Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

В квітні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просив стягнути на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди, внаслідок ушкодження здоров`я з ПАТ Криворізький залізорудний комбінат» надалі ПАТ «КЗРК» - 130 000,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог вказав, що він працював на підприємстві відповідача шахті «Гвардійська», виконував обов`язки заступника начальника дільниці. 03.04.1995 року при виконанні свої трудових обов`язків, отримав ушкодження у вигляді травми перелом відділів хребта. Травма відноситься до тяжких. Підприємством складено Акт №4 від 2906.04.1995 форми Н-1 «Про нещасний випадок». Причиною нещасного випадку стало падіння позивача. Внаслідок нещасного випадку [PERSON] втратив професійну працездатність, за останнім висновком МСЕК від 11.09.2019 року позивачу встановлено 20% втрати працездатності по трудовому каліцтву. В наслідок нещасного випадку, незалежно від часу, який пройшов з моменту травми в 1995 році, позивач відчуває біль в хребті. У зв`язку з ушкодженням здоров`я було порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки, він позбавлений можливості реалізувати свої звички та бажання. Постійно виникають складнощі у зв`язку з загальною слабкістю, втомою, болями. Позивач не може вести повноцінний образ життя, відчуває фізичні страждання, фізичну біль, обумовлену важкістю самопочуття та особливостями лікування, психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів, Все це постійно і негативно позначалось та позначається на сьогодні на душевному та фізичному стані. Ухвалою \~Жовтневого \~районного суду\~м.Кривого\~Рогу Дніпропетровської\~області \~від 27\~квітня 2021\~року було\~відкрито провадження\~у справі\~у порядку\~спрощеного позовного\~провадження без\~повідомленням сторін. \~ \~ \~ \~ Відповідачу ПАТ «КЗРК» було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідач ПАТ «КЗРК» скористався правом подання відзиву, відповідно до ст.178 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Представник відповідача ПАТ «КЗРК» в наданому суду відзиві на позовну заяву просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, зазначивши, що позивач не надав доказів завдання йому моральної шкоди, суду не надано доказів наявності вини відповідача спричинення йому підприємством моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я при виконанні трудових обов`язків. Оскільки [PERSON] в процесі виконання робіт не додержувався вимог нормативно-правових актів охорони праці, відповідно це стало причиною настання нещасного випадку. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено,\~що [PERSON] працював на підприємстві відповідача в 1995 році на посаді заступника начальника дільниці шахти Гівардійська. 03.04.1995 року з ним стався нещасний випадок при наступних обставинах: 03.04.1995 року о 13-20 годині після закінчення виконання завдання [PERSON] направився до стволу шахти. Під час руху по штреку в районі 167 осло горизонт 1039м він підсковзнувся на впав на спину. В наслідок чого був травмований. Підприємством було складено акт №4 про нещасний випадок на підприємстві ВП «Кривбасруда» шахти «Гвардійська», Форми Н-1 від 06.04.1995 року уповноваженою комісією було встановлено обставини, за яких стався нещасний випадок, встановлено осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, причини настання нещасного випадку тощо. \~ \~ \~ \~Відповідно до вищевказаного акту, встановлена причина нещасного випадку: необережність постраждалого при русі по пешехідному треку. Згідно висновку МСЕК від 16.12.2009 [PERSON] встановлена стійка втрата працездатності 5%, з повторним переоглядом 10.12.2011. За останнім медичним висновком МСЕК від 11.09.2019 року [PERSON] встановлено 20% втрати професійної працездатності в повторним переоглядом 10.09.2021. \~ \~ \~ \~Так, наявність трудового каліцтва у позивача також підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема наданими медичними виписками, з яких вбачається що він проходив стаціонарне\~\~лікування в закладах охорони здоров`я. Згідно зі\~ст.1172 ЦК України\~юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. \~ \~ \~ \~Статтею 43 Конституції України\~визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до\~ст.12 Закону України «Про охорону праці»\~відшкодування моральної шкоди провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Під моральною втратою потерпілого вважаються страждання, заподіяні працівникові внаслідок фізичного або психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків.\~\~\~\~ Згідно зі ст.\~264\~ЦПК України суд, під час ухвалення рішення, серед інших питань, вирішує які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до роз`яснень, які містяться в пунктах 114 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 р. N 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", відшкодування шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням його здоров`я від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, провадиться згідно із законодавством про страхування від нещасного випадку. Це законодавство складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, Закону України від 23 вересня 1999 р. N 1105-XIV "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", Закону України від 14 жовтня 1992 р. N 2694-XII "Про охорону праці", КЗпП України, а також законодавчих та інших нормативно-правових актів. Спори про відшкодування шкоди повинні вирішуватися за законодавством, яке було чинним на момент виникнення у потерпілого права на відшкодування шкоди. Право на відшкодування шкоди настає з дня встановлення потерпілому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності. Оскільки позивачу первинно висновком МСЕК встановлено стійку втрату професійної працездатності, у 1995 році по трудовому каліцтву, що надало йому право на відшкодування моральної шкоди роботодавцем, суд вважає, що до правовідносин сторін мають застосовуватися Правила відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров`я пов`язаним з виконанням ним трудових обов`язків, затверджені Постановою КМУ №472 від 23.06.1993 року. У відповідності до положень п.11 цих Правил, моральна шкода відшкодовується за заявою потерпілого про характер моральної втрати чи висновком медичних органів у вигляді одноразової грошової виплати або в іншій матеріальній формі, розмір якої визначається в кожному конкретному випадку на підставі: домовленості сторін (власника, профспілкового органу і потерпілого або уповноваженої ним особи); рішення комісії по трудових спорах; рішення суду. Розмір відшкодування моральної шкоди не може перевищувати двохсот мінімальних розмірів заробітної плати незалежно від інших будь-яких виплат. Згідно зі\~ст.