Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

21 квітня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив про розірвання шлюбу, зареєстрованого з відповідачкою 19 травня 2012 року, вказавши на неможливість подальшого збереження сім'ї. Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 28 квітня 2015 року сторонам у справі надавався час на примирення, строком на три місяці. 04 серпня 2015 року провадження у справі поновлено. У судове засідання позивач не з"явився. Письмово просив про розгляд справи у його відсутність та наполягав на розлученні. Відповідачка позовні вимоги визнала. Причиною розпаду сім"ї вказала подружню зраду чоловіка, який створив нову фактичну сім"ю влітку 2014 року. Підтвердила про взаємну втрату їх подружжям почуттів, що слугували основою шлюбного союзу, а також те, що з липня 2015 року вона підтримує фактичні шлюбні відносини з іншим чоловіком. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Подружжя юридично зареєструвало шлюб 19 травня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області, про що вчинено актовий запис №23 і видано свідоцтво про шлюб [NUMBER] (а.с.5). Згідно записів у свідоцтві про народження [NUMBER] сторони у справі є батьками малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідачка ствердила, що вони з чоловіком проживають окремо понад один рік, чого не заперечував і позивач у своїх поясненнях, наданих у судовому засіданні 28 квітня 2015 року. Між сторонами мають місце сімейні правовідносини. У порядку ст.110 СК України позивач пред'явив позов про розірвання шлюбу. В силу ст.112 СК України та відповідно до п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року за №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" за заявлення позову одним з подружжя про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді справи суд встановив, що подружжя спільно не проживають тривалий час, припинивши остаточно шлюбні стосунки восени 2014 року. Причиною розпаду сім'ї слугувала втрата почуттів, що були основою їх союзу, постійні сварки через недовіру і ревнощі. Обидві сторони заявили, що не бажають продовжувати сімейні відносини, у кожного з них склалися нові фактичні шлюбні відносини. Подружжям вирішено питання поділу майна, визначення місця проживання дитини та її утримання батьком. Враховуючи встановлені обставини та категоричність позиції сторін, суд рахує недоцільним, відповідно до ст.111 СК України, прийняття мір до збереження сім'ї, наданням додаткового часу на примирення, оскільки на розлученні наполягає позивач і відповідачка показала, що мір жо збереження сім"ї вони у наданий на примирення час не приймали. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін за створення інших фактичних сімей, а також інтересам їх дитини за можливого негативного впливу на стан психологічного здоров"я за подальшого проживання у сім"ї, де батьки постійно сваряться та проявляють один до одного неповагу. На підставі викладеного, ухвалює про задоволення позовних вимог. У порядку ст.113 СК України суд утверджує право відповідачки після розірвання шлюбу надалі іменуватися шлюбним прізвищем. Суд вирішує про розподіл судових витрат за ст.ст.79,88 ЦПК України.

Outcome: approved