Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача ТОВ «Радуга сіті ЛТД» про визнання майнових прав, мотивуючи свої вимоги тим, що між позивачами та відповідачем були укладені Попередні договори, посвідчені приватним нотаріусом. Відповідно до умов Договорів відповідач зобов'язався укласти договори купівлі-продажу (Основні договори) квартир у житловому будинку за адресою: [ADDRESS], а позивачі зобов'язалися прийняти та належним чином оплатити її вартість. За вказаними договорами позивачі сплатили частково вартість квартир, але до цього часу будівництво не завершено, відповідач свої зобов'язання за договорами не виконує. На підставі викладеного позивачі звертаються до суду з даним позовом, в якому просять суд: визнати за [PERSON] та [PERSON] в рівних частках майнове (речове) право на фактично оплачені квадратні метри у розмірі 19,172кв.м, що становить 93,169% від загальної площі однокімнатної квартири №(будівельний) 111-а, проектною площею 21,22кв.м, яка буде визначена згідно з вимірами суб'єктів господарювання, що здійснюють технічну інвентаризацію об'єктів нерухомого майна перед прийняттям в експлуатацію будинку, що знаходиться на 14 поверсі у секції № 8 будинку за адресою: [ADDRESS]. У судові засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, повністю підтримають позовні вимоги, просили задовольнити. Представник відповідача - ТОВ «Радуга сіті ЛТД» - в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи своєчасно сповіщений у встановленому законом порядку, а саме судовою повісткою, направленою рекомендованим листом за останньою відомою адресою місця знаходження та повідомлялись через офіційний веб-портал «Судова влада України». Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. У зв'язку з чим, суд вважає за необхідне розглянути справу без участі представника відповідача, виходячи з вимог ст.128 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши пояснення позивача, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені наступні факти та їм правовідносини. Судом встановлено, що 10.11.2015 між [PERSON] та [PERSON] та ТОВ "Радуга Сіті ЛТД" був укладений Попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Ляхар О.М. за реєстровим №2303. Відповідно до умов Договору Товариства зобов'язалось укласти договір купівлі-продажу (Основний договір) квартири у секції 8, поверх 14, будівельний № 111-а, кількість кімнат 1, загальна площа 21,22кв.м, у житловому будинку в [ADDRESS], а [PERSON] та [PERSON] зобов'язалися прийняти та належним чином оплатити її вартість. За умовами Попереднього договору виконання зобов'язання щодо укладання та виконання Основного договору повинно бути забезпечене шляхом укладання Сторонами договору про забезпечення виконання зобов'язань. Пунктом 2.1 договору про забезпечення виконання зобов'язань було визначено, що сума коштів в розмірі 257250,00грн, що вносяться [PERSON] та [PERSON] за Договором забезпечення, з розрахунком вартості одного кв.м. об'єкту 12500,00грн. Таким чином, сторони визначили, що на підтвердження зобов'язань щодо укладення Основного договору [PERSON] та [PERSON] повинні укласти з ТОВ "Радуга Сіті ЛТД" договір про забезпечення зобов'язань, за яким всі кошти, що будуть вноситися ними на рахунок Товариства, будуть зараховані у рахунок вартості квартири за Основним договором. Всього за період з 2015 року по 2016 року позивачами було сплачено на користь Товариства суму коштів у розмірі 239650,00грн, що зараховується як оплата 19,172кв.м - 93,169% вартості квартири, що підтверджується платіжними дорученнями. ТОВ "Радуга Сіті ЛТД" зобов'язувалося протягом третього кварталу 2016 року укласти з позивачами Основний договір, проте з боку Товариства жодних дій на виконання даних зобов'язань вчинено не було. Незважаючи на часткове виконання позивачами взятого на себе обов'язку щодо сплати вартості квартири, на даний час відповідач не уклав з ним Основний договір та не передав останнім квартиру за відповідним Актом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Статтею 190 ЦК України встановлено, що майном, як особливим об'єктом, вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживною річчю. Таким чином, майнові права визнаються речовими правами. Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 статті 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 202, 204 ЦК України правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. З урахуванням того, що згідно із ст. 626 ЦК України договором є домовленість, спрямована на виникнення, зміну та припинення прав та обов'язків, укладення з позивачкою Попереднього договору та Договору про забезпечення виконання зобов'язань є дією, спрямованою на набуття цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, і у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплатою неустойки і відшкодування збитків та моральної шкоди. Так, у позивачів у зв'язку з виконанням зобов'язання щодо сплати вартості квартири виникло право вимоги й оформлення права власності на квартиру шляхом укладання Основного договору, а у Товариства виникло право на отримання вартості квартири та кореспондуючий обов'язок укласти з позивачами Основні договори купівлі-продажу квартир та передати їх останнім за відповідним Актом приймання-передачі. Статтею 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" визначено, що майновими правами визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та права вимоги. Оскільки квартира є оплаченими позивачами об'єктами, які після завершення будівництва стають окремим майном, то до завершення будівництва об'єкту нерухомого майна, в якому знаходиться квартира, та прийняття його до експлуатації - позивачам належить не право власності на квартиру, а майнові права на цю квартиру. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачів є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь кожного з позивачів підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2396,50грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved