Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення заподіяної в наслідок ДТП шкоди, при цьому зазначає, що 02 лютого 2015 року о 13 год. 20 хв. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] по вул.Великій Бердичівській в м.Житомирі, здійснюючи маневр заднього ходу, здійснив зіткнення з автомобілем [PERSON] державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, а позивачу завдана матеріальна та моральна шкода яку остання просить стягнути з відповідача. За вчиненні вищезазначені діяння [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП України. Позивач та її представник позов підтримали у повному обсязі з підстав, зазначених у ньому та просили стягнути з відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 6680 гривень, а також моральну шкоду в розмірі 5000 гривень. Також позивач просить стягнути судові витрати, що повязані з явкою до суду в розмірі 1922 гривні 93 копійки. Відповідач [PERSON] та його представник позов не визнали та не погоджуються з розміром моральної шкоди, який вважають не доведений позивачем. Представник відповідача [PERSON] (транспортного) страхового бюро України позов не визнав та просив відмовити в позовних вимогах позивача [PERSON] про що подав письмові заперечення та просив розглядати справу у його відсутність. Представник відповідача ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТАВТО» в судове засідання не зявився, не повідомивши причину неявки. Про час і день розгляду справи повідомлений у встановленому порядку, заяви про розгляд справи у його відсутність не надсилав, чим не добросовісно користується своїми процесуальними правами та проявляє свою неповагу до суду, злісно ухиляється від явки в судове засідання та навмисно затягує розгляд справи, а тому суд розглядає справу на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Перевіривши матеріали справи, судом встановлені обставини, які пов'язані із відшкодуванням шкоди, завданої неправомірними діями фізичної особи. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст. ст. 998, 1166, 1188, 1192, 1194 ЦК України, чинними на день їх виникнення, Законом України "Про страхування", Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягає з'ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього і в її заподіянні. [PERSON], завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, як передбачено вимогами ст.1188 ЦК України. Відповідно до вимог п. 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" із змінами та доповненнями, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, а шкода, заподіяна одному з володільців з вини іншого - відшкодовується винним. Як вбачається з матеріалів справи, 02 лютого 2015 року о 13 год. 20 хв. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] по вул.Великій Бердичівській в м.Житомирі, здійснюючи маневр заднього ходу, здійснив зіткнення з автомобілем [PERSON] державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п.10.1 ПДР. Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 02 березня 2015 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розміні 340 гривень (а.с.8). Дана постанова Житомирського районного суду Житомирської області є чинною ніким не скасована. Відповідно до частин 3 і 4 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Суд враховує, що відповідно до вимог ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Визначаючи розмір матеріальної шкоди завданої позивачу в наслідок ДТП, судом враховуються обсяги механічних пошкоджень автомобіля, висновок № 31-15 експертного автотоварознавчого дослідження від 16 червня 2015 року відповідно до якого вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля [PERSON] становить 5 580,00 гривень (а.с.14-30). В той час згідно зі ст.3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно зі ст.18 названого Закону страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору. Згідно наданого до суду полісу № АС/ 8619249 від 2802.2014 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідач [PERSON] який є власником автомобіля [NUMBER], є страхувальником і особою, цивільно-правова відповідальність якої за шкоду, заподіяною життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації транспортного засобу застрахована. Згідно п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку, здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Отже, відповідачем застраховано свою відповідальність в межах 50 000,00 гривень, а тому сума матеріальних збитків несплачена позивачу в результаті ДТП, покривається лімітом страхового відшкодування, а відповідно вона повинна бути покладена саме на страхову компанію, яка взяла на себе зобов'язання по відшкодуванню шкоди, завданої позивачу діями відповідача, за таких обставин, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» на користь [PERSON] завдану в наслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальну шкоду в розмірі 5580 гривень підлягає задоволенню. За вини у вказаній пригоді [PERSON], який керував автомобільним [NUMBER] позивачу в результаті пошкодження автомобіля [PERSON] державний номерний знак [NUMBER] завдано моральної шкоди, яка виразилась у створенні для позивача додаткових труднощів в організації виробничого процесу та порушення звичайного розпорядку роботи працівників підприємства. Однак розмір визначений позивачем є значно завищеним, при визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує межі заявлених позовних вимог, характер, обсяг та глибину заподіяних позивачу моральних страждань, їх негативних, тривалих наслідків. Виходячи з вимог розумності та справедливості, у відповідності до ст.1167 ЦК України, суд стягує в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000,00 гривень з відповідача, достатні для відновлення немайнових втрат позивача, що відповідає положенню п.п.8.9 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, таким чином стягненню на користь позивача підлягають оплата за проведення автотоварознавчого дослідження мого автомобіля в розмірі 1100 гривень (а.с.30), витрати, що повязані з явкою до суду в розмірі 1922 гривні 93 копійки (а.с.92).

Outcome: partial