Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою та просить суд стягнути з відповідача на її користь 394 грн. 36 коп. нарахованої на момент звільнення, але не виплаченої суми компенсації втрати частини доходів у звязку з порушення строків їх виплати. А також стягнути з відповідача 2000 грн. компенсації моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач працювала на ДП Світловодський завод "Калькулятор" з 29.10.2004 року по 05.05.2005 року і була звільнена відповідно ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. При звільненні відповідач не провів повного розрахунку, тобто не виплатив належної суми нарахованої заробітної плати в сумі 3916 грн. 64 коп., та компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати, що становить 394 грн. 36 коп. Окрім цього, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду, завдану останнім у вигляді морально-психологічних та фізичних страждань, викликаних відмовою відповідача в добровільному порядку сплатити заборговані кошти, чим було порушено право на своєчасне отримання грошей. Оскільки відповідач відмовляється виконати свої зобовязання, позивач вимушена звернутись до суду. Позивач про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, в судове засідання не з'явилась, представник позивача [PERSON] надала письмову заяву в якій просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити їх у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся за місцем реєстрації юридичної особи. В судове засідання представник відповідача не з'явився, заперечень по суті позову не надійшло, причини неявки суду не повідомив. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, суд приходить до такого висновку. Судом достовірно встановлено, що позивач працювала в ДП Світловодський завод «Калькулятор» з 29.10.2004 року та була звільнена з підприємства по ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням 05.05.2005 року (а.с.13-14). Відповідно до копії довідки ( а.с.12), наданої відповідачем заборгованість підприємства із заробітної плати станом на 01.09.2006 року становить 4311 ( чотири тисячі триста одинадцять ) грн., в тому числі компенсації 394 ( триста девяносто чотири) грн. 36 коп. Згідно ст.34 Закону України "Про оплату праці" компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до ст.ст.2,3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого доходу на індекс інфляції за період невиплати. Відповідно до ст.4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та п.5 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, виплата такої компенсації проводиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивачу не було виплачено компенсацію втрати частини заборгованої заробітної плати, в розмірі 394 грн. 36 коп. а тому позовні вимоги в частині стягнення підлягають задоволенню в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що у звязку із затримкою розрахунку при звільненні позивачка зазнала моральних страждань, що супроводжувалось почуттям приниженості, несправедливості, проте розмір моральних страждань у їх грошовому виразі суд вважає значно завищеним, а також, виходячи із засад виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне розмір відшкодування моральної шкоди визначити в сумі 500 грн. 00 коп. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Таким чином, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору.. На підставі вище викладеного, та ст.24, 34 Закону України "Про оплату праці", ст.ст.2-4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159,

Outcome: partial