Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

У серпні 2016 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на свою користь 25\~803,65 доларів США заборгованості по кредиту та процентам, 18\~031,82 грн пеня та 9\~875,63 грн. понесених позивачем судових витрат, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що між ПАТ «УрСиббанк» та [PERSON] 02 квітня 2008 року укладено договір № 11327409000 про надання споживчого кредиту в сумі 44\~000,00 доларів США, терміном по 02.04.2021 р., під 12,5% річних; за повернення всіх сум за кредитом поручився відповідач [PERSON]; умови повернення кредиту порушені та існуюча заборгованість відповідачами не погашена. У судовому засіданні представник позивача був відсутній, надав заяву про розгляд справи без його участі, просить суд задовольнити позовні вимоги. У разі повторної неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі про час і місце судового розгляду повідомлялися у встановленому порядку, до суду не зявилися вдруге. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених ст.157 цього Кодексу, у разі неявки в судове засідання однієї із сторін, про яких немає відомостей, що їм вручені судові повістки, або оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнані поважними. Неявка сторін, або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Враховуючи строки розгляду справи суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів [PERSON], [PERSON], оскільки вони належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи та без поважних причин повторно не зявилися в судове засідання, заперечень проти позову не надавали, заяви про розгляд справи у їх відсутності не надсилали. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог статей\~525,526,554,625,1054 Цивільного кодексу України\~зобовязання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, а також боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За кредитним договором, забезпеченим порукою, позичальник зобовязується повернути банку кредит та сплатити проценти у розмірі та на умовах, встановлених договором, а у разі невиконання цих зобовязань вони полягають і на поручителя, при цьому неможливість виконання грошових зобовязань не звільняє боржників від відповідальності. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що відповідно до п.п.1.1.,1.2.1. договору про надання споживчого кредиту №11327409000 від 02.04.2008 р. АКІБ "УкрСиббанк" (надалі - ПАТ "УкрСиббанк") надав відповідачу [PERSON] кредит у вигляді грошових коштів в іноземній валюті у розмірі 44000,00 доларів США зі сплатою 12,50% річних, з кінцевим строком повернення кредиту 02 квітня 2021р. (а.с.23-27). Згідно виписки з 02.04.2008р. по 04.04.2008р. банком були виконані свої зобов`язання, перераховано суму кредиту у розмірі 44 000 доларів США. (а.с. 22). Відповідно до п.2.1. Договору кредиту у забезпечення виконання зобов`язань позивальника ([PERSON]А.) за даним договором банком приймається порука [PERSON]. Згідно п.4.2. Договору кредиту Відповідач ([PERSON]А.) зобов`язався погашати кредит та сплачувати нараховані проценти шляхом сплати ануїтетних платежів, розмір яких встановлений згідно із п.1.2.2. на рахунок, вказаний в пункті 1.2.2. даного договору. Відповідно до п.8.1. Договору кредиту за порушення позичальником термінів погашення будь - яких своїх грошових зобов`язань, передбачених договором та/або "кредитним договором", зокрема термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в наступному порядку, а саме в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражається у гривні; в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті; пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, але в будь - якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування. При цьому банк може використати таке право на застосування пені, починаючи з 32 календарного дня, рахуючи з дати порушення позичальником терміну виконання свого грошового зобов`язання, передбаченого договором та/або "Кредитним договором". Згідно п.1.1. Договору поруки №194076 від 02.04.2008р. (а.с.21) Поручитель ([PERSON]) зобов`язується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов`язань перед кредитором (позивачем по справі), що виникли з №11327409000 від 02.04.2008р., укладеного між Кредитором та Боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Пунктом 1.3. Договору поруки встановлено що [PERSON] відповідає перед АКІБ "УкрСиббанк" у тому ж обсязі, що і [PERSON], за всіма зобов`язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Згідно п.1.4. Договору поруки відповідальність поручителя ([PERSON]М.) та боржника ([PERSON]А.) є солідарною. В подальшому 04.04.2008р. між позивачем та відповідачем ([PERSON]А.) було укладено договір №1 про внесення змін та доповнень до кредитного договору, відповідно до якого викладено в іншій редакції п.2.1. Договору, в частині забезпечення виконання зобов`язань позичальника банком приймається окрім поруки також застава нерухомості - житлового будинку, що складається з трьох кімнат, загальною площею 160,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Перемоги, буд. 21-А, та є власністю [PERSON] (а.с. 27). У зв`язку з невиконанням відповідачами умов договору позивачем було направлено вимоги до відповідачів за №30-12/32765 від 21.03.2016р., №30-12/32764 від 21.03.2016р. про сплату заборгованості у розмірі 2036,03 доларів США, а також у випадку несплати заборгованості на 32 день з дня отримання вимоги про сплату заборгованості по поверненню суми кредиту у повному обсязі у розмірі 24 734,11 доларів США. (а.с.19-20). Дані вимоги були направлені за адресами, вказаними у договорі кредиту, поруки, застави, які повернулись без вручення з відміткою пошти: "за закінченням терміну зберігання".(а.с. 16-18). Згідно п.12.1. Кредитного договору у випадку настання обставин, визначених у п.