\~440-1 ЦК України, в редакції 1963 року, моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування майнової шкоди. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків, але не менше п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Таким чином, згідно зі\~ст. 440-1ЦК України, в редакції 1963 року, було встановлено обмеження мінімального розміру відшкодування моральної шкоди - не менше п`яти мінімальних розмірів заробітної плати та максимального розміру відшкодування моральної шкоди, що не може перевищувати двохсот мінімальних розмірів заробітної плати\~(п. 11 Правил). Відповідно до ст. 3 Закону України "Про оплату праці", мінімальна заробітна плата - це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може провадитися оплата за виконану працівником місячну, а також погодинну норму праці (обсяг робіт). Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов`язковою на всій території України для підприємств усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників. Вищезазначені вимоги закону у поєднанні зі статтями 3 і 8\~Конституції України дають підстави для висновку про те, що у випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи, та враховувати засади розумності, виваженості й справедливості. Такий підхід цілком узгоджується з положенням ст.83\~ЦК України про те, що позовна давність не поширюється, зокрема, на вимоги, які випливають з порушення особистих немайнових прав, крім випадків, передбачених законом. Аналогічний правовий висновок міститься й у постановах Верховного Суду України № 6-156цс14, № 6-188цс14 та № 6-207цс14 від 24 грудня 2014 року. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.1\~ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.ч.1-4\~ст.153 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. Шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язана з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку (ст.173 КЗпП України). Відповідно до\~\~ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. В даному випадку позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодження здоров`я, яке призвело до\~\~втрати професійної працездатності позивача, та відповідно до ч.5\~\~ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом, а тому індексації не підлягає. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справи про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Також підлягають з`ясуванню, і піддержується факт заподіяння моральної шкоди чи фізичних страждань немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі оцінюється заподіяна моральна шкода.\~\~ З урахуванням викладених обставин справи, суд вбачає наявність спричинення позивачу моральної шкоди, яку повинен відшкодувати саме відповідач, як власник підприємства, який не створив працівнику безпечні умови праці, що призвело до ушкодження здоров`я позивача на виробництві та моральних страждань потерпілого. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. З урахуванням викладених обставин справи, суд вбачає наявність спричинення позивачу моральної шкоди, яку повинен відшкодувати саме відповідач, як власник підприємства, який не створив працівнику безпечні умови праці, що призвело до ушкодження здоров`я позивача на виробництві та моральних страждань потерпілого. Нещасний випадок з позивачем [PERSON] стався на ш.«Гвардійська», яка до теперішнього часу входить до складу ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», а тому на думку суду ПАТ «Кривбасзалізрудком» є належним відповідачем по справі. Згідно частин 1,3\~ст.13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог Посилання представника відповідача, що [PERSON] порушив вимоги законодавства про охорону праці, нещасний випадок стався із-за необережності прозивача є не обґрунтованою, тому що, що відповідач не забезпечив безпечних умов праці, відповідно до вимог\~ст. 13 Закону України «Про охорону праці», а тому є особою, яка несе відповідальність за відшкодування шкоди позивачу. При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд враховує обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних позивачу моральних страждань, стан його здоров`я, втрату професійної працездатності, істотність вимушених змін в життєвих стосунках, а також факт, який не оспорювався представником позивача, що провина в настанні нещасного випадку в певній мірі покладена й на позивача. \~ \~ \~ \~Встановлюючи розмір відшкодування [PERSON] моральної шкоди, в рамках заявлених позовних вимог, з врахуванням вказаних позивачем та встановлених судом обставин характеру спричиненої моральної шкоди та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути 80000,00 гривень, що буде співмірним з розміром заподіяної моральної шкоди. \~ \~ \~ \~ Відповідно \~ Закону України «Про судовий збір»\~передбачено, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин. На підставі\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача\~\~на користь держави у сумі 908,00 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial