Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

09 березня 2016 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] ДВС Тарутинського районного управління юстиції Одеської області, де третьою особою що не заявляє самостійних вимог є Сектор державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області про звільнення майна з-під арешту. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №ODMLGI0000000694 від 15.10.2007 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором відповідачка [PERSON] передала в іпотеку ПАТ КБ "ПриватБанк" квартиру загальною площею 48,9 кв. м., що знаходиться за адресою: Одеська область, Тарутинський район, смт. Тарутине, вули. Красна, буд. № 269, кв.№2. Вказана іпотечна квартира належить відповідачці на підставі договору купівлі-продажу від 15.10.2007 року, посвідченого 15.10.2007 року приватним нотаріусом Тарутинського районого нотаріального округу Одеської області [PERSON]. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором у відповідачки [PERSON] виникла прострочена заборгованість, тому позивач був змушений звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки за кредитним договором в рахунок погашення заборгованості. Відповідно до рішення Тарутинського районного суду від 03.10.2014 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру за адресою Одеська область, Тарутинський район, смт. Тарутине, вули. Красна, буд. № 269, кв.№2, загальною площею 28,8 кв.м., шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Відповідно до запису у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 10304738 від 2909.2010року, постановою відділу ДВС Тарутинського районного управління юстиції Одеської області серії АА № 162918 від 29.09.2010року накладено ареш та оголошено заборону на відчуження на все рухоме майно [PERSON] у тому числі і на спірну квартиру. В судове засідання представник позивача не зявився. Надав суду заяву, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги позивача та просить розглянути справу за відсутністю представника банку. Не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку (а.с.21). Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулись на адресу суду з її підписом, який засвідчує отримання нею судової повістки (а.с.30,35). Відповідач [PERSON] державної виконавчої служби Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать розписки, які повернулись на адресу суду з підписом, який засвідчує отримання судової повістки (а.с.29,34). Третя особа, що не заявляє самостійних вимог Сектор державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області до судового засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином (а.с.28). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. В звязку з цим в силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №ODMLGI0000000694 від 15.10.2007 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором відповідачка [PERSON] передала в іпотеку ПАТ КБ "ПриватБанк" квартиру загальною площею 48,9 кв. м., що знаходиться за адресою: Одеська область, Тарутинський район, смт. Тарутине, вули. Красна, буд. № 269, кв.№2. (а.с.4-11). Відповідно до рішення Тарутинського районого суду від 03.10.2014 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру квартиру загальною площею 48,9 кв. м., що знаходиться за адресою: Одеська область, Тарутинський район, смт. Тарутине, вули. Красна, буд. № 269, кв.№2, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу (а.с.12-13). Зазначене рішення набрало законної сили, тому відповідно до вимог ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини встановлені в судовому засіданні, не підлягають доказуванню в суді. Згідно копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта 29.09.2010 року було накладено арешт на квартиру загальною площею 48,9 кв. м., що знаходиться за адресою: Одеська область, Тарутинський район, смт. Тарутине, вули. Красна, буд. № 269, кв.№2, який зареєстрований в Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна за №10304738 від 29вересня 2010року (а.с.14-15). Згідно ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту. Статтею 54 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з-під арешту. Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.76 року №6 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним і відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно. Було встановлено, що у позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" виникло право застави 15.10.2007 року, а арешт був накладений пізніше, а саме 29.09.2010 року. Крім того, згідно ст. 14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вищий пріоритет на заставлене майно має ПАТ КБ "ПриватБанк". Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Статтею 1 Закону України "Про заставу" предбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Оскільки заставодержателем згідно договору іпотеки від 15 жовтня 2007 року є ПАТ КБ "ПриватБанк" і рішенням Тарутинського районного суду від 03жовтня 2014 року позивачу було надано всі повноваження необхідні для реалізації заставленого майна згідно договору застави, тому позов слід задовольнити та звільнити заставлену квартиру загальною площею 48,9 кв. м., що знаходиться за адресою: Одеська область, Тарутинський район, смт. Тарутине, вули. Красна, буд. № 269, кв.№2 з-під арешту. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідачки 1378 грн. судового збору сплаченого позивачем при подачі позову до суду, що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved