Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

В лютому 2014 року публічне акціонерне товариство "Мегабанк" (далі - ПАТ - "Мегабанк") звернулося до суду із зазначеною заявою, в якій просило ухвалити додаткове рішення в даній цивільній справі, яким визначити розмір кредитного боргу, на погашення якого необхідно звернути стягнення на предмет іпотеки. Зазначало, що рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 11 серпня 2009 року було часткового задоволено позов ПАТ "Мегабанк" і в рахунок погашення кредитного боргу звернуто стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок та земельну ділянку, площею 0,10 га, виділену для його обслуговування, розташовані в [ADDRESS]. Однак при ухваленні рішення суд не визначив суму боргу, на погашення якої необхідно звернути стягнення на предмет іпотеки, тому просив ухвалити про це додаткове рішення. В судовому засіданні представник ПАТ "Мегабанк" заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав та просив задовольнити. Відповідачі до судового засідання не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином. Суд, вислухавши пояснення представника заявника (позивача), дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В березні 2009 року ПАТ "Мегабанк", яке в той час мало статус відкритого акціонерного товариства, звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про дострокове розірвання кредитного договору, стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 11 серпня 2009 року позов був задоволений частково: - достроково розірвано договір кредиту № 71/2007 від 6 квітня 2007 року, укладений між ПАТ "Мегабанк" та [PERSON], - стягнуто солідарно заборгованість за цим кредитним договором в загальній сумі 196907 грн. 98 коп., яка складалася з боргу по тілу кредиту в сумі 178422 грн., боргу з несплачених відсотків за користування кредитом в сумі 13639 грн. 95 коп., штрафу в сумі 3767 грн. 63 коп. та пені в сумі 1078 грн. 40 коп.; - звернуто стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок та земельну ділянку, площею 0,10 га, виділену для його обслуговування, розташовані в [ADDRESS], В той же час, ухвалюючи рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд не визначив суму кредитного боргу, на погашення якого буде проводитися стягнення. Відповідно до положень ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки Крім того, за положення ст. 39 цього ж Закону в рішенні суду про звернення стягнення на предмет іпотеки слід зазначити: - опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; - заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; - спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; - пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; - початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Цього в рішенні суду від 11 серпня 2009 року також не визначено. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. За такого суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення в справі, яким визначити зазначені вище положення при зверненні стягнення на предмет іпотеки. Під час провадження з розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення до суду надійшли заперечення представника [PERSON] - [PERSON], за якими він просив відмовити в задоволенні заяви в зв'язку з пропуском строку на ухвалення додаткового рішення, передбаченого ст. 220 ЦПК України. Суд не може прийняти до уваги дане заперечення, оскільки воно надано представником, який не має повноважень на представництво інтересів [PERSON] Суду була надана довіреність, видана [PERSON] на ім'я своєї дружини [PERSON], а також довіреність видана останньою на ім'я [PERSON]. В довіреності, виданій [PERSON] зазначено, що повірений має за нею право здійснити передоручення. Проте довіреність [PERSON] оформлена особистого від її імені та на представлення її прав та інтересів, а не на представлення інтересів [PERSON] Тобто за цією довіреність [PERSON] є представником [PERSON], а не її чоловіка. Між тим, суд зазначає, що строк для ухвалення додаткового рішення не пропущено. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення суду. Згідно із Законом України «Про виконавче провадження», як діючій редакції (ст. 23), так і в редакції, яка мала місце на час оформлення виконавчого документу (ст. 22), строк пред'явлення виконавчого документу переривається пред'явленням документу до виконання. За матеріалами, наданими представником ПАТ «Мегабанк» та матеріалами справи виконавчий лист щодо звернення стягнення на предмет іпотеки був оформлений за дії редакції Закону України «Про виконавче провадження», яка визначала строк пред'явлення рішення суду до виконання три роки (ст. 21). Даний виконавчий лист був поданий до органу державної виконавчої служби в 2009 році, але був повернути 21 січня 2013 року. Повторно він був пред'явлений до виконання 5 квітня 2013 року, але постановою державного виконавця від 9 квітня 2013 року було відмовлено у відкритті провадження в зв'язку з відсутністю в резолютивній частині інформації про суму стягнення, на погашення якої необхідно звернути стягнення на предмет іпотеки. Таким чином виконавчий документ був поданий до виконавчої служби в межах трирічного строку і після його пред'явлення строк переривався та починав текти заново. Враховуючи викладене,

Outcome: approved