Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» (позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (відповідач 1), [PERSON] (відповідач 2), [PERSON] (відповідач 3), треті особи - Товарна біржа «Ресурс-інформ» та приватний нотаріус [PERSON], в якому, з урахуванням уточнень, просить суд визнати недійсним правочин - акт про передавання права власності на куплене майно від 20.11.2013 року, щодо переходу права власності на житловий будинок загальною площею 451,90 кв.м, житловою площею 146,20 кв.м з надвірними будівлями: огорожа літ " 1-4", каналізаційна яма літ. "Я", розташований за адресою: [ADDRESS], до громадянина [PERSON]; визнати недійсним свідоцтво № 26 від 16.01.2014 року, видане Приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON] громадянину [PERSON]; застосувати наслідки недійсності правочину шляхом витребування у [PERSON] нерухомого майна - житлового будинку загальною площею 451,90 кв.м., житловою площею 146,20 кв.м з надвірними будівлями: огорожа літ " 1-4", каналізаційна яма літ. "Я" розташований за адресою: [ADDRESS] у власність [PERSON] шляхом визнання за нею права власності на житловий будинок загальною площею 451,90 кв.м., житловою площею 146,20 кв.м, з надвірними будівлями: огорожа літ " 1-4", каналізаційна яма літ. "Я" розташований за адресою: [ADDRESS]; визнати недійсним правочин - акт про передавання права власності на куплене майно від 20.11.2013 року, щодо переходу права власності на земельну ділянку загальною площею 1387 кв.м, розташовану за адресою: [ADDRESS], до громадянина [PERSON]; визнати недійсним свідоцтво № 29 від 16.01.2014 року, видане Приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON] громадянину [PERSON]; застосувати наслідки недійсності правочину шляхом витребування у [PERSON] нерухомого майна - земельної ділянки загальною площею 1387 кв.м, розташованої за адресою: [ADDRESS] у власність [PERSON] шляхом визнання за нею права власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS]; зобов'язати Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області зареєструвати у Державному реєстрі прав записи про реєстрацію накладення заборони відчуження та іпотеки на нерухоме майно - житловий будинок загальною площею 451,90 кв.м, житловою площею 146,20 кв.м з надвірними будівлями: огорожа літ "1-4", каналізаційна яма літ. "Я" та земельну ділянку загальною площею 1387 кв.м, які розташовані за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначає, що 25.04.2008 р. між ВАТ ВТБ Банк, правонаступником якого є ПАТ «ВТБ БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №080Ф-ІК4 згідно з яким останній наданий кредит в розмірі 36000 доларів США з кінцевим терміном повернення 25 квітня 2028 року. Згідно умов кредитного договору [PERSON] зобов'язалася щомісячно, у встановлені договором строки, здійснювати повернення частини кредиту та сплачувати нараховані відсотки за використання кредиту у розмірі 13,5 % річних. 25 квітня 2008 року з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між [PERSON] (Іпотекодавець) та ПАТ «ВТБ БАНК» (Іпотекодержатель) укладений іпотечний договір № 080Ф-ІК4/г1, згідно якого Іпотекодавець надав Іпотекодержателю в іпотеку житловий будинок загальною площею 451,90 кв. м., житловою площею 146,20 кв. м з надвірними будівлями: огорожа літ «1-4», каналізаційна яма літ. «Я», та земельну ділянку загальною площею 1387 кв.м, розташовані за адресою: [ADDRESS]. Пунктом 4.2. Іпотечного договору встановлено, що у разі невиконання Позичальником зобов'язань за Кредитним договором та /або невиконання зобов'язань за цим договором Іпотекодержатель має право достроково стягувати наданий кредит незалежно від встановленою строку виконання зобов'язання та задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Пунктом 4.1. Іпотечного договору встановлено, що за рахунок предмета іпотекі Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за кредитним договором у повному обсязі, включаючи сплату основної суми боргу, неустойки, процентів та інших платежів, витрат завданий порушенням основного зобов'язання та/або цього договору іпотеки. Станом на сьогоднішній день іпотечний договір ніким не оспорений, не визнаний недійсним. Кредитні зобов'язання також є невиконаними та не припиненими, тож, основне зобов'язання не є припиненим. Станом на 15.09.2014 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ «ВТБ БАНК» за кредитним договором №080Ф-ІК4 від 25.04.2014 року, складає 10695700 (десять мільйонів шістсот дев'яносто п'ять тисяч сімсот) гривень 29 копійок. У вересні 2014 року ПАТ «ВТБ БАНК» стало відомо, що майно, яке перебуває в іпотеці ПАТ «ВТБ БАНК», а саме: житловий будинок загальною площею 451,90 кв. м., житловою площею 146,20 кв. м. з надвірними будівлями: огорожа літ «1-4», каналізаційна яма літ. «Я» та земельну ділянку загальною площею 1387 кв.м, розташовані за адресою: [ADDRESS], 20.11.2013 року відчужено громадянину [PERSON] на аукціоні, який ніяким чином не пов'язаний з реалізацією предмета іпотеки відповідно до приписів Закону України «Про іпотеку». Зазначений аукціон проводився на виконання постанови господарського суду Харківське області від 14 жовтня 2013 року по справі №922/3622/13, якою Повне товариство «[PERSON] та [PERSON]» визнане банкрутом та відкрито у відповідності до ст.ст. 41-48 Закону України «Про відновленню платоспроможності боржника та визнання його банкрутом» ліквідаційну процедуру, ліквідатором зазначеної юридичної особи призначено [PERSON] Позивач зазначає, що ПАТ «ВТБ БАНК» не надавало кредитних коштів Повному товариству «[PERSON] та [PERSON]», ніякими зобов'язальними правовідносинами з ним не пов'язане, у зв'язку з чим ліквідатор [PERSON] відчужила майно, яке перебуває в іпотеці ПАТ «ВТБ БАНК», зняла обтяження, які на час відчуження були зареєстровані відповідно до закону в реєстрі обтяжень, не повідомивши про це іпотекодержателя та не отримавши його згоду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позові. Відповідач [PERSON] надала письмові заперечення проти позову (а.с. 91-93), в яких вважає позовні вимоги необґрунтованими і зазначає, що реалізація будинку та земельної ділянки [PERSON] проведена у відповідності до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», яким не передбачено отримання згоди іпотекодержателя на відчуження майна, та під контролем господарського суду Харківської області. Вимоги статті 9 Закону України «Про іпотеку» та ч. 2 ст. 586 ЦК України щодо отримання дозволу іпотекодержателя на розпорядження іпотечним майном стосуються тільки іпотекодавця. У судовому засіданні представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] проти позову заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях, просив у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Треті особи - приватний нотаріус [PERSON] і Товарна біржа «Ресурс-інформ», у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності. Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини. 25.04.2008 р. між ВАТ ВТБ Банк, правонаступником якого є ПАТ «ВТБ БАНК», та [PERSON] укладено кредитний договір №080Ф-ІК4, згідно з яким останній наданий кредит в розмірі 36000 доларів США з кінцевим терміном повернення 25 квітня 2028 року (а.с. 18-22). 25 квітня 2008 року з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між [PERSON] (Іпотекодавець) та ПАТ «ВТБ БАНК» (Іпотекодержатель) укладений іпотечний договір № 080Ф-ІК4/г1, згідно якого Іпотекодавець надав Іпотекодержателю в іпотеку житловий будинок загальною площею 451,90 кв. м., житловою площею 146,20 кв. м з надвірними будівлями: огорожа літ «1-4», каналізаційна яма літ. «Я», та земельну ділянку загальною площею 1387 кв.м, розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 28-30). Згідно з розрахунком суми заборгованості (а.с. 32-37), [PERSON] станом на 15.09.2014 року має заборгованість перед позивачем в розмірі 10 695 700 (десять мільйонів шістсот дев'яносто п'ять тисяч сімсот) гривень 29 копійок. Постановою господарського суду Харківської області від 14 жовтня 2013 року у справі № 922/3622/13 Повне товариство «[PERSON] та [PERSON]» визнано банкрутом та відрито ліквідаційну процедуру. Згідно з цієї постановою, з дня прийняття постанови підприємницька діяльність банкрута припиняється, строк виконання всіх грошових зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав; скасовуються арешти, накладені на майно боржника та інші обмеження щодо розпорядження майном боржника (в тому числі усі податкові застави, застави рухомого та нерухомого майна); накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається (а.с. 133-137). Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.11.2013 року (а.с. 129-132) роз'яснено резолютивну частину постанови господарського суду Харківської області по справі № 922/3622/13 від 14.10.2013 року: «арешти, накладені на майно, та інші обмеження щодо розпорядження майном учасників ПО «[PERSON] та [PERSON]»: [PERSON] та [PERSON], в тому числі, але не виключно, усі податкові застави, застави рухомого та нерухомого майна, підлягають скасуванню, накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном учасників ПО «[PERSON] та [PERSON]» [PERSON] та [PERSON] не допускається, майно учасників ПО «[PERSON] та [PERSON]» [PERSON] та [PERSON] підлягає включенню до ліквідаційної маси банкрута на підставі ст.ст. 52, 124 Цивільного кодексу України, ст.ст. 38, 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Згідно з протоколом № 3 проведення відкритих торгів у формі аукціону від 15.11.2013 року, переможцем аукціону з придбання земельної ділянки загальною площею 1387 кв.м за адресою: [ADDRESS], та житлового будинку загальною площею 451,90 кв.м, житловою площею 146,20 кв.м з надвірними будівлями: огорожа літ " 1-4", каналізаційна яма літ. "Я", за адресою: [ADDRESS], є [PERSON] (а.с. 127, 128). На підставі Свідоцтва від 16.01.2014 року № 29, виданого приватним нотаріусом [PERSON], [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 1387 кв.м, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с. 38, 39). На підставі Свідоцтва від 16.01.2014 року № 26, виданого приватним нотаріусом [PERSON], [PERSON] є власником житлового будинку загальною площею 451,90 кв.м, житловою площею 146,20 кв.м з надвірними будівлями: огорожа літ "1-4", каналізаційна яма літ. "Я", розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 40, 41). Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Частиною 1 статті 119 ЦК України передбачено, що повним є товариство, учасники якого відповідно до укладеного між ними договору здійснюються підприємницьку діяльність від імені товариства і солідарно несуть додаткову (субсидіарну) відповідальність за його зобов'язаннями усім майном, що їм належить. Згідно з частиною 1 статті 124 ЦК України, у разі недостатності у повного товариства майна для задоволення вимог кредиторів у повному обсязі учасники повного товариства солідарно відповідають за зобов'язаннями товариства усім своїм майном, на яке може бути звернене стягнення. Частиною 1 статті 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, зокрема, скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника; накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається; вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Частиною 2 статті 41 вказаного Закону передбачено, що ліквідатор з дня свого призначення, зокрема, продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом. Судом встановлено, що продаж належного [PERSON] спірного майна [PERSON] здійснено ліквідатором Повного товариства «[PERSON] та [PERSON]» у межах ліквідаційної процедури на підставі постанови господарського суду Харківської області від 14 жовтня 2013 року у справі № 922/3622/13 про визнання Повного товариства «[PERSON] та [PERSON]» банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. Продаж спірного майна, належного особисто [PERSON], в межах ліквідаційної процедури Повного товариства «[PERSON] та [PERSON]», здійснено ліквідатором відповідно до приписів статті 124 ЦК України, частиною першою якої визначено, що у разі недостатності у повного товариства майна для задоволення вимог кредиторів у повному обсязі учасники повного товариства солідарно відповідають за зобов'язаннями товариства усім своїм майном, на яке може бути звернене стягнення. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 26 червня 2013 року у справі № 6-58цс13, відчуження майна, переданого в іпотеку, під час проведення ліквідаційної процедури боржника здійснюється у порядку, визначеному Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Положеннями цього Закону не передбачено згоди іпотекодержателя на відчуження предмета іпотеки за договором, що укладається під час ліквідаційної процедури боржника, яка здійснюється в межах справи про банкрутство. Права третіх осіб на повернення майна не підлягають захистові шляхом задоволення позову до набувача майна з використанням правового механізму, установленого статями 215, 216 ЦК України. Такий захист можливий лише шляхом задоволення віндікаційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які дають право витребувати майно в набувача. Разом з тим, право на звернення до суду з віндікаційним позовом має власник майна. Отже, для реалізації майна, переданого в іпотеку, під час проведення ліквідаційної процедури боржника згода іпотекодержателя такого майна не потрібна, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що придбання відповідачем [PERSON] спірного майна є правомірним, а отже, позовні вимоги щодо визнання правочинів з придбання вказаного майна та свідоцтв про право власності на це майно недійсними і застосування наслідків недійсності правочинів задоволенню не підлягають. При цьому суд не бере до уваги доводи позивача про незаконність придбання [PERSON] спірного майна без згоди позивача на реалізацію вказаного майна, оскільки, як встановлено судом, реалізація спірного майна проведена не іпотекодавцем [PERSON], а ліквідатором Повного товариства «[PERSON] та [PERSON]», у зв'язку з чим приписи статті 9 Закону України «Про іпотеку» щодо обов'язкової згоди іпотекодержателя на відчуження іпотекодавцем предмета іпотеки порушені не були. Інші доводи позивача висновків суду про правомірність придбання [PERSON] спірного майна не спростовують.

Outcome: dismissed