Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

ПАТ КБ "Надра" звернувся до суду з даною позовною заявою, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що 12.08.2005 року між ВАТ КБ "Надра" та [PERSON] був укладений кредитний договір №12/08/2005/840-КВ/59, згідно якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 12800 доларів США строком до 12.08.2025 року із сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у кредитному договорі. Відповідач своїх зобов'язань за договором кредиту не виконав і станом на 04.04.2014 року допустив заборгованість в розмірі 17088,20 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ (11,2232 грн. за 1 долар США) становить 191784,29 грн., яка складається з заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитом, комісії, а також пені, що нарахована у зв'язку з порушенням строку сплати ануїтетного платежу Для забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 12.08.2005 року між сторонами був укладений договір іпотеки, зареєстрований в реєстрі за №1738, предметом є квартира №17 житловою площею площею 34,3 кв.м., у будинку №19 по вул. Пролетарська в м.Бар Вінницької області. З 04.02.2011 07.04.2014 року банк здійснює фінансову діяльність як акціонерне товариство відкритого типа, згідно державної реєстрації статуту позивача у новій редакції найменування ВАТ КБ "Надра" змінено\~ на ПАТ КБ "Надра", яке є правонаступником АТ КБ "Надра". 07.04.2014 року позивачем направлено відповідачу вимогу щодо виконання ним взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, проте, на час складання позовної заяви\~ позивач їх не виконав. Представник позивача просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 12.08.2005 року №12/08/2005/840-КВ/59 в розмірі 17088,20 доларів США, що в еквіваленті становить 191784,29 грн., а також судових витрат та інших витрат, пов'язаних з виконанням постановленого судового рішення - звернути стягнення на предмет іпотеки згідно з договором іпотеки від 12.08.2005 року, зареєстрований в реєстрі за №1738, а саме: квартиру [ADDRESS], шляхом її продажу Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Надра" з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві на умовах та в порядку, викладеному в ст.38 Закону України "Про іпотеку" та наданням Публічному акціонерному товариству "Комерційний банк "Надра" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. (т.1, а.с.1-4). Ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 17.06.2014 року відкрито провадження в даній справі. Ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 17.08.2017 року з підстав неможливості утворити новий склад суду після задоволення заяви про відвід дану справу передано на розгляд до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області, до якого матеріали справи надійшли 11.09.2017 року. Ухвалою судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13.11.2017 року справу прийнято до свого провадження. 17.11.2017 року представник позивача ПАТ "КБ "Надра" подавав до суду письмову заяву про зміну позовних вимог та про призначення будівельно-технічної експертизи, згідно змісту якої просив звернути стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки від 12.08.2005 року, зареєстрований в реєстрі за №1738, а саме: квартиру №17, житловою площею 34,3 кв.м., по вул. Пролетарській, 19, в м.Бар Вінницької області, що належить [PERSON], в рахунок задоволення грошових вимог ПАТ "КБ "Надра" за кредитним договором від 12.08.2005 року №12/08/2005/840-КВ/59, яка складає 12714,86 дол. США заборгованості за тілом кредиту, нарахованими відсотками і комісією за користування кредитом, та 49082,87 грн. пені за порушення строку сплати ануїтетного платежу; встановити спосіб реалізації предмету іпотеки, а саме вказаної квартири, шляхом його продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, визначеною висновком судової будівельно-оціночної експертизи, яка буде проведена; призначити по справі судову будівельно-оціночну експертизу, виконання якої доручити експерту оцінювачу [PERSON] (т.1 а.с.166-168,184). Ухвалами Жмеринського міськрайонного суду від 17.11.2017 року, від 05.12.2017 року судові засідання було відкладено із визнанням необхідності надання особистих пояснень представником позивача. 02.01.2018 року від представника позивача ПАТ "КБ "Надра" надійшло письмове клопотання за змістом заявлено про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизу для визначення фактичної ринкової вартості квартири №17, що знаходиться в будинку №19, житловою площею 34,3 кв.м., розташована в м.Бар Вінницької області по вул. Пролетарській та належить на праві приватної власності [PERSON]; доручити проведення зазначеної експертизи судовому експерту [PERSON]; оплату виконаної роботи за проведення експертизи покласти на ПАТ "КБ "Надра" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра"\~ [PERSON] Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05.01.2018 року за клопотанням позивача призначено судову будівельно-технічну експертизу, на час проведення якої зупинено провадження у справі.\~ Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13.07.2018 року відновлено провадження в даній справі та призначено її до судового розгляду у зв'язку з отриманням 12.07.2018 року від судового експерта [PERSON] висновку за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи. В судове засідання 18.12.2018 року сторони за їх належним викликом не з'явилися. Представником позивача за довіреністю [PERSON] до суду подано письмову заяву про розгляд справи без участі представника позивача, в поданій заяві представник позивача також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та при винесенні рішення просив врахувати висновок експертизи по оцінці квартири. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився без поважних причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом завчасно та належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням від 16.11.2018 року про вручення йому особисто судового виклику. Заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин, про розгляд справи без його участі участі, відзиву на позов відповідачем до суду не представлено. За наведених обставин неявка відповідача згідно вимог ст.223 ЦПК України не перешкоджає Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши доводи позовної заяви зта заяви про зміну позовних вимог, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Так, в судовому засіданні встановлено, що 12.08.2005 року між ПАТ КБ "Надра", який є правонаступником АТ КБ "Надра", та [PERSON] було укладено кредитний договір №12/08/2005/840-КВ/59, за умовами якого позивачем надано відповідачу кредит в сумі 12800 доларів США, а відповідач взяв на себе зобовязання щодо повернення кредиту відповідно до графіку погашення кредиту зі сплатою щомісяця процентів в розмірі 12% річних, комісії та інших платежів відповідно до умов договору, з кінцевою датою погашення кредиту 12.08.2025 року, що підтверджується копією вказаного кредитного договору (т.1 а.с.5-7). Згідно п.3.3.2., 3.3.3. вказаного кредитного договору сторонами погоджено, що позичальник вносить черговй мінімальний платіж, щомісячна сума якого складає 142 долари США, до 5-го числа поточного місяця. Відповідно до п.4.2.4. договору кредиту Банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов0язан щодо повернення крелиту, сплати нарахованих процентів, інших платежів, передбачених цим договором, та можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс черговий мінімальний платіж у термін, визначений п.3.3.3. цього договору. Згідно п.5.2. кредитного договору у разі прострочення позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, визначеного у п.3.3.3. цього договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення.\~ Для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором від 12.08.2005 року №12/08/2005/840-КВ/59 (а також додаткових правочинів, що можуть бути укладені до закінчення строку його дії) між ПАТ КБ "Надра" та [PERSON] був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Барського районного нотаріального округу Вінницької області [PERSON] за реєстраційним номером №1738, згідно з умовами якого позичальник [PERSON] передав банку в іпотеку квартиру №17, житловою площею площею 34,3 кв.м., в будинку №19 по вул. Пролетарська в м.Бар Вінницької області (т.1 а.с.16-18). Згідно п.1.1 даного правочину договір іпотеки забезпечує вимогу іпотекодержателя, передбачену кредитним договором №12/08/2005/840-КВ/59 від 12.08.2005 року №12/08/2005/840-КВ/59, у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем своїх зобовязань за кредитним договором. Відповідно до п. 1.2 договору іпотеки, предметом іпотеки за ним є квартира №17, що знаходиться в будинку №19, жилою площею 34,3 кв.м., розташована в м.Бар Вінницької області по вул. Пролетарська. Вказана квартира є власністю іпотекодавця на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Барського районного нотаріального округу [PERSON], 12.08.2005 року за реєстром №1734 та зареєстровано в Барському бюро технічної інвентаризації 12.08.2005 року в реєстрову книгу №18 за реєстровим №2064. Згідно п. 3.1.6 договору іпотеки, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором та/або іпотекодавцем зобовязань за цим договором - іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, та за його рахунок задовольнити свою вимогу, визначену кредитним договором. Порядок такого способу задоволення визначається розділом 5 цього Договору. Відповідно до п.5.1. вказаного іпотечного договору у разі порушення позичальником умов кредитного договору та/або порушення іпотекодавцем умов цього договору, іпотекодержатель надсилає позичальнику та/або іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодежателя залишається без задоволення, він вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Пунктом 5.3. договору іпотеки визначено, що іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобовязання за кредитним договором, забезпеченого цією іпотекою, а якщо його вимога не буде задоволена, - звернути стягнення на Предмет іпотеки у разі, зокрема порушення позичальником зобовязань, передбачених кредитним договором та/або порушення іпотекодавцем зобовязань, встановлених цим договором. Згідно п.5.4. даного іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється серед іншого за рішенням суду. При цьому витрати іпотекодержателя, пов'язані з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки також забезпечуються цією іпотекою, тобто ці витрати бере на себе іпотекодавець та вони підлягають відшкодуванню іпотекодержателю у повному обсязі. У відповідності до п.5.5.2. договору іпотеки реалізація предмету іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження. Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 7827092, дата реєстрації 29.08.2008 року) та Державному реєстрі іпотек (реєстраційний номер обтяження 2286303, дата реєстрації 12.08.2005 року), що підтверджується витягами з цих реєстрів (т.1 а.с.49-51). Згідно представленого позивачем розрахунку станом на 04.04.2014 року прострочена заборгованість за кредитним договором від 12.08.2005 року №12/08/2005/840-КВ/59 становить загалом 17088,20 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ (11,2232 грн. за 1 долар США) становить 191784,29 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 11254,95 доларів США, що в еквіваленті складає 126316,55 грн., боргу за процентами за користування кредитом 1252,42 доларів США, що в еквіваленті складає 14056,16 грн., заборгованості по комісії 207,49 доларів США, що в еквіваленті складає 2328,70 грн. та пені, яка нарахована в зв'язку з порушенням строку сплати ануїтетного платежу, в розмірі 4373,34 доларів США, що в еквіваленті складає 49082,87 грн. (т.1 а.с.8-11,12). Позивачем 07.04.2014 року на адресу відповідача у справі [PERSON] була направлена досудова вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором від 12.08.2005 року №12/08/2005/840-КВ/59 в сумі 17088,20 доларів США, яка водночас містить попередження про можливість стягнення звернення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань позичальником (т.1 а.с.13-14,15). Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 05.07.2018 року №01/18, фактична ринкова вартість квартири [ADDRESS] (наразі [PERSON]) в м.Бар, що належить на праві приватної власності [PERSON], з урахуванням припущень та застережень стосовно технічного стану становить 486789 грн. без ПДВ (т.2 а.с.8-23). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони отримані та представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та містять відомості, що становлять предмет доказування заявленого цивільного спору. Застосовуючи норми матеріального та процесуального права, суд виходить з наступного. Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу; якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень ч.1,2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання. Згідно вимог ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). У відповідності до ч.1 ст.574 ЦК України застава виникає, зокрема, на підставі договору. Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно положень ч.1,2 ст.581 ЦК України заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель); заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави. За змістом ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави; за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1,2 ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом; заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно вимог ч.1 ст.591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.6 ст.3 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки, іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Згідно ч.1,3 ст.7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування, зокрема витрат, повязаних з предявленням вимоги за основним зобовязанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України "Про іпотеку" майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. Згідно вимог ч.1,4 ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1,2 ст.35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення\~ основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш, ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі прийняти рішення\~ про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права Іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Згідно вимог ч.6 ст.38 Закону України "Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У відповідності до ч.1,2 ст.39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України "Про іпотеку" реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. Таким чином, судом встановлено, що внаслідок неналежного виконання позичальником [PERSON] зобов'язань за кредитним договором від 12.08.2005 року №12/08/2005/840-КВ/59 за останнім відповідно до змінених позовних вимог станом на 17.11.2017 року рахується заборгованість в сумі 12714,86 доларів США, що складається загалом з боргу за тілом кредиту, за нарахованими відсотками, та комісією за користування кредитом, а також 49082,87 грн. пені за порушення строків сплати ануїтентного платежу, відомості щодо чого узгоджуються з розрахунком заборгованості по вкаазному кредитному договору станом на 04.04.2014 року. Суд, враховуючи положення чинної редакції ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів", згідно яких цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування", нормами якого, зокрема, п.4 ч.1 ст.1 віднесено безпоссередньо комісії та інші обовязкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту - до загальних витрат за споживчим кредитом, не вбачає підстав застосування наслідків нікчемного правочину щодо укладеного між сторонами додаткового правочину №1 до кредитного договору від 12.08.2005 року №12/08/2005/840-КВ/59 стосовно збільшення обов'язків позичальника [PERSON] (т.1 а.с.7), а саме щодо сплати одноразово комісії за оформлення кредитної справи в розмірі 1% від суми кредиту та сплати щомісячно комісії за надання та управління кредитом в розмірі 0,25% від суми залишку кредитної заборгованості по кредиту протягом всього строку користування кредитом одночасно із внесенням мінімально необхідного платежу. Відтак, врахування позивачем до загальної суми заборгованості за наданим кредитом боргу по комісії за користування кредитом є достатньо аргументованим.\~\~\~ Відповідач [PERSON] в порушення вимог кредитного договору та норм ЦК України не виконав взятих на себе зобов`язань, позаяк ним не представлено суду будь-яких доказів щодо здійснення інших платежів в рахунок виконання власних зобов'язань за вказаним договором кредиту, а отже, не доведено відсутність своєї вини у його невиконанні, що згідно вимог закону є обов'язком особи, яка порушила зобов'язання. З урахуванням наведеного суд доходить висновку про наявність простроченого зобовязання відповідача [PERSON] перед позивачем ПАТ КБ "Надра" щодо повного та своєчасного повернення кредитних коштів за кредитним договором від 12.08.2005 року, а саме несплати достроково заборгованості за тілом кредиту, нарахованими відсотками і комісією за користування кредитом в сумі 12714,86 доларв США, що в еквіваленті згідно курсу НБУ на день ухвалення даного рішення суду становить 354567,63 грн. (12714,86 х 2788,6082 / 100),\~ а також боргу по пені за порушення строку сплати ануїтетного платежу в розмірі 49082,87 грн., що становить визначену законом та обумовлену сторонами договору іпотеки від 12.08.2005 року підставу звернення стягнення на визначений останнім правочином предмет іпотеки, тобто на належну відповідачу квартиру [ADDRESS] (Пролетарська) в м.Бар Вінницької області, шляхом її продажу на прилюдних торгах за обраним позивачем згідно власних прав іпотекодержателя способом, а тому уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню судом. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути в рахунок відшкодування сплачених судових витрат, пов'язаних із залученням експерта та проведенням експертизи, в сумі 3432 грн. (т.2 а.с.7). У відповідності до наведених вище умов договору іпотеки від 12.08.2005 року та положень ст.589 ЦК України, ст.7 Закону України "Про іпотеку" до забезпечених іпотекою вимог позивача слід включити вказану суму судових витрат, повязаних з предявленням вимоги за основним зобовязанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки, з урахуванням чого початкова ціна реалізації вказаного іпотечного майна судом в межах його експертної оцінки визначається в сумі 407083 грн. (354567,63 грн. + 49082,87 грн. +\~ 3432 грн.). З огляду на непредставлення в матеріалах справи документального підтвердження сплати позивачем при звернення до суду певної суми судового збору, відомостей про що серед іншого не міститься у переліку додатків до позовної заяви, пропорційно задоволеним позовним вимогам та первісно заявленій ціні позову з відповідача на користь держави підлягає стягненню 2876,76 грн. судового збору за відповідною ставкою позовних вимог майнового характеру щодо юридичної особи станом на час пред'явлення позову.\~\~\~ Враховуючи викладене,

Outcome: approved