Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з неї на їх користь заборгованість в розмірі 29189,51 грн. за кредитним договором № KGXRRX12160040 від 29.07.2008 року та судові витрати в розмірі 291,90 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № KGXRRX12160040 від 29.07.2008 року, [PERSON] отримала кредит в розмірі 1245,38 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов договору, [PERSON] не виконала зобов'язання належним чином, у зв'язку з чим за нею виникла заборгованість станом на 08.08.2013 року в сумі 29189,51 грн. Відповідач [PERSON] позов не визнала та надала до суду заперечення на позов, а також зустрічну позовну заяву до ПАТ КБ "ПриватБанк", в якій просить визнати договір № KGXRRX12160040 від 29.07.2008 року - недійсним. Свою вимогу мотивує тим, що твердження позивача є неправдивими, так як вона не укладала жодних кредитних договорів з ПАТ КБ "ПриватБанк" і підпис який стоїть в договорі № KGXRRX12160040 від 29.07.2008 року їй не належить. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити,а зустрічний позов [PERSON] просить залишити без задоволення, оскільки її вимоги є безпідставними. Представник відповідача за основним позовом та позивача за зустрічним в судовому засіданні вимоги ПАТ КБ»Приват Банк» до [PERSON] не визнав , зустрічний позов підтримав і просив задовольнити вимоги позивача. Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши докази, суд прийшов до наступного висновку. Згідно до заяви позичальника № KGXRRX12160040, банк надав позичальнику [PERSON] строковий кредит в сумі 1245,38 грн. на строк 12 місяців з 29.07.2008р. по 29.07.2009 р. включно, на наступні цілі придбання товару, а також в розмірі 47,78 грн. на сплату страхового платежу, зі сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі 1.0% на місяць, на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с. 6) Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № KGXRRX12160040 від 29.07.2008 року, загальна сума заборгованості складає 29189,51 грн. (а.с. 4) Висновком експерта № 1766 судово-почеркознавчої експертизи від 28.02.2014 року, встановлено, що підписи в графі "Підпис" навпроти графи "Дата" заяви про надання споживчого кредиту від 30.07.2008 року, виконані не [PERSON], а іншою особою. (а.с.68-70) В судовому засіданні представник ПАТ КБ "ПриватБанк" надав заперечення щодо проведеної почеркознавчої експертизи, в якій стверджував про порушення порядку проведення експертизи, а саме п. 1.8 науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, про те, що не було взято вільних зразків підпису на 15 документах, як цього вимагає даний документ. Відповідно до п.1.8 науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, як вільні, так і експериментальні зразки буквеного або цифрового письма бажано надавати не менше ніж на 15 аркушах. Чим коротший досліджуваний текст (запис), тим більша потреба у вільних зразках. Вільні зразки підпису надаються по змозі не менше ніж на 15 документах, експериментальні - у кількості не менше 5 - 8 аркушів. Згідно п. 1.4. науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, у разі неможливості пред'явити зазначені зразки (смерть виконавця, від'їзд тощо) як зразки слід надавати документи або інші папери, на яких рукописні тексти (підписи) достовірно виконані особою, щодо якої ставиться питання з ідентифікації її як виконавця досліджуваного рукопису (наприклад, заяву про отримання паспорта (форма № 1), паспорт, різного роду посвідчення, на яких є власноручний підпис, тощо). Згідно до вступної частини висновку судово-почеркознавчої експертизи № 1766 від 28.02.2014 року, для дослідження було надано такі вільні зразки підпису [PERSON] : електрофотокопія паспорту [NUMBER], особова медична книжка [PERSON], в описі документів, що надаються фізичною особою-підприємцем державному реєстратору, оригінал квитанції № 114831000823331317384372 про оплату за розрахункове-касове обслуговування. (а.с. 68) Відповідно до додатку №1 до висновку експерта № 1776 та висновку вказаного в дослідженні, експертом вказано, що виявлені розбіжності суттєві та достатні для категоричного висновку про виконання досліджуваних підписів в графі "Підпис" навпроти граф "Дата" заяви про надання споживчого кредиту від 30.07.2008 року, виконані не [PERSON], а іншою особою (а.с. 69-70) Отже, суд приходить до висновку, що вимога про відібрання вільних зразків на 15 документах не є імперативною, а містить в собі рекомендаційну вимогу, що також підтверджується можливістю, передбаченою п.1.4 науково-методичних рекомендацій, надання документів, в яких є підпис, який достовірно виконаний особою, щодо якої ставиться питання з ідентифікації її як виконавця досліджуваного рукопису, а тому суд не вбачає порушень, які б могли призвести до неоднозначного та неточного висновку експерта. Згідно ч.1,2 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання його стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України саме в момент вчинення правочину. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом ( нікчемний правочин). Згідно з ч.1 статті 638, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідо до ч.2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною(сторонами). Висновком судово-почеркознавчої експертизи було встановлено, що підпис, який стоїть в кредитному договорі № KGXRRX12160040 не належить [PERSON], тобто не додержано письмової форми правочину, а тому відповідно до ст.1055 ЦК України даний правочин є нікчемним. Відповідно до ст.ст. 6,7 Постанови ПВСУ "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", вимоги про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину розглядаються у позовному провадженні в порядку цивільного судочинства відповідно до вимог статті 15 ЦПК. Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.У разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину. Судові витрати суд розподіляє згідно ст. 88 ЦПК України, та у зв'язку із задоволенням позову на користь [PERSON] , суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно п.2 ч.3 ст. 79 ЦПК України, до судових витрат серед іншого належить витрати на правову допомогу. Перевіривши докази про витрати [PERSON] на правову допомогу, суд вважає, що підлягає стягненню витрати на правову допомогу в сумі 1000,00 грн. На підставі викладеного та ст.ст. 215,638,1055 ЦК України, ст.ст. 6,7 Постанови ПВСУ "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними",

Outcome: approved