Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними. На обґрунтування позовних вимог позивач в заяві зазначила, що вона є членом спілки власників корів "Мілка". 17.08.2007 року, на підставі розпорядження голови Баштанської районної державної адміністрації від 13.12.2004 року №983-р та 16.11.2006 року №661-р між Баштанською районною державною адміністрацією та спілкою власників корів "Мілка" в особі голови спілки [PERSON] був укладений договір оренди земельних ділянок загальною площею 333.0 га (кадастрові номери: [NUMBER]), що знаходяться за межами населеного пункту на території Явкинської сільської ради Баштанського району Миколаївської області. Дані земельні ділянки використовувались спілкою власників корів "Мілка" з цільовим використанням для утримання худоби - сінокосіння, випасання та вирощування кормів. 14.04.2014 року першим заступником голови Баштанської районної державної адміністрації винесено розпорядження за №141-р про дострокове розірвання за згодою сторін договору оренди землі від 17.08.2007 року, тим самим, на думку позивача, порушив права спілки власників корів "Мілка" як землекористувача. 24.03.2017 року першим заступником голови Баштанської районної державної адміністрації прийнято розпорядження за №112-р про скасування вищевказаного розпорядження від 14.04.2014 року за №141-р "Про дострокове розірвання за згодою сторін договору оренди землі сільськогосподарського призначення для сінокосіння, випасання та вирощування кормів худоби на території Явкинської сільської ради Баштанського району Миколаївської області. 04.11.2015 року вказані земельні ділянки були передані в оренду відповідачу [PERSON] на підставі договорів, укладених між Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області та [PERSON], згідно яких останній було передано в оренду земельні ділянки загальною площею 207.7701 га кадастровий номер: [NUMBER] та 68.7736 га кадастровий номер: [NUMBER], строком на 15 років, без відома спілки власників корів "Мілка" та, на думку позивача, з порушенням законодавства. Позивач вважає, що укладання вказаних договорів оренди землі від 04.11.2015 року мало місце з порушенням вимог законодавства, а саме положень Закону України "Про оренду землі" та Земельного кодексу України, оскільки договори не містять істотних умов щодо індексації, строків та умов платежу і розрахунку, порядку внесення та перегляду орендної плати, відповідальності за її несплату та передача в оренду земельних ділянок державної власності здійсненна поза процедурами проведення аукціону та земельних торгів. Позивачем також мало місце подання до суду заяви про уточнення позовних вимог, із змісту якої слід, що позивач обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що вищевказаний договір оренди земельних ділянок загальною площею 333.0 га від 17.08.2007 року був розірваний на підставі угоди від 14.04.2014 року, яку від імені спілки власників корів "Мілка" підписав [PERSON], який не мав на це повноважень, оскільки його не обирали на посаду голови спілки. А тому на підставі вищевикладеного позивач просила ухвалити рішення, яким визнати недійсними вищевказані договори оренди землі, укладені 04.11.2015 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області та [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області заперечував проти задоволення позову посилаючись на те, що передача даних земельних ділянок [PERSON] здійснювалась в межах повноважень даного управління та у спосіб, визначений Конституцією України та законами України, зміст договорів відображає всі необхідні істотні умови, обов'язкові для даних договорів, також те, що позивач не мала підстав для звернення до суду з даним позовом. Крім того, зазначив, що передача земельних ділянок [PERSON] здійснювалась за відсутності конкурентних засад (без проведення земельних торгів) відповідно до вимог ч.2 ст. 134 ЗК України, а саме для ведення фермерського господарства. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечував проти задоволення позову посилаючись на те, що укладання 04.11.2015 року вищевказаних договорів оренди земельних ділянок здійснювалось згідно чинного законодавства, що діяло на той час, умови договорів містять всі істотні умови, а також те, що позивач не мала підстав для звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник третьої особи спілки власників корів "Мілка" вважала, що є достатні підстави для задоволення позову, оскільки угода від 14.04.2014 року про дострокове розірвання за згодою сторін оренди земельних ділянок загальною площею 333.0 га від 17.08.2007 року є незаконною, оскільки дану угоду від імені спілки власників корів "Мілка" підписав [PERSON], який не мав на це повноважень. За таких умов подальше укладення договорів 04.11.2015 року щодо даних земельних ділянок представник третьої особи вважає незаконним, з урахуванням також того, що умови даних договорів не відповідають чинному законодавству. Заслухавши учасників процесу, дослідивши наявні у справі матеріали (копіюрозпорядження Баштанської районної державної адміністрації №141-р від 14.04.2014 року; копіюрозпорядження Баштанської районної державної адміністрації №112-р від 24.03.2017 року; копію договорів оренди землі від 04.11.2015 року; копію статуту спілки власників корів "Мілка"; копію договору оренди землі від 17.08.2007 року; Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи; копію протоколу №3 загальних зборів членів спілки власників корів "Мілка" від 16.05.2015 року; копію ухвали Баштанського районного суду Миколаївської області від 15.05.2017 року; копію заяви голови спілки власників корів "Мілка" [PERSON] на ім'я голови Баштанської районної державної адміністрації від 07.04.2014 року), суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 17.08.2007 року між Баштанською районною державною адміністрацією та спілкою власників корів "Мілка" було укладено договір оренди землі, згідно умов якого останній було передано в оренду строком на 50 років земельні ділянки загальною площею 333,0 га (кадастрові номери: [NUMBER]). 