Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача моральну шкоду завдану неправомірною бездіяльністю посадових осіб відповідача в розмірі 5000,00 гривень, витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00\~гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позивач, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-IV (далі Закон № 2262). Позивач, звернувся до\~Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки\~з питання направлення до ГУ ПФУ в Запорізькій області оновлену довідку про розмір його грошового забезпечення, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.91 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, які він отримував на момент звільнення з військової служби,для проведення перерахунку основного розміру пенсії. Позивач отримав лист від відповідача відповідно якого йому відмовлено\~у підготовці та направленні довідки, оскільки на це відсутні законні підстави. В подальшому Позивач звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду, яким було задоволено позовні вимоги про визнання дій відповідача протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Позивач зазначає, що своїми діями ЗОТЦК протягом року змушує його звертатись за свої правом, відстоювати, боротись з посадовими особами, яке держава йому повинна надавати відповідно до Закону. Позивач не має можливості зараз повноцінно працювати, оскільки всі ці фактори позначились на його сні, останній рік він страждає на безсоння, на фоні безсоння виникають сильні головні болі. Це поставило Позивача у незручне становище,оскільки він не може матеріально забезпечувати свою родину на тому ж рівні, який був в той час, оскільки більшу частину родинного доходу він повинен витрачати на послуги адвоката та на медикаменти, які на сьогоднішній день коштують дуже багато. Це додає йому багато неприємних відчуттів, заподіяло моральну шкоду. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 березня 2021 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Представника відповідача належним чином повідомлено про дату, час і місце розгляду справи через офіційний веб-портал судової влади України в мережі Інтернет\~за веб-адресою\~http://court.gov.ua/fair/sud0808, у судове засідання не з`явився, поважну причину неявки суду не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим, на підставі ч. 3\~ст. 223 ЦПК України\~справу розглянуто у його відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Згідно зі\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за вислугу років, яка призначена відповідно до\~Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ. При призначенні позивачу пенсії за вислугу років відповідно норм\~Закону № 2262\~здійснено розрахунок згідно норм чинного законодавства на той час із застосуванням премії та надбавок до основного розміру пенсії. Позивач звернувся із заявою до відповідача про надання оновленої довідки про розмір грошового забезпечення. Відповідачем позивачу надано відповідь, якою відмовлено у задоволенні заяви. Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з позовною заявою. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року позовні вимоги [PERSON] ( [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] ) до [INFO] ( [ADDRESS] , код ЄДРПОУ [NUMBER] ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність [INFO] щодо підготовки та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення [PERSON] станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ, положень постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 №704, з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру його пенсії. Зобов`язано Запорізький обласний військовий комісаріат підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нову довідку про розмір грошового забезпечення [PERSON] станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ, статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 №2011-XII, та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 №704, з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії [PERSON] . В іншій частині позовних вимог відмовлено. При цьому, у рішенні суд зазначив, що\~дії відповідача щодо відмови позивачу у видачі оновленої довідки про грошове забезпечення, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та премії, є протиправними. Натомість, з метою відновлення порушених прав позивача, наявні підстави для зобов`язання відповідача підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нову довідку про розмір грошового забезпечення із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру його пенсії. Звертаючись до суду з даним позовом, [PERSON] правовою підставою своїх вимог зазначив ст. 23 та 1167\~ЦК України. Так, відповідно до положень\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пунктах 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року №4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями ( бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні Отже, необхідними елементами складу цивільного правопорушення, як підстави деліктної відповідальності є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою винної особи. Відсутність хоча б однієї складової виключає обов`язок щодо відшкодування шкоди. Частиною 1\~статті 1167 ЦК України\~передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У\~ст. 1173 ЦК України\~закріплене правило про те, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Частинами 3, 5 та 6\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на ту обставину, що протиправність дій відповідача встановлена рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року. Однак, слід зазначити, що сам лише факт ухвалення цього рішення не може бути самостійною та достатньою підставою стверджувати про спричинення позивачеві моральної шкоди та не звільняє його від обов`язку надати докази на підтвердження наявності всіх необхідних елементів складу цивільного правопорушення, яке є підставою для відшкодування моральної шкоди. При вирішенні адміністративного спору суд виходив з того, що дії відповідача щодо не складання позивачу нової довідки про розмір його грошового забезпечення для перерахунку пенсії є неправомірними. Вказаним рішенням Запорізький окружний адміністративний суд, визнавши протиправними дії відповідача щодо не складання позивачу нової довідки про розмір його грошового забезпечення для перерахунку пенсії, зобов`язав Запорізький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нову довідку про розмір грошового забезпечення [PERSON] . Отже, цим судовим рішенням були відновлені порушені права позивача на видачу довідки про розмір грошового забезпечення. Заслуговує на увагу й та обставина, що визнання судом протиправними дій відповідача було зумовлене виключно порушенням\~Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. N 393 у зв`язку з помилковим тлумаченням чинного законодавства. Задовольняючи адміністративний позов [PERSON] , суд констатував факт порушення відповідачем вимог чинного законодавства, що регулює\~перерахунок пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". При цьому, враховуючи характер спірних правовідносин, вина заподіювача шкоди презюмується. Разом з тим, вказаних обставин недостатньо для відшкодування моральної шкоди, оскільки позивач зобов`язаний довести настання негативних наслідків у вигляді такої шкоди, її розмір та причинний зв`язок. В порушення вимог ст. 81 ЦПК України позивачем не доведено факт заподіяння йому моральної шкоди, наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та наслідками, зазначеними позивачем у позові. Позивачем не надано належних та допустимих доказів\~\~спричинення моральної шкоди у в розмірі 5000,00 гривень , а тому в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до п. 2 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:\~у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи вищенаведене, витрати на правову допомогу відповідно до положень ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача не підлягають, оскільки в задоволенні позову було відмовлено.

Outcome: dismissed