Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що [INFO] після смерті [PERSON] , який до смерті був зареєстрований та постійно проживав в [ADDRESS] , відкрилась спадщина на належне йому на день смерті майно, зокрема на земельну ділянку площею 3,0600 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Павелківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, та яка належала померлому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №006207. Вказаний вище Державний акт на право власності на земельну ділянку був втрачений, про що розміщено оголошення в районній газеті "Новини Андрушівщини". Позивачка є дочкою померлого [PERSON] , відповідачка [PERSON] є дружиною померлого, та відповідно до положень ст.1261 ЦК України вони є спадкоємцями першої черги за законом після його смерті. Відповідач [PERSON] відповідно до положень ст.1262 ЦК України є спадкоємцем другої черги за законом після смерті [PERSON] . При цьому, позивачка та відповідач [PERSON] звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Відповідачка [PERSON] не бажає реалізовувати свої спадкові права після смерті чоловіка [PERSON] та на спадщину не претендує. Однак, позивачка не в змозі в позасудовому порядку реалізувати свої спадкові права після смерті [PERSON] , а саме на 1/2 частину вищевказаної земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у зв`язку з втратою Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, що стало підставою відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Враховуючи вищезазначене, позивачка просить суд, визнати за нею, [PERSON] , право власності, як на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на 1/2 частину земельної ділянки площею 3,0600 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, (кадастровий номер 1820387800:05:000:0205), що розташована на території Павелківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №006207. Судові витрати з відповідачів просить не стягувати. 21 січня 2021 року від відповідача за первісним позовом [PERSON] на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в якій [PERSON] зазначив, що він у відповідності до положень ст.1262 ЦК України є спадкоємцем другої черги за законом після смерті [PERSON] , та прийняв спадщину шляхом подачі до Першої Житомирської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Розбіжності в написанні прізвищ [PERSON] зумовлені впливом російської мови та є ідентичними. [PERSON] також подала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Відповідачка [PERSON] на спадщину не претендує. При цьому, до складу спадкового майна на яке відкрилась спадщина після смерті [PERSON] належить земельна ділянка площею 3,0600 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Павелківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, та яка належала померлому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №006207, який в подальшому був втрачений. Враховуючи вищезазначене, [PERSON] просить визнати за ним право власності, як на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на 1/2 частину земельної ділянки площею 3,0600 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, (кадастровий номер 1820387800:05:000:0205), що розташована на території Павелківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №006207. Судові витрати з відповідачів просить не стягувати. Ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області від 21 січня 2021 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно було прийнято та об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позивачка за первісним позовом (відповідачка за зустрічним) [PERSON] та її представник адвокат Гарастівський С.А. в підготовче судове засідання не з`явилися. Від адвоката Гарастівського С.А. на адресу суду надійшла заява в якій він просить розгляд справи провести у його відсутність та у відсутність [PERSON] , позовні вимоги підтримують, позов просять задовольнити. Зустрічний позов [PERSON] визнають та не заперечують проти його задоволення. Відповідач за первіним позовом (позивач за зустрічним) [PERSON] та його представник адвокат Мороз О.С. в підготовче судове засідання не з`явилися. Від адвоката Мороз О.С. на адресу суду надійшла заява в якій вона просить розгляд справи провести у її відсутність та у відсутність [PERSON] , первісний позов визнають та не заперечують проти його задоволення. Поданий зустрічний позов підтримують та просять його задовольнити. Відповідачка за первісним та зустрічним позовами [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у її відсутність, подані первісний та зустрічний позови визнає та не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.5). [PERSON] є дочкою померлого [PERSON] , [PERSON] є дружиною померлого, а [PERSON] є братом померлого (а.с.9-12,37). Розбіжності в написанні прізвищ " [PERSON] " і " [PERSON] " зумовлені впливом російської мови та є ідентичними. На день смерті [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] , та разом з ним були зареєстровані: дружина - [PERSON] , і син дружини, що підтверджується довідкою виданою Товариством з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Полісся" №3434 від 28.08.2019 (а.с.13). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому на день смерті майно, зокрема на земельну ділянку площею 3,0600 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 1820387800:05:000:0205, що розташована на території Павелківської сільської ради, на яку на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження голови Андрушівської райдержадміністрації від 13 травня 2003 року №276 був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №006207 (а.с.14). Вищевказаний Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №006207 виданий на ім`я [PERSON] був втрачений, про що розміщено відповідне оголошення в районній газеті "Новини Андрушівщини" випуск №41 (9987) від 20 вересня 2019 року (а.с.15). Згідно копії спадкової справи №875/2007 заведеної Першою Житомирською державною нотаріальною конторою до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що спадщину, яка відкрилась після його смерті шляхом подачі заяв про прийняття спадщини прийняли - [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с.30-66). В позасудовому порядку позивачі за первісним та зустрічним позовами не в змозі реалізувати свої спадкові права після смерті [PERSON] , а саме на вищевказану земельну ділянку площею 3,0600 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 1820387800:05:000:0205, що розташована на території Павелківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, у зв`язку з втратою Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №006207, що стало підставою відмови нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, що підтверджується постановами державного нотаріуса Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області Поліщука А.І. (а.с.17,79). Зазначені обставини визнані відповідачами, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України. Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.328, 380, 1223, 1225, 1245, 1261, 1262, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст.80, 81, 125 ЗК України. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно зі ст.1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та його батьки. Відповідно до ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно положень ст.1268 ЦК України, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивачі за первісним та зустрічним позовами мають право на спадкування майна спадкодавця [PERSON] , однак в позасудовому порядку позбавлені можливості його оформити у зв`язку з втратою правовстановлюючого документа, тому первісний та зустрічний позови підлягають задоволенню.

Outcome: approved