07.04.2014 року головою спілки власників корів "Мілка" [PERSON] на адресу Баштанської районної державної адміністрації було подано заяву про дострокове розірвання вищевказаного договору оренди землі від 17.08.2007 року. 14.04.2014 року першим заступником голови Баштанської районної державної адміністрації винесено розпорядження за №141-р про дострокове розірвання за згодою сторін договору оренди землі від 17.08.2007 року. 24.03.2017 року першим заступником голови Баштанської районної державної адміністрації винесено розпорядження за №112-р про скасування вищевказаного розпорядження від 14.04.2014 року за №141-р "Про дострокове розірвання за згодою сторін договору оренди землі с/г призначення для сінокосіння і випасання худоби на території Явкинської сільської ради Баштанського району Миколаївської області. Протоколом №3 загальних зборів членів спілки власників корів "Мілка" від 16.05.2015 року головою даної Спілки обрано [PERSON] 04.11.2015 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області та [PERSON] було укладено договори оренди землі, згідно яких останній було передано в оренду земельні ділянки загальною площею 207.7701 га кадастровий номер: [NUMBER] та загальною площею 68.7736 га кадастровий номер: [NUMBER], строком на 15 років. Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 15.05.2017 року було закрито кримінальне провадження №12015150140000350 по обвинуваченню [PERSON] за ст. 358 ч.1, 358 ч.4 КК України та звільнено від кримінальної відповідальності в зв'язку з закінченням строків давності по фактам підроблення у лютому 2014 року протоколу зборів спілки власників корів "Мілка" від 10.01.2014 року, в який [PERSON] вніс завідомо недостовірні відомості про обрання його головою правління Спілки та передачі його всіх повноважень та внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо керівника громадської організації спілки власників корів "Мілка". Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). В свою чергу ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Згідно ч. 2 ст. 16 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України або за результатами аукціону. В свою чергу ч.2 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Наявні в матеріалах справи копії договір оренди землі від 04.11.2015 року (а.с.7-9, 10-12) свідчать про наявність у них умов щодо орендної плати, її розміру, способу розрахунків. Разом з тим, вищевказані договори не містять достатніх умов щодо умов розрахунків, строків та порядку внесення орендної плати. Також договори не містять умов щодо порядку перегляду розміру орендної плати (враховуючи, що договори лише містять підстави, за яких здійснюється такий перегляд, однак процедури самого порядку не наводить) та відповідальності за її несплату (враховуючи, що договори не містять конкретних та чітких розмірі пені за невнесення орендної плати). Необхідність задоволення позову також обумовлена винесеним Баштанським районним судом Миколаївської області 15.05.2017 року рішенням (ухвалою) відносно [PERSON] в рамках кримінального провадження №12015150140000350 по обвинуваченню останнього за ст. 358 ч.1, 358 ч.4 КК України по фактам підроблення у лютому 2014 року протоколу зборів спілки власників корів "Мілка" від 10.01.2014 року, в який [PERSON] вніс завідомо недостовірні відомості про обрання його головою правління Спілки та передачі його всіх повноважень та внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо керівника громадської організації спілки власників корів "Мілка". В свою чергу, заперечення відповідачів стосовно того, що позивач не мала підстав для звернення до суду як член спілки власників корів "Мілка", суд не приймає до уваги, враховуючи, що участь у розгляді даної справи одночасно приймала позивач [PERSON] як член даної Спілки, так і сама Спілка в якості третьої особи, тобто захист прав та інтересів позивача здійснювалось з одночасним захистом прав та інтересів самої Спілки. Суд також вважає безпідставними доводи представника відповідача Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області стосовно того, що передача земельних ділянок [PERSON] здійснювалась за відсутності конкурентних засад (без проведення земельних торгів) оскільки передавалась для ведення фермерського господарства. Дана умова передбачена в договорах (п.13). Зміст ст.ст. 1,2,3 Закону України "Про фермерське господарство" передбачає, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім'ї, відповідно до закону. Фермерське господарство має найменування та може мати печатки. Фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа або фізична особа - підприємець. Фермерське господарство, зареєстроване як юридична особа, діє на основі Статуту. Аналіз наведених норм свідчить, що суб'єктами фермерського господарства можуть бути лише юридична особа або фізична особа - підприємець. Проте, із змісту договір оренди землі від 04.11.2015 року (а.с.7-9, 10-12) вбачається, що відповідач [PERSON] діяла під час їх укладання як фізична особа. Сукупність досліджених судом обставин свідчить, що передача в оренду вищевказаних земельних ділянок останній здійснювалось з порушенням вимог ЗК України та Закону України "Про оренду землі" та зміст вищевказаних договорів оренди землі суперечить даним правовим актам, а тому суд вважає, що наявні достатні підстави для задоволення позову. Відповідно до вимог ст. ст. 88 ЦПК України, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд приходить до висновку необхідності стягнення з відповідачів на користь позивача витрат по оплаті судового збору в сумі по 640 грн., з кожного.

Outcome: approved