Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , мотивуючи його тим, що 18 липня 2015 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрували у виконавчому комітеті Стрибізької сільської ради Червоноармійського району Житомирської області, актовий запис №2. Під час шлюбу у них народилося двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На даний час діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. З відповідачем вони прожили у шлюбі близько 5 років, вели спільне господарство та будували сімейні відносини. Все вказане стосується початку їх спільного життя, але вже близько декількох місяців вони разом не проживають та не можуть виконувати сімейні обов"язки, постійно сперечаються. Сварки та скандали неодноразово відбувалися в присутності їх малолітніх дітей. [PERSON] не бере участі у вихованні та утриманні спільних дітей, не цікавиться станом їхнього здоров"я та матеріально не підтримує. Дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального їх розвитку. Такий рівень вона одна не зможе забезпечити, тому батько, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти. Відповідач інших осіб на утриманні не має, працездатний, періодично отримує дохід, його стан здоров"я дозволяє працювати. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред"явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття та судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою судді від 17.12.2020 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 12 годину 00 хвилин 06 січня 2021 року, яке було відкладено на 11 год. 26 січня 2021 року. Позивач та її представник за довіреністю [PERSON] у судове засідання не з`явилися, надали суду письмові заяви, в яких просять розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Відповідач у судові засідання, призначені на: 06.01.2021 та 26.01.2021 не з"явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується відстеженнями поштових відправлень рекомендованих листів про вручення судових повісток та копії позовної заяви з доданими копіями документів, які [PERSON] отримав особисто 29.12.2020, 08.01.2021. Відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. З викладених обставин суд вирішує справу у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України, з повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, з ухваленням заочного рішення на підставі ст.280 ЦПК України, оскільки позивач та її представник не заперечують проти такого вирішення справи. У відповідності до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, з наступних підстав. Як передбачено ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ст.ст.15, 16 ЦК України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено та вбачається з копій свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] від 01 грудня 2015 року та серії [NUMBER] від 29 листопада 2018 року, що учасники справи являються батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.5-6). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18 липня 2015 року, виданого виконавчим комітетом Стрибізької сільської ради Червоноармійського району Житомирської області, учасники справи уклали шлюб 18 липня 2015 року, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено запис за №2 (а.с.7). Згідно довідки № 977 та довідки про склад сім"ї № 978 від 18.11.2020, виданих Стрибізьким старостинським округом №1 Курненської сільської ради Пулинського району Житомирської області, [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та має слідуючий склад сім"ї: уповноважений власник - [PERSON] , [INFO] , дочки - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та останні знаходяться на її утриманні (а.с.8-9). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 ч.3 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини, не залежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Як вбачається з п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15.05.2006, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При прийнятті рішення суд враховує те, що учасники справи не досягли угоди щодо добровільної сплати аліментів, позивач не працює, джерел доходів не має, відповідач за станом здоров`я є працездатним, інших утриманців не має, може надавати таку допомогу, а тому приходить до висновку про задоволення позову та вважає стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.12.2020 і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів неповнолітньої дитини, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. При зверненні до суду позивача звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує його з відповідача в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved