Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивував тим, що він є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. 26 жовтня 2012 року він прописав в своєму будинку [PERSON], дану дію вчинив у зв'язку із хворобою матері відповідача, оскільки той був громадянином Росії. [PERSON] проживав в його домоволодінні до лютого місяця 2013 року, потім знову виїхав до Росії. З реєстраційного обліку за адресою його домоволодіння відповідач не знявся, що на даний час створює для його сім'ї проблеми в матеріальному відношенні, оскільки сім'я вимушена платити комунальні послуги в більшому розмірі, а також позбавлена права отримувати відповідні пільги. Так як [PERSON] на даний час проживає в Росії позивач не може виписати його із свого домоволодіння. Тому, для захисту своїх прав він змушений звернутися до суду для визнання [PERSON] особою, що втратила право на користування жилим приміщенням, так як відповідач не користується його житлом та не проживає в ньому більше шести місяців, а саме з лютого 2013 року. Позивач [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню як обґрунтований та доведений. Розглядом справи встановлено, що з дозволу позивача 26.10.2012 року відповідач зареєструвався в належному йому на праві власності житловому будинку по [ADDRESS]. Факт реєстрації місця проживання відповідача відділом внутрішніх справ Піщанського району Вінницької області за адресою [ADDRESS], підтверджується записом в домовій книзі для реєстрації громадян, які проживають у [ADDRESS] (а.с.6-8). В лютому 2013 року [PERSON] вибув до Росії де і проживає на даний час. В будинку не проживав понад 6 місяців та не бажає знятися з реєстрації. В зв'язку з тим, що в будинку позивача зареєстрований [PERSON], він вимушений сплачувати більші комунальні послуги, що ставить його в скрутне матеріальне становище. Дії відповідача суперечать інтересам позивача та порушують його права як власника житлового будинку. Відповідно до ст.. 47 Конституції України від 28 червня 1996 року, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верхового суду України від 03 квітня 1987 року №2 "Про практику застосування судами житлового законодавства", за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї житлове приміщення зберігається протягом шести місяців. Якщо людина відсутня в житловому приміщенні понад шість місяців без поважних причин, вона вважається такою, що втратила право на житлове приміщення. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верхового суду України від 12 квітня 1985 року №2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача приміщення. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в тому числі на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. Відповідно до ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст.. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вищенаведене свідчить, що відповідач [PERSON], який на даний час проживає в Росії, створює позивачеві [PERSON], який є власником будинку [ADDRESS], перешкоди та обмеження у користуванні даним жилим приміщенням. А тому суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. Встановлені судом обставини доводяться - копією домової книги; копією свідоцтва на право особистої власності на будинок за адресою : [ADDRESS]; копією технічного паспорта на житловий будинок. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved