставою для відкриття кримінального провадження. Відповідно до положень ст. 6 Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність" інформація про безвісно зниклу особу є підставою для здійснення оперативно-розшукової діяльності. Відповідно до положень ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Відповідно до вимог статей 305-309 Цивільного процесуального кодексу України, виникнення справ про визнання громадян безвісно відсутніми зумовлені необхідністю захисту майнових прав громадян, справи про правовий статус яких розглядається судом, захистом інтересів осіб, які мають певні правовідносини з особою, тривала відсутність якої позбавляє їх можливості користуватись своїми правами. Як передбачено ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Згідно із положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експерта; показаннями свідків. Слід зазначити, що виїзд особи на межі України не може сам по собі свідчити про її безвісну відсутність. Не можна визнавати безвісно відсутнім громадянина, про якого вірогідно відомо, що він живий, але немає точних відомостей про його місце перебування. Фактична відсутність відомостей про місце перебування особи не дає суду підстав для визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Крім того, слід звернути увагу і на те, що відповідно до п.7 ч.1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", одним із повноважень поліції є розшук безвісно зниклих осіб. Початок розшуку безвісно зниклих осіб є підставою для відкриття кримінального провадження. Відповідно до положень ст. 6 Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність", інформація про безвісно зниклу особу є підставою для здійснення оперативно-розшукової діяльності. Виходячи з встановлених обставин, наданих доказів та вимог закону, вбачається, що при розгляді справи не встановлено наявності юридичного складу для визнання [PERSON] [INFO] безвісно відсутнім.

Outcome: dismissed