Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

У червні 2014 [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Банк Кіпру», яке з 16.07.2014 року змінило своє найменування на ПАТ «Неос Банк», про визнання іпотеки припиненою. В обґрунтування позову позивач зазначав, що 26 квітня 2007 року між АБ «АвтоЗАЗБанк», правонаступником якого є ПАТ «Банк Кіпру», та [PERSON], який виступив майновим поручителем за боржника, був укладений іпотечний договір №45/07, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу за реєстровим № 808. Згідно вказаного іпотечного договору АБ «АвтоЗАЗбанк», як іпотеко держателю, було передано в іпотеку гараж за адресою: [ADDRESS]. Вищевказана іпотека забезпечувала виконання зобов'язань ТОВ «Спільне Українсько-Російське підприємство «Авто-Альянс» за кредитним договором № 9/07, укладеним 26.04.2007 року між вказаним підприємством, як боржником, та АБ «АвтоЗАЗбанк», як кредитором. Згідно інформації, яка міститься в Єдиному Державному Реєстрі підприємств та організацій України на даний час ТОВ «Спільне Українсько-Російське підприємство «Авто-Альянс» код ЄДРПОУ 31914769 є припиненим у зв'язку з визнанням його банкрутом. Тобто на даний час вказана юридична особа, яка є боржником за кредитним договором № 9/07 від 26.04.2007 року, ліквідована та припинена, як юридична особа. Посилаючись на те, що внаслідок ліквідації боржника - сторони основного зобов'язання, право застави, що забезпечувало його виконання також є припиненим, позивач просив суд визнати припиненою іпотеку за Договором іпотеки № 45/07 від 26.04.2007 року, укладеним між Акціонерним банком «АвтоЗАЗбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк Кіпру», та [PERSON], посвідченим 26.04.2007 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 808. У судове засідання позивач та його представник не з'явились, в матеріалах справа наявна заява позивача про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Представник ПАТ «Неос Банк» (до 16.07.2014 року найменування ПАТ Банк Кіпру») в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомив заяви про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи у його відсутність, так само як і заперечень на позов суду не надав. З урахуванням того, що представник відповідача втретє не з'явився до судового засідання, причини неявки на останні два судових засідань суду не повідомляли, заяви про відкладення розгляду справи не подавала, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутність представника відповідача та за згодою позивача ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26 квітня 2007 року між АБ «АвтоЗАЗбанк», правонаступником якого відповідно до статуту є ПАТ «Банк Кіпру», яке з 16.07.2014 року змінило своє найменування на ПАТ «Неос Банк», та ТОВ «Спільне Українсько-Російське підприємство «Авто-Альянс» укладено кредитний договір № 9/07. З метою забезпечення виконання боржником - ТОВ «Спільне Українсько-Російське підприємство «Авто-Альянс» своїх зобов'язань за кредитним договором 26 квітня 2007 року між АБ «АвтоЗАЗбанк» та [PERSON], був укладений іпотечний договір №45/07, за умовами якого [PERSON], як іпотекодавець, передав АБ «АвтоЗАЗбанк», як іпотекодержателю, в іпотеку гараж, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який належить майновому поручителю на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] 03.06.2002 року за реєстровим №1109. Заставна вартість предмета іпотеки на момент його передачі в іпотеку складала 60600,00 гривень. Згідно з довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та повідомленням про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи, 20 грудня 2010 року державним реєстратором проведено реєстрацію припинення юридичної особи - ТОВ Спільне Українсько-Російське підприємство «Авто-Альянс». Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 ЦК України). Частиною 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою. Частина 3 ст. 6 ЦК України передбачає, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що у разі ліквідації боржника - сторони основного зобов'язання - право застави, що забезпечувало його виконання, також є припиненим. При цьому, ураховуючи імперативний характер норми п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України, зазначення в договорі застави інших умов, за яких право застави у разі припинення основного зобов'язання залишається дійсним, слід вважати нікчемним. Таким чином, виходячи з однорідної юридичної природи поруки та застави як засобів забезпечення виконання зобов'язань, а також того факту, що як порука, так і застава припиняються у разі припинення основного зобов'язання відповідно до ч. 1 ст. 575, п. 1 ч. 1 ст. 593, ч. 1 ст. 609 ЦК України, ч. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку", іпотека як вид застави припиняється в разі припинення основного зобов'язання (кредитного договору). Зважаючи на це, припинення юридичної особи у зв'язку з визнанням її банкрутом є підставою припинення іпотеки, оскільки зобов'язання за кредитним договором припиняється. Урегулювання сторонами договірних відносин на власний розсуд за наявності в законі імперативних приписів є протиправним. Враховуючи встановлені обставини справи та вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку, що договір іпотеки, укладений на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ТОВ Спільне Українсько-Російське підприємство «Авто-Альянс», яке станом на час розгляду справи припинило свою діяльність, є припиненими у зв'язку з ліквідацією юридичної особи та припиненням основного зобов'язання. З огляду на вищезазначене позовні вимоги [PERSON] про визнання іпотеки припиненою є законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим його позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved