Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення юридичних фактів, що мають значення, в якій зазначає, що [INFO] помер батько [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається: з житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; двох земельних ділянок площами 0,38 га та 0,22 га, які знаходяться за адресою: Запорізька область, Кам`янсько- Дніпровський район, Великознам`янська сільська рада. За життя [PERSON] заповітів не залишив, а тому після його смерті відкрилась спадщина за законом. Спадкоємицею першої черги була дружина [PERSON] [PERSON] ( мати заявника [PERSON] ). [PERSON] не встигла за життя оформити права на спадщину після смерті чоловіка. [INFO] мати [PERSON] [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається: з житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; та з двох земельних ділянок площами 0,38 га та 0,22 га, які знаходяться за адресою: Запорізька область, Кам`янсько- Дніпровський район, Великознам`янська сільська рада. За життя [PERSON] заповітів не складала, тому спадщина відкрилася за законом. Єдиною спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON] стала донька [PERSON] . Для оформлення спадкових прав [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Кам`янсько- Дніпровського районного нотаріального округу Запорізької області Хаяркіна В.В. із заявою про прийняття спадщини за законом. Приватним нотаріусом за фактом смерті [PERSON] та волевиявлення по прийняттю спадщини відкрита спадкова справа за № 62/2018. Однак, приватним нотаріусом Лосєвій Т.П. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. [PERSON] свою відмову мотивував тим, що [PERSON] не надала належних документів, які б підтверджували: факт перебування в шлюбі [PERSON] з [PERSON] ; факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] ; факт належності житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] на праві власності [PERSON] або [PERSON] ; факт належності двох земельних ділянок площами 0,38 га та 0,22 га, які знаходяться за адресою: Запорізька область, Кам`янсько- Дніпровський район, Великознам`янська сільська рада на праві власності померлому [PERSON] . Некоректний переклад прізвищ з російської на українську мову призвів до того, що члени однієї сім`ї є чужими один одному. За життя особа може усунути ці розбіжності шляхом подання заяви про внесення змін до актових записів. Стосовно осіб, що померли такої процедури не має. Тому єдиним належним засобом відновлення прав є звернення до суду із заявою про встановлення юридичного факту, від доведеності якого залежить реалізація особою своїх прав. Заявник просить суд встановити факт, що померлий [INFO] [PERSON] , [INFO] є чоловіком померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] . Встановити юридичний\~факт,\~що [PERSON] ,\~ [INFO] \~прийняла спадщину\~після смерті\~ [INFO] \~чоловіка [PERSON] ,\~ [INFO] . Встановити юридичний\~факт,\~що житловий\~будинок,\~який розташований\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~належав \~на праві\~власності померлому\~ [INFO] \~ [PERSON] ,\~ [INFO] . Встановити юридичний факт, що державний акт на право приватної власності на землю площами 0,38 га та 0,22 га, серії ЗП № 08 503906- № [NUMBER] виданий 15.11.1994 року головою Великознам`янською сільською ради Г.О. Райовою на ім`я [PERSON] належать [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 02 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі. В судове засідання заявник та його представник не з`явилися, від них надійшло клопотання, в якому вони просять суд розглядати справу за їх відсутністю, заявлені вимоги підтримали у повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, заперечень не має. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до такого. Судом встановлено, що [INFO] помер батько [PERSON] [PERSON] . Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . [INFO] померла мати [PERSON] [PERSON] . Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Факт родинних стосунків між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про одруження [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] , витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 26.11.2014 року, свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , свідоцтва про укладання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] , свідоцтвом про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] , свідоцтвом про укладання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається: з житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та з двох земельних ділянок площами 0,38 га та 0,22 га, які знаходяться за адресою: Запорізька область, Кам`янсько- Дніпровський район, Великознам`янська сільська рада. Єдиною спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON] є донька [PERSON] . Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Приватним нотаріусом була відкрита спадкова справа за № 62/2018. 01.11.2019 року приватний нотаріус Лосєвій Т.П. видав довідку, в якій зазначив, що [PERSON] є такою, що прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] . Однак, приватним нотаріусом Лосєвій Т.П. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Даний факт підтверджується вмотивованою постановою. Факт того, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] та витягом з ДРАЦСГ щодо актового запису про шлюб від 06.06.2018, № 00020292327, але у вище вказаних документах прізвище нареченого на російській мові значиться як « [PERSON] ». У свідоцтві про смерть серії [NUMBER] прізвище померлого [INFO] [PERSON] на українській мові значиться як « [PERSON] ». Факт того, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі підтверджується довідкою виконавчого комітету від 14.11.2019 року № 4820, відповідно до якої « [PERSON] проживав в [ADDRESS] з 1974 року та по день смерті [INFO] . Разом з ним були зареєстровані: [PERSON] - дружина 1938 р.н. з 1974 року та по день смерті [INFO] ». Факт того, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] та фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, підтверджується довідкою виконавчого комітету Кам`янсько- Дніпровської сільської ради Запорізької області від 14.11.2019 року № 4819, відповідно до змісту якої, [PERSON] проживала в [ADDRESS] з 1974 року та по день своєї смерті [INFO] . Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 р., який був чинний на час відкриття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Факт належності житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] на праві власності [PERSON] підтверджується випискою з погосподарської книги від 14.11.2019 року № 4823, відповідно до змісту якої , [PERSON] ( прізвище якого було вказано на російській мові), [INFO] голова домогосподарства, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до\~законодавства колишнього\~СРСР \~норм права,\~які регулювали\~правовідносини на\~момент їх\~виникнення та\~існування,\~ індивідуальні\~будинки та\~домоволодіння \~в селах\~реєстрації не\~підлягали \~(\~Інструкція про\~порядок реєстрації\~будинків та\~домоволодінь у\~містах і\~селищах міського\~типу Української\~РСР,\~затверджено.\~Наказом Мінкомунгоспу\~ УРСР\~ від\~31.01.1966\~року.)\~ І\~в селах\~після закінчення\~будівництва робилися\~тільки відповідні\~записи у\~господарській книзі\~сільської ради\~та відкривався\~особистий рахунок\~на ім?я\~ забудовника.\~Інших правовстановлюючих\~документів чинне\~на той\~час законодавство\~не передбачало. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 3.1 Листа ВССУ №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень\~ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до\~Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з\~наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Факт належності двох земельних ділянок площами 0,38 га та 0,22 га, які знаходяться за адресою: Запорізька область, Кам`янсько- Дніпровський район, Великознам`янська сільська рада на праві власності померлому [PERSON] підтверджується державним актом на право приватної власності на землю видано громадянину України серії ЗП 08-503906 від 15.11.1994 року. Нотаріус вказав, що у зазначеному вище Державному акті на право приватної власності на землю інформація щодо мети та призначення передачі земельної ділянки містить підчистки і є порваним. Державний акт був виданий на ім`я « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] ім`я померлого значиться як « [PERSON] ». [PERSON] суду надала копію Державного акту на ім`я « [PERSON] » серії ЗП 08-503906- № 25 від 15.11.1994 року в якій щодо мети та призначення передачі земельної ділянки не міститься підчистка. Відповідно до п. 3 гл.8 Наказу МЮУ від 22.02.2012 року № 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» не приймаються порвані документи та документи, викладені на двох і більше окремих аркушах, якщо аркуші не з`єднані у спосіб, що унеможливлює їх роз`єднання без порушення цілісності, не пронумеровані і не скріплені підписом відповідної посадової особи та печаткою юридичної особи (у разі наявності), яка видала документ. Відповідно до ст. 47 ЗУ «Про нотаріат», для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які мають підчистки або дописи, закреслені слова чи інші незастережні виправлення. Відповідно до п.7 Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.1постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року». У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР(чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР(чинного на час виникнення спірних правовідносин) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Якщо спадкодавець помер до [INFO] , то спори щодо прийняття спадщини можуть полягати у встановленні факту прийняття спадщини або продовженні строку прийняття спадщини, якщо він пропущений з поважних причин. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення заяви про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію. Відповідно до п. 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995 року за №5\~при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або у паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч. 6\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"\~в\~\~порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством\~\~не\~\~передбачено\~\~іншого\~\~порядку\~\~їх встановлення; заявник не має\~\~іншої\~\~можливості одержати або відновити загублений\~\~чи\~\~знищений\~\~документ,\~\~який\~\~посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення\~\~факту\~\~не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у\~ст. 273 ЦПК\~перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Згідно листа ВСУ від 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Статтею 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що заява є такою, що підлягає частковому задоволенню. На підставі п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК Української РСР,

Outcome: partial