Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 12 жовтня 2006 року між ВАТ КБ "Надра" назву змінено на ПАТ "КБ "Надра" та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 8/2006/840-К/1341-А відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 9 400,00 доларів США 00 центів в порядку та на умовах визначених кредитним договором, строком до 11 жовтня 2011 року. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Попри взяті на себе зобов'язання позичальник не виконує умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановленні кредитним договором терміни. У зв'язку з цим банком на адреси відповідачів було направлено досудові вимоги від 22.04.2014 р. з пропозицією погасити заборгованість. У зв'язку з бездіяльністю позичальника щодо погашення заборгованості за кредитом згідно з п. 4.2.4 кредитного договору банк має право реалізувати своє право на дострокове отримання всієї суми наданого позичальнику кредиту, а також нарахованих процентів, можливих штрафних санкцій та інших платежів. Станом на 25.02.2014 р. заборгованість позичальника перед банком складає 12 794,53 дол. США та 541 273,36 грн., а саме: заборгованість за сумою кредиту - 9 263,78 дол.; заборгованість за відсотками - 3 530,75; комісія - 25428,92 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за період з 25.02.2013 по 24.02.2014 року -507 349,00 грн.; штраф за невиконання зобов'язань за кредитним договором - 8 495,44 грн. В якості забезпечення зобов'язань позичальника за кредитним договором, між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 1341/1, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що випливають з кредитного договору. Відповідно п. 1.2 Договору поруки поручитель відповідає перед кредитором в повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов'язань, вказаних в п.1.1 Договору поруки повністю (чи у будь-якій його частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо. Просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" (04053, м. Київ, вул. Артема, 15; р/р 37390244237002, МФО 380764, ОКПО 20025456, банк отримувача - ПАТ "КБ "Надра", м. Київ) заборгованість за кредитним договором № 8/2006/840-К/1341-А у сумі 12 794,53 дол. США та 541 273,36 грн.; судовий збір в розмірі 3 654, 00 грн., сплачений ПАТ "КБ "Надра" при поданні позовної заяви, стягнути пропорційно з [PERSON], [PERSON] на користь Публічною акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра". До початку проведення відкритого судового засідання від представника позивача надійшла до суду заява у якій останній зазначив про можливість слухання справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачі у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та зазначили, що зазначений кредит був отриманий для придбання автомобіля, однак в подільшому ними пропонувалося повернути автомобіль, але позивач не погодився. У грудні 2011 року ними було останній раз сплачено банку в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Вважають, що позивачем пропущений строк позовної давності. Крім того, на їх думку оскільки автомобіль перебуває у заставі, позивач повинен звернутися з позовом про звернення на нього стягнення, а не з позовом про стягнення заборгованості. Під час судового розгляду справи по суті судом були оглянуті наступні докази: копія кредитного договору №8/2006/840-К/1341-А від 12 жовтня 2006 року; копія договору поруки №1341/1 від 12 жовтня 2006 року; копія договору застави №1341/1-А від 12 жовтня 2006 року; копія заяви на видачу готівки від 12 жовтня 2006 року; розрахунок заборгованості за кредитним договором; досудові вимоги до боржників; правовстановлюючі документи позивача; копії паспортів та ідентифікаційних номерів відповідачів; меморіальний ордер про сплату судового збору. Таким чином, суд, заслухавши пояснення відповідачів та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги до [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а позовні вимоги до [PERSON] задоволенню не підлягають з наступних підстав. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позивальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено парафом 2 цієї глави і не випливає із суті кредитного договору. Представник позивача надав суду копію кредитного № 8/2006/840-К/1341-А від 12 жовтня 2006 року згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 9400,00 доларів США зі строком користування до 11 жовтня 2011 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10 % річних, та платою за управління кредитом у розмірі 0,40 % від розміру фактичного залишку заборгованості. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 25 лютого 2014 року загальна сума заборгованості [PERSON] в становить - 12794,53 дол. США та 541273,36 грн., а саме: заборгованість за сумою кредиту - 9263,78 дол.; заборгованість за відсотками - 3530,75; комісія - 25428,92 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за період з 25.02.2013 по 24.02.2014 року - 507349,00 грн.; штраф за невиконання зобов'язань за Кредитним договором - 8495,44 грн. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу за весь час прострочення. Отже, судом встановлено, що відповідач має вищезазначену суму заборгованості перед банком внаслідок порушення умов кредитного договору в частині зобов'язання щомісячно сплачувати кредит. Посилання відповідачів на пропущення позивачем строку позовної давності є необгрунтованими. Так, у відповідності до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст.257 ЦК України позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Згідно розрахунку заборгованості відповідачем було сплачено заборгованість 28 грудня 2011 року, що свідчить про визнання ним свого боргу перед позивачем, а з позовом до суду позивач звернувся 13 травня 2014 року, тобто в межах позовної давності після визнання боргу відповідачем. Не є обґрунтованими і посилання відповідачів на наявність укладеного між сторонами договору застави автомобіля і можливість звернення на нього стягнення, оскільки вибір способу захисту своїх прав здійснюється позивачем за власним розсудом і він не позбавлений права звернутися до суду як з позовом про звернення стягнення на автомобіль, так і з позовом про стягнення заборгованості. Таким чином, заборгованість за кредитним договором в розмірі 9263,78 доларів США, що в перерахунку на національну валюту України за наведеним у розрахунку заборгованості курсом складає 83723,26 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 3530,75 доларів США, що в перерахунку на національну валюту України становить 31909,85 грн., комісія в розмірі 25428,92 грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню, оскільки сума заборгованості складає 83723,26 грн., а розмір пені становить 507349,00 грн., що майже в 6 разів перевищує розмір самої заборгованості за кредитним договором. У відповідності до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки розмір пені значно перевищує розмір заборгованості за кредитним договором, суд вважає за необхідне зменшити розмір неустойки до 80000,00 грн., що буде відповідати вимогам справедливості. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу за невиконання зобов'язань за кредитним договором в розмірі 8495,44 грн. не підлягають задоволенню. Так, згідно ч.1 ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Як зазначено в п.5.1 Кредитного договору у разі порушення позичальником своїх зобов'язань в частині своєчасного погашення кредиту, останній сплачує пеню в розмірі 1 % від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Згідно п.5.2 Кредитного договору у разі порушення позичальником вимог п.4.3.2 Договору, останній зобов'язаний сплатити штраф в розмірі 10 % від суми кредиту за кожний випадок. У п.4.3.2 Кредитного договору зазначено, що позичальник зобов'язаний суворо дотримуватися положень цього Договору. Із цього випливає, що позичальник у разі порушення зобов'язань в частині своєчасної сплати кредиту несе відповідальність в розмірі 1 % від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення згідно п.5.1 Договору, а також в розмірі 10 % від суми кредиту за кожний випадок згідно п.5.2 Договору, що свідчить про встановлення подвійної відповідальністі позичальника в порушення вимог ч.1 ст.61 Конституції України, тому вищезазначена сума штрафу стягненню з відповідача не підлягає. Позовні вимоги до [PERSON] не підлягають задоволенню. Так, згідно ч.ч.1, 2 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. В матеріалах справи знаходиться копія договору поруки № 1341/1 від 12 жовтня 2006 року згідно з яким поручитель [PERSON] з однієї сторони і ПАТ "КБ "Надра" з іншої сторони, уклали зазначений договір про наступне: поручитель поручився перед кредитором за виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором кредитного № 8/2006/840-К/1341-А від 12 жовтня 2006 року, укладеним між кредитором та боржником; поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором у повному обсязі за порушення боржником зобов'язань за кредитним договором кредитного № 8/2006/840-К/1341-А від 12 жовтня 2006 року. Однак у відповідності до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Згідно ч.1 ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. У ч.1 ст.252 ЦК України зазначено, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Як зазначено у п.5.3 Договору поруки дія цього Договору закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору чи виконанням поручителем своїх зобов'язань згідно з умовами цього Договору. Зазначений пункт Договору поруки не є строком в розумінні ч.1 ст.252 ЦК України, у зв'язку з чим суд вважає, що строк дії такого Договору сторонами не встановлений і порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Строк виконання основного зобов'язання визначений в п.1.4 Кредитного договору - 11 жовтня 2011 року, тому вимоги до поручителя позивач мав пред'явити не пізніше 11 квітня 2012 року. Доказів пред'явлення такої вимоги до поручителя у вказаний період позивач суду не надав, у зв'язку з чим у квітні 2012 року порука припинилася і відповідачка [PERSON] не може нести відповідальності за невиконання умов кредитного договору боржником. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою частково. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача судові витрати по справі у пропорційному розмірі до задоволених позовних вимог згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, а з [PERSON] судові витрати стягненню не підлягають, оскільки у задоволенні позову до неї судом відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial