Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивований тим, що рішенням суду від 06.09.2016 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн, щомісячно, починаючи з 15.07.2016 до досягнення дитиною повноліття. Рішенням суду від 05.12.2016 розмір аліментів зменшено до 600 грн. Позивач зазначає, що на час ухвалення рішення суду від 05.12.2016 відповідач не працював та не мав постійного доходу, однак на даний час працевлаштувався та отримує такий дохід. Приймаючи до уваги вказані обставини, з метою забезпечення гармонійного розвитку дитини, позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати їх в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 17.08.2021 відкрито провадження за даним позовом, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяв, клопотань, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлено належним чином. За одночасного існування умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Рішенням суду від 06.09.2016, що 31.10.2016 набрало законної сили (а.с. 6) з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн, щомісячно, починаючи з 15.07.2016 до досягнення дитиною повноліття. Рішенням суду від 05.12.2016, що 15.12.2016 набрало законної сили (а.с. 7) розмір аліментів зменшено до 600 грн. Ухвалюючи дане рішення суд врахував, що позивач (батько дитини) неспроможний сплачувати аліменти в розмірі, визначеному рішенням суду від 06.09.2016, оскільки не працює, перебуває на обліку та потребує лікування. Відповідач працює у ТОВ "Зерно-Агротрейд" ВП "Хмільницький елеватор" з 20.07.2020 (а.с. 36). Вирішуючи даний спір суд керується наступними нормами. Положеннями ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, зміна матеріального стану платника аліментів може бути підставою для збільшення розміру аліментів. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Право вимагати зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених в ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що відповідач працевлаштувався, що свідчить про покращення його матеріального стану, а також те, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дітей, суд приходить до висновку про задоволення позову, що відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати - судовий збір в сумі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved