Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, в якому просив змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням суду з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з розміру - 1/3 частина від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, на 1/5 частину від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, стягнення за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Замостянського районного суду м. Вінниця від 03.08.2012 року в цивільній справі №206/4645/2012 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , припинити станом на день набрання чинності даним рішенням та повернути виконавчий лист до суду після завершення його виконання. Позов мотивовано тим, що 30.11.2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено актовий запис №3069. Під час шлюбу у подружжя народилася дитина - син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниця від 03.08.2012 року шлюб між подружжям розірвано, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. З того часу в позивача сталася зміна життєвих обставин, які на думку позивача, є підставою для зміни розміру стягуваних аліментів в бік їх зменшення. Так, 21.02.2017 року між [PERSON] та [PERSON] Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області зареєстровано шлюб, актовий запис №940. [INFO] у подружжя народилася донька [PERSON] . Дружина позивача [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку по [INFO]. У зв`язку зі зміною сімейного статусу позивача та народженням дитини матеріальний стан позивача змінився у бік погіршення. Оскільки заробітна плата позивача є єдиним видом доходу його сім`ї, стягнення аліментів в розмірі, визначеному судом на рівні 1/3 частини від доходу, на думку позивача, суперечить принципу розумності та справедливості щодо утримання обох дітей позивача. Викладене стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом. 01 листопада 2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.17) В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали, просили його задовольнити, з підстав наведених у ньому. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнала частково, пояснила, що позивач належним чином виконує обов`язки щодо утримання дитини, крім сплати аліментів він додатково сплачує кошти за лікування дитини, купує йому необхідні речі, продукти, ліки, не заперечувала щодо зменшення розміру аліментів з 1/3 на 1/4 частину зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, оскільки саме такий мінімальний розмір аліментів встановлений законом. Додатково повідомила, що після державної реєстрації розірвання шлюбу вона змінила прізвище « [PERSON] » на дошлюбне « [PERSON] ». Суд, заслухавши позивача, його представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову. Судом встановлено, що рішенням Замостянського районного суду м. Вінниця від 03.08.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини доходу зі всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 13 липня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9). 21.02.2017 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №940, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що видано Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 21.02.2017 року (а.с.10). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 27.12.2017 року (а.с.11). Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №94, виданої ОСББ 07.02.2018 року, сім`я позивача (наймача) у складі 3 осіб (дружина [PERSON] , донька [PERSON] ) проживають спільно за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Згідно довідки №29-2019 від 01.10.2019 року, виданої Управлінням захисту економіки у Вінницькій області Департаменту захисту економіки НП України, [PERSON] перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 16.06.2018 року по [INFO] (а.с.13). Таким чином, сімейний стан позивача з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів змінився. На день розгляду справи у суді позивач має на утриманні, окрім неповнолітнього сина від першого шлюбу [PERSON] , також малолітню доньку [PERSON] від другого шлюбу. На його утриманні також перебуває дружина [PERSON] У ч. 4 ст. 273 ЦПК України зазначено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про зміну сімейного стану позивача у зв`язку з одруженням та народженням малолітньої дитини, що відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, є підставою для зменшення розміру аліментів. При цьому суд керується вимогами ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", відповідно до якої висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права, та враховує висновок Верховного Суду, що міститься у постанові від 30.05.2018 р. у справі N 194/1211/16-ц, відповідно до якого одруження та наступне батьківство визнано судом касаційної інстанції підставою для зменшення розміру аліментів. Отже та обставина, що на утриманні позивача окрім неповнолітнього сина від першого шлюбу є малолітня донька від другого шлюбу та дружина, яка перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, є підставою для зменшення розміру аліментів, які присуджено рішенням Замостянського районного суду м. Вінниця від 03.08.2012 року. Разом з тим, оцінюючи твердження позивача про скрутне матеріальне становище, пов`язане із народженням у шлюбі малолітньої дитини та необхідністю утримувати дружину, яка не працює у зв`язку із знаходженням в декретній відпустці по догляду за дитиною, суд виходить із того, що факт народження дитини автоматично не призводить до зменшення розміру аліментів на утримання першої дитини з 1/3 частки до 1/5 частки без надання доказів погіршення матеріального стану платника аліментів, як зазначено у постанові Верховного Суду від 09.08.2018 р. у справі N 640/10064/16-ц. Згідно положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції). Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народженні вони у шлюбі чи поза ним. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Таким чином, двоє дітей позивача повинні мати рівні права щодо належного рівня життя, достатнього для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, як того вимагає ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", і який повинен бути забезпечений обома батьками. Крім того, згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином,

Outcome: partial