Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані освітні послуги, обґрунтовуючи тим, що між Національним фармацевтичним університетом(НФаУ), в особі ректора Черних В.П., та відповідачем було укладено Договір № ДФФ-71 від 14.08.2014 року про підготовку фахівця за освітньо-кваліфікаційним рівнем «спеціаліст» за спеціальністю «Фармація», денної форми навчання, строком на 4 роки, згідно з яким Виконавець зобов`язується за рахунок коштів Замовника здійснити освітню підготовку Студента для отримання освітньо-кваліфікаційного рівня «спеціаліст» за спеціальністю «Фармація». Наказом ректора університету №298 від 12.08.2014 року відповідача було зараховано на денну форму навчання 1 курсу (1 семестр) 2014/2015 навчального року, за спеціальністю «Фармація». Строк підготовки студента становив 4 роки. Загальна вартість послуги за підготовку фахівця становила 53880,00 грн. Розмір плати в розрахунку на один навчальний рік(10 місяців) становив 13470,00 грн., тому кожного місяця замовник повинен був сплачувати 1347,00 грн. На підставі наказу ректора №99-ст від 23.04.2018 року відповідача було відраховано за невиконання навчального плану та порушення умов контракту. Позивач свої обов`язки з надання освітніх послуг виконував належним чином. Відповідач належним чином не виконав свій обов`язок щодо сплати вартості наданих освітніх послуг за Договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 2334,80 грн. Остання плата освітніх послуг була здійснена 06.06.2017 року. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.06.2020 року відкрито провадження по справі в спрощеному порядку без повідомлення(виклику) сторін. Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог\~ст. 178 ЦПК України\~і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено. Відповідно до правил ч. 8ст. 178\~ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-IX, яким внесено зміни в тому числі до ЦПК України та продовжено строки в тому числі і передбачені ст. 178 ЦПК (подання відзиву), а тому строк дії продовжено до строку дії карантину. ЗУ «Про\~внесення змін\~до деяких\~законодавчих актів\~України щодо\~перебігу процесуальних\~строків під\~час дії\~карантину,\~встановленого Кабінетом\~Міністрів України\~з метою\~запобігання поширенню\~коронавірусної хвороби\~(COVID-19), процесуальні строки, які були продовжені відповідно до\~пункту 4\~розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України,\~пункту 3\~розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України,\~пункту 3\~розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)"\~№ 540-IX\~від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Відповідно до\~статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Відповідно до частини 1\~статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3\~статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1\~статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено\~статтею 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання. Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений\~статтею 16 Цивільного кодексу України, відповідно до приписів якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Судом встановлені наступні обставини та відповідні правовідносини. 14.08.2014 року [PERSON] уклав договір з Національним фармацевтичним\~університетом №ДФФ-71 про підготовку фахівця за освітньо-кваліфікаційним рівнем «спеціаліст» за спеціальністю «Фармація», строком на 4 роки. Згідно із витягом з наказу №99-ст від 23.04.2018 року, [PERSON] був відрахований з 23.04.2018 року за невиконання навчального плану та порушення умов контракту(несплата за навчання). НФаУ свої зобов`язання виконував в повному обсязі та забезпечував якість наданих послуг, відповідач [PERSON] свої обов`язки за договором стосовно оплати за надані послуги не виконав у повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 2334,80 грн., що підтверджується довідкою про сплату вартості навчання студента. Згідно із п.1 Договору, виконавець бере на себе зобов`язання здійснити за рахунок коштів замовника підготовку [PERSON] для отримання освітньо-кваліфікаційного рівня «спеціаліст» за спеціальністю «Фармація». Відповідно д п.3 Договору, замовник зобов`язаний своєчасно вносити плату за підготовку Студента в розмірах та у строки, що встановлюються цим Договором. Згідно п.5.2 Договору, загальна вартість послуги з підготовки Студента становить 53880,00 грн. З п.7.1 Договору вбачається, за невиконання або неналежне виконання зобов`язань цього договору сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Відповідно до ч.1\~ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Статтею 509 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~статті 610 ЦК\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.ст.525,526,530 ЦК України\~зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1ст. 625\~ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Виходячи з викладеного, враховуючи не надання відповідачем відзиву на позов з відповідними запереченнями, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Національного фармацевтичного університету підлягають задоволенню. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь банку підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2102,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved