Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] (с. Новоселівка , Подільський район , Одеська область ), 11 вересня 2018 року звернулась до суду з позовом до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області (с. Куяльник, Подільський район, Одеська область) про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] в с. Новоселівка, Котовського району, Одеської області, помер її мати - [PERSON] , після смерті якої залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку з відповідними господарчими та спорудами по [ADDRESS] . Зазначає, що встановлений законом строк для прийняття спадщини вона пропустила через свою хворобу. Від спадкового майна не відмовлялась. За таких обставин, вона змушена звернутися до суду з метою захисту своїх прав. Вважає, що наведена вище причини пропуску строку прийняття спадщини є поважною. Позивачка у судове засідання не з`явилась. Надала заяву в якій просила справу розглянути у її відсутність та задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Надав заяву в якій просив справу розглянути у відсутність представника сільради. Проти заявлених вимог не заперечував. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що особи, якіберуть участь у справі в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Як вбачається з матеріалів, справи [INFO] у віці 75 років, в с. Новоселівка Подільського (до перейменування Котовського) району Одеської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 11 листопада 2005 року Новоселівською сільською радою Котовського району Одеської області (а.с. 9). Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження, копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 7,8). [PERSON] заповіт не складала, тому успадкування спадщини яка відкрилась після її смерті, має здійснюватися за законом. Термін на право подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після цього спадкодавця збіг 11 травня 2006 року. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] у шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подала, оскільки хворіла, про, що свідчить виписка із медичної карти амбулаторного ()стаціонарного хворого (а.с. 51-53). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцю з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. В п. 24 Постанови № 7 від 30 травня 2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування" Пленум Верховного Суду України дав розяснення, щовирішуючипитання про визначенняособідодаткового строку необхідновиходити з того, що поважними є причини, повязані з об"єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Стаття 17 Закону України "Про виконаннярішеннязастосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розглядісправи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі "Ільханпроти Туреччини" від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вказане, в сукупності з тим, що спадщина до цього часу ніким не прийнята, відумерлою у встановленому законом порядку не визнана, відповідач не заперечує проти задоволення позову, що з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та положень ст. 263 ЦПК України дає підстави суду дійти висновку, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини і їй слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Питання розподілу судових витрат між сторонами у справі судом не вирішується, оскільки таких вимог вони не заявляли.

Outcome: approved