Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Представник АТ КБ "ПриватБанк" Чепіга Д.О., що діє на підставі довіреності №1735-К-Н-О від 01 квітня 2019 року, звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] про стягнення з відповідача на користь позивача 12056 грн 91 к. заборгованості за кредитним договором б/н від 04 квітня 2012 року та судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач звернувся до ПАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк") з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 04 квітня 2012 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 2000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Це підтверджується підписом відповідача у заяві. Представник позивача зазначає, що при укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. АТ КБ "ПриватБанк" свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі: [PERSON] було надано можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах кредитного ліміту. Відповідач, який зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, в порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав. Станом на 15 серпня 2019 року заборгованість [PERSON] перед позивачем за кредитним договором б/н від 04 квітня 2012 року становила 12 056 грн 91 к., з яких: 1941 грн 83 к. - заборгованість за тілом кредиту, 2035 грн 12 к. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0 грн - заборгованість за нарахованими відсотками, 6 279 грн 65 к. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 749 грн 98 к. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн штраф (фіксована частина), 550 грн 33 к. штраф (процентна складова). Враховуючи те, що на даний час [PERSON] продовжує ухилятись від виконання взятих на себе зобов`язань, представник АТ КБ "ПриватБанк" просить позов задоволити, стягнути з відповідача на користь позивача 12 056 грн 91 к. заборгованості та судові витрати. Ухвалою від 28 жовтня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи наявне письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. У визначений судом строк відзив не подав. 11 грудня 2019 року та 20 грудня 2019 року [PERSON] подавав суду заяви про відкладення розгляду справи, вказуючи, що звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" з метою врегулювання спору в добровільному порядку (а.с.52, 58). Водночас станом на день розгляду справи будь-яка інформація про позасудове вирішення спору в суду відсутня. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши наступні факти і відповідні їм правовідносини, приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення. Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Виходячи з вимог статей 526; 527; 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Судом встановлено, що 04 квітня 2012 року відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с. 10) і отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. З долучених до матеріалів справи документів вбачається, що АТ КБ "ПриватБанк" є правонаступником ПАТ КБ "ПриватБанк". Зі змісту анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг вбачається, що вона не містить будь-яких даних про суму кредиту чи кредитного ліміту. При цьому в позовній заяві зазначено про отримання [PERSON] кредиту в розмірі 2000 грн та право банку змінювати кредитний ліміт. Матеріалами справи підтверджується, що відповідач користувався картковим рахунком та кредитними коштами, сума заборгованості позичальника за тілом кредиту відображена у наданому банком розрахунку, відповідно до якого заборгованість за тілом кредиту становить 1 941 грн 83 к., а за простроченим тілом кредиту - 2 035 грн 12 к. (а.с.8-9). Враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ "ПриватБанк" не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, банк вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів - тіла кредиту (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17). Так як фактично кредитні кошти згідно зазначеного обсягу кредитних зобов`язань позичальником отримано, що свідчить про погодження ним дій банку щодо умов кредитування в цій частині, суд не вбачає підстав для відмови у стягненні суми заборгованості за тілом кредиту та за простроченим тілом кредиту в розмірі 3 976 грн 95 к. (1 941,83 + 2 035,12). А тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог в іншій частині, то суд приходить до переконання, що вони не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що банк заявляє вимогу про стягнення з відповідача нарахованої пені за прострочене зобов`язання в сумі 6 279 грн 65 к., нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн в розмірі 749 грн 98 к. та штрафів в розмірі 1050 грн 33 к. При цьому позивач, з посиланням на положення ч. 1 ст. 634 ЦК України, зазначає, що сторони керувалися при укладенні договору даною нормою, яка передбачає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Водночас з такою позицією позивача суд не погоджується. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року, справа №342/180/17, провадження № 14-131цс19, сформулювала правовий висновок, що може бути застосований у даній справі. Зокрема щодо неможливості застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ "ПриватБанк" з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Пересічний споживач банківських послуг, з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов і правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ "ПриватБанк" дотримав вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", в редакції, яка діяла на час укладення договору, щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. В разі укладення кредитного договору неустойка поділяються на встановлену законом (розмір та підстави стягнення якої визначаються актами законодавства) та договірну (розмір та підстави стягнення якої визначаються сторонами в самому договорі). В анкеті-заяві позичальника від 04 квітня 2012 року відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (штрафів та пені) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Також не можна вважати частиною цього кредитного договору Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" (а.с.11), в якому визначено процентну ставку та неустойку, оскільки на ньому відсутній підпис відповідача. За таких обставин відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (штрафів та пені) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Відтак слід відмовити в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача штрафів у розмірі 1050 грн 33 к., з яких 500 грн (фіксована частина) та 550 грн 33 к. (процентна складова), а також заборгованості за нарахованою пенею за прострочене зобов`язання в сумі 6 279 грн 65 к., нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн в розмірі 749 грн 98 к. у зв`язку з безпідставністю через відсутність передбаченого договором обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу. З огляду на викладене, позовні вимоги слід задоволити частково: стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ "ПриватБанк" 1 941 грн 83 к. заборгованості за тілом кредиту, 2 035 грн 12 к. заборгованості за простроченим тілом кредиту, а всього 3976 грн 95 к. заборгованості за кредитним договором б/н від 04 квітня 2012 року. В решті позовних вимог відмовити. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, суд дійшов висновку про стягнення на користь банку кредитної заборгованості в розмірі 3976 грн 95 к., задовольнивши тим самим 33% позовних вимог. Отже з [PERSON] на користь АТ КБ "ПриватБанк" слід стягнути сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 633 грн 93 к. (1921 грн х 33%). На підставі наведеного,

Outcome: approved