п.2.3., 4.9., 5.3., 5.5., 5.6., 5.8., 5.10., 8.4., 10.2., 10.4 цього Договору та направлення банком на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 31 календарного дня з дати одержання вищевказаного повідомлення (вимоги) від банку, вважати термін повернення кредиту таким що настав на 32 календарний день з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку, при цьому у випадку неотримання позичальником повідомлення (вимоги) в результаті зміни позичальником адреса, без попереднього про це письмового повідомлення банку чи у разі неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) банку з інших підстав протягом 40 календарних днів з дати направлення повідомлення (вимоги) банком, вважати термін повернення кредиту таким що настав на 41 календарний день з дати відправлення позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку. На час укладення спірного кредитного договору сторонами договору досягнуто згоди щодо валюти виконання грошового зобов'язання, яка відповідно до ст.533 та ст.1054 ЦК України є істотною умовою кредитного договору. Згідно розрахунку заборгованості позивача станом на 04.08.2016 року відповідач [PERSON] має заборгованість, яка становить 25803,65 доларів заборгованості по кредиту та процентам. Крім того, за умовами договору за прострочення зобовязань відповідачам нарахована пеня в розмірі 18\~031,82 грн за несвоєчасне погашення заборгованості, Зокрема,: заборгованість по кредиту 24\~734,11 доларів США, у тому числі прострочена - 3764,47 доларів США за строк з 02.04.2016 року по 04.08.2016 року; заборгованість по процентах- 1069,54 доларів США, у тому числі прострочена- 776,47 доларів США за строк 02.04.2016 по 01.08.2016 року; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами - 14\~374,42 грн. за строк з 05.08.2015 року по 04.08.2016 року; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами в сумі 3657,40 грн. за строк з 04.09.2015 року по 04.08.2016 року.(а.с.9-15) Відповідно до ч.3 ст.533\~ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Право на здійснення операцій в іноземній валюті, в тому числі і надання кредитів в іноземній валюті, передбачено\~ст.533 ЦК України,\~Законом України "Про банки і банківську діяльність",\~Декретом Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю",\~Постановою НБУ №200 від 30.05.2007року Про затвердження Правил використання готівкової іноземної валюти на території України та внесення змін до деяких нормативно-правових актів НБУ, іншими нормативно-правовими актами, що регулюють діяльність банків. Як свідчать матеріали справи, на час укладення кредитного договору банк мав необхідний обсяг повноважень (банківську ліцензію на право здійснювати банківські операції, в тому числі щодо розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, та письмовий Дозвіл на право здійснювати операції з валютними цінностями) для здійснення кредитування в іноземній валюті, використання якої при здійсненні кредитних операцій (в кредитних зобов'язаннях) було передбачено чинним на час укладення даних договорів законодавством. Сторони кредитного договору досягли згоди щодо валюти виконання грошового зобов'язання та виразили її в доларах США, та дана домовленість сторін, відповідно до ст.533,ст.1054 ЦК України, є істотною умовою кредитного договору. Відповідно до правової позиції Верховного суду України, яка була висловлена за результатами розгляду справи №6-190цс15, слід врахувати наступне.\~Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 2 3акону України «Про банки і банківську діяльність» кошти є грошима в національній або іноземній валюті чи їх еквівалент; у статтях\~47\~та\~49\~цього\~Закону\~визначені операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Ці кредитні операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу. Законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ст.192 ЦК України). Відповідно до\~ст.533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Такий порядок встановлено\~Декретом КМУ "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19.02.1993року №15-93, статтею 5 якого визначено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2\~ст.5 цього Декрету. У зв'язку з наведеним вище слід дійти висновку про те, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима. 16 жовтня 2011 року вступив у силу\~ЗУ від 22.09.2011р. №3795-V1 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг", згідно з яким частину першу статті 11 3акону України «Про захист прав споживачів» було доповнено абзацом третім, відповідно до якого надання (отримання) споживчих кредитів в іноземній валюті на території України забороняється. Кредитний договір укладено сторонами 22.04.2008 року. На час укладення цього кредитного договору\~ЗУ "Про захист прав споживачів" не передбачав заборони на надання споживчих кредитів в іноземній валюті. Відповідно до правової позиції Верховного суду України у справі 6-145цс14, яка є обов'язковою для застосування судами України: Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Позичальник, при належній завбачливості, міг, виходячи з динаміки зміни курсів валют та її девальвації, передбачити в момент укладення договору можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти, враховуючи і можливість отримання кредиту в національній валюті. Відповідачі добровільно погодились на укладення спірних правочинів, а отже, не вважали їх несправедливими. \~\~\~\~\~\~ З огляду на те, що банк розміщує залучені кошти на власний ризик, то в кредитних договорах передбачено умови повернення кредитних кошти в тій валюті, що і кредит. Такі умови дозволяють банку належним чином виконувати свої зобов'язання перед вкладниками у відповідності до чинного законодавства. Отже, встановлені фактичні обставини свідчать про порушення договірних прав позивача, а тому на їх захист з відповідачів підлягають стягненню неповернені кредитні суми, заборговані відсотки, з урахуванням чого позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. В частині стягнення пені у розмірі 18031,82 грн., нарахованої за період з 05.08.2015р. по 04.08.2016р., то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно довідок з Адресно - довідкового бюро станом на 22.08.2016р. відповідачі зареєстровані у м. Ізюмі. [PERSON] входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015р. При таких обставинах, зважаючи на те, що пеня нарахована за період, який пізніше 14 квітня 2014 року, та імперативну заборону на її стягнення, то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі\~ст.88 ЦПК України\~позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідачів понесені і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial