Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 1995 року до 2000 рік, від якого мають спільну повнолітню дитину - сина [PERSON] - [INFO], який є інвалідом дитинства 1 групи у зв»язку з психічним захворюванням. Поскільки син хворіє, то потребує постійного стороннього догляду і нагляду, санаторно-курортного лікування та реабілітації, нагляду психотерапевта та придбання ліків, а тому потребує матеріальної допомоги, яку відповідач добровільно не надає, не цікавиться життям та здоров"ям дитини, не докладає жодних зусиль для покращення його стану. Вона у зв»язку із хворобою сина ніде не працює, оскільки здійснює за ним постійний нагляд, а вона саме не може його утримувати. Позивач в судовому засіданні, зменшивши свої позовні вимоги, просила позов задоволити та стягнути з відповідача на утримання сина 200 грн. щомісячно, пояснивши, що син є інвалідом дитинства 1 групи у зв»язку з психічним захворюванням довічно, потребує постійного стороннього догляду і нагляду, внаслідок чого вона не може влаштуватися на роботу. Крім того, їх син потребує постійного лікування, на придбання ліків вона витрачає майже всю пенсію сина, а відповідач не цікавиться життям та здоров"ям дитини, не докладає жодних зусиль для покращення його стану, добровільно матеріальної допомоги не надає. Представник відповідача позов не визнав, подавши на нього заперечення та пояснив, що його довіритель до повноліття дитини справно сплачував аліменти на її утримання. У 2003 році він створив нову сім»ю і в новому шлюбі у нього народилося троє дітей, які є на даний час неповнолітніми та знаходяться на його утриманні. Крім того, з ним проживає його мати [PERSON], [INFO], яка є пенсіонеркю і також перебуває на його утриманні. Його дружина на даний час не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Відповідно до довідки про доходи, його середньомісячний дохід становить 1218 грн. Стягнення аліментів у розмірі 200 грн. щомісячно на утримання повнолітнього сина [PERSON] поставить його сім"ю в скрутне матеріальне становище. Крім того, позивач перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Тисменицької РДА та отримує соціальні допомоги, а саме: - допомога малозабезпеченій сім»ї, що за 2015 рік становить 31045,85 грн., компенсація по догляду за перестарілим інвалідом інвалідом дитинства за 2015 рік - 7756 грн.65 коп., допомога по графі «психічний розгляд» з липня 2015 року по грудень 2015 року - 7308 грн. 00 коп. Отже, за 2015 рік позивач отримала 454450 грн. 96 коп. Просив відмовити у задоволенні позову, оскільки позивач отримує від держави значну матеріальну допомогу, а відповідач не має можливості надавати таку допомогу. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 27.07.2000 року розірвали, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER]. Відповідач, згідно свідоцтва про народження дитини [NUMBER], являється батьком сина [PERSON] - [INFO]. Як вбачається з довідки до акту огляду МСЕК від 30.06.2015 року, [PERSON], є інвалідом дитинства І ("Б") групи у зв»язку з психічним захворюванням, де інвалідність встановлена безтерміново, потребує стороннього догляду та нагляду. Згідно довідки Тисменицької міської лікарні від 28.07.2015 року останній знаходиться на обліку у психіатричному кабінеті з діагнозом: помірна розумова відсталість. Епісиндром. Відповідно до ст. 198, ст. 199 СК України, батьки зобов'язані утримувати повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги. Тобто, обоє батьків - і відповідач, і позивач, зобов'язанні разом утримувати свого повнолітнього непрацездатного сина [PERSON] в рівних долях. Судом також встановлено, що разом з позивачкою проживає повнолітній непрацездатний син [PERSON] - [INFO], малолітній син [PERSON] - [INFO], малолітній син [PERSON] - [INFO] її тітка [PERSON] - [INFO], які перебувають на її утриманні; позивач здійснює догляд за сином [PERSON], інвалідом 1 групи, що підтверджується довідкою Клубовецької сільської ради Тисменицького району № 484 від 21.07.2015 року; Як вбачається з довідки № 1501/08-25 від 23.09.2015 року та довідки № 733 від 23.09.2015 року позивач перебуває на обліку в Тисменицькому управлінні соціального захисту населення та отримує такі види державної допомоги за період з 01.01.2015 року по 30.11.2015 року, а саме: допомога як малозабезпечена сім»я, допомога інваліду дитинства, допомога за перестарілим інвалідом, допомога по психічним розладам на загальну суму 44921 грн. 56 коп. Повнолітній непрацездатний син [PERSON] згідно довідки № 732 від 23.09.2015 року перебуває на обліку в Тисменицькому управлінні соціального захисту населення та отримує державну соціальну допомогу інваліда з дитинства за період з 01.01.2015 року по 30.11.2015 року на загальну суму 6887 грн.90 коп. Відповідач, згідно довідки ТзОВ «Вест Форест Груп» № 2 від 23.09.2015 року працює у даному товаристві на посаді генерального директора та отримує середню середньомісячну зарплату у 2015 році у розмірі 1218 грн. Разом з тим, в судовому засіданні встановлено і вбачається з довідки виданої Клубовецькою сільською радою № 592 від 10.09.2015 року, що разом з відповідачем проживають його дружина та троє неповнолітніх дітей З наданого відповідачем наказу № 22/01-к від 22.01.2015 року вбачається, що його дружина [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Згідно зі ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Таким чином, аналіз змісту ст. 198 СК України дає підстави для висновку, що для виникнення обов'язку батька (матері) утримувати свою повнолітню дочку (сина) необхідні наявність трьох умов: дочка (син) є непрацездатними; дочка (син) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати дочку (сину). При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина з одного з батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання й другим із батьків і врахувати стан здоров'я та матеріальне становище як дочки (сина), так і платника аліментів, інших дітей чи непрацездатних батьків, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення ( ст. ст. 182, 200 СК України). Потреба в матеріальній допомозі означає, що сукупний дохід непрацездатного не забезпечує йому підтримання нормальної життєдіяльності, яка і є критерієм визначення прожиткового мінімуму. Разом з тим, судом встановлено, що непрацездатний [PERSON], який хворіє психічним захворюванням та якому встановлена 1 група інвалідності по життєво, потребує постійної сторонньої допомоги та нагляду, йому необхідне систематичне медикаментозне лікування, що свідчить про наявність у нього потреби в матеріальній допомозі. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину у твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Згідно п. 15 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК України здійснюється у судовому порядку за позовною заявою. Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, де суд бере до уваги матеріальний та сімейний стан відповідача, а також враховуючи обов'язок обох батьків разом утримувати повнолітнього непрацездатного сина, який являється інвалідом дитинства 1 групи з психічним захворюванням та потребує постійного стороннього нагляду та догляду, вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання непрацездатного сина в твердій грошовій сумі у розмірі 200 грн. щомісячно довічно. Саме такий розмір аліментів суд вважає розумним і справедливим, та таким, що не може негативно вплинути на матеріальне становище відповідача та його сім"ї. Крім того, з відповідача в користь держави належить стягнути судовий збір. На підставі наведенного, відповідно до ст.198, ст.ст. 199-200 СК України,

Outcome: approved