Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк "Приватбанк" звернувся до суду із даним позовом, в якому після уточнень посилався на те, що відповідно до укладеного договору № К2Р6GА03830005 від 21.08.2007 року [PERSON] 21.08.2007 року отримав кредит у розмірі 77 552,0 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.08.2017 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. Позивач вказує, що у порушення зазначених норм закону та умов договору третя особа зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, що призвело до збитків позивача, які мають вираз у залученні позивачем вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором третя особа станом на 02.06.2014 року має заборгованість 157 586,09 доларів США, що за курсом 11,87 відповідно до службового розпорядження НБУ від 02.06.2014 року складає 1 870 546,86 гривень, яка складається із наступного: 58 368,98 доларів США - заборгованість за кредитом; 42 709,41 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5 960,82 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 43 022,72 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору : 21,06 доларів США - штраф (фіксована частина); 7 503,10 доларів США - штраф (процентна складова). Позивач також вказує, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ "Приватбанк" і [PERSON] 23.08.2007 року уклали договір іпотеки № К2Р6GА03830005, згідно з яким відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру загальною площею 55,20 кв. м., житловою площею 40,10 кв. м., яка розташована за адресою [ADDRESS]; майно належить відповідачу на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири, обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 511 565,0 гривень. В зв'язку із викладеними обставинами позивач просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № К2Р6GА03830005 від 21.08.2007 року в розмірі 157 586,09 доларів США, що за курсом 11,87 відповідно до службового розпорядження НБУ від 02.06.2014 року складає 1 870 546,86 грн. - звернути стягнення на квартиру загальною площею 55,20 кв. м., яка розташована за адресою [ADDRESS] шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на підставі договору іпотеки № К2Р6GА03830005 від 23.08.2007 року Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ "Приватбанк" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки; стягнути з відповідача судові витрати. [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк", [PERSON] про визнання майнової поруки у вигляді договору іпотеки квартири такими, що припинені, посилаючись на те, що 21.08.2007 року її чоловік відповідач [PERSON] уклав з відповідачем ПАТ КБ "Приватбанк" кредитний договір № К2Р6GА03830005 , згідно якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 77 552,0 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,92 % за місяць (річна ставка 11,04 %) на суму залишку заборгованості за кредитом. Вона являється майновим поручителем за даним договором кредиту. 23.08.2007 року між нею, як майновим поручителем за кредитним зобов'язанням [PERSON], та банком був укладений договір іпотеки квартири № К2Р6GА03830005 , за даним договором вона передала в іпотеку позивачу належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS]. Вказує, що згідно п. 33.1 предметом даного договору є надання іпотекодавцем в іпотеку нерухомого майна в забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № К2Р6GА03830005 від 21.08.2007 року, зокрема, передбачена сплата відсотків за користування кредитом в розмірі 0,92 %. За період 2007-2008 р. р. [PERSON] своєчасно та в повному обсязі сплачував банку кошти по погашенню кредиту. Після підвищення курсу долара в 2009 році їх сім'я не мала можливості виконувати зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, але вони продовжували виконувати свої зобов'язання в міру можливості. З 15.11.2008 року позивач в односторонньому порядку підвищив відсоток за користування кредитом з 11,04 % річних до 13,08% річних, що підтверджується поданим банком розрахунком до їх позовної заяви. Згідно п. 5.2 Договору кредиту після видачі заставної зміни і доповнення до цього договору можуть вноситися лише після анулювання заставної і видачі нової заставної, а також реєстрації нової заставної в державному реєстрі іпотек. В укладеному з нею договорі іпотеки не передбачено, що даний договір може бути змінений в односторонньому порядку іпотекодержателем і не вказано, що договір кредиту може бути змінений в односторонньому порядку. Оскільки за договором іпотеки від 23.08.2007 року вона є також майновим поручителем за кредитними зобов'язаннями [PERSON], то одночасно договір іпотеки є і договором майнової поруки. Вказує, що збільшення її відповідальності за договором майнової поруки (іпотеки) відбулося внаслідок зміни основного зобов'язання із-за зміни розміру процентної ставки в бік збільшення. У зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки (іпотеки) не дає підстав для покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком. Враховуючи, що банк в односторонньому порядку збільшив розмір процентної ставки шляхом визначення конкретних (збільшених) процентних ставок, що застосовуються по договору кредиту, тобто змінив зобов'язання, забезпечене порукою (іпотекою), що призвело до збільшення обсягу відповідальності майнового поручителя, то вона вважає, що необхідно застосувати вимоги ч.1 ст. 559 ЦК України і визнати майнову поруку у вигляді договору іпотеки такою, що припинена. Вона просить застосувати вимоги ч.1 ст. 559 ЦК України до договору іпотеки як аналогію на підставі ч.1 ст. 8 ЦК України, враховуючи, що договір іпотеки укладений нею як майновим поручителем за зобов'язаннями [PERSON], тобто одночасно вона є і поручителем і заставодавцем. В зв'язку із викладеними обставинами позивач просила визнати майнову поруку у вигляді договору іпотеки квартири К2Р6GА03830005, укладеного між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" 23 серпня 2007 року на квартиру [ADDRESS] такими, що припинені. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, підтвердила обставини, викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити; зустрічний позов не визнала, вважала, що позивачкою [PERSON] пропущений строк позовної давності та просила застосувати строк позовної давності, просила відмовити у його задоволенні. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов ПАТ КБ "Приватбанк" не визнали, просили відмовити у його задоволенні. Зустрічний позов підтримали, підтвердили обставини, викладені у зустрічній позовній заяві, просили позов задовольнити. Третя особа [PERSON] в судове засіданні не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи без його присутності, позов не визнає. Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений ПАТ КБ "Приватбанк" позов таким, що підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В судовому засіданні встановлено, що 21 серпня 2007 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № К2Р6GА03830005, відповідно до умов якого [PERSON] 21.08.2007 року отримав кредит у розмірі 77 552,0 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.08.2017 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. Також встановлено, що 23 серпня 2007 року між [PERSON], іпотекодавцем, що є майновим поручителем за кредитним зобов'язанням [PERSON] і Закритим акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" був укладений договір іпотеки квартири № К2Р6GА03830005 , згідно з яким відповідач надала в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру загальною площею 55,20 кв. м., житловою площею 40,10 кв. м., яка розташована за адресою [ADDRESS]; майно належить відповідачу на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири, обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 511 565,0 гривень. Встановлено, що третя особа - [PERSON] належним чином не виконує свої зобов'язання за кредитним договором та у зв'язку із порушенням зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 02.06.2014 року має заборгованість, яка згідно розрахунку заборгованості позивача становить 157 586,09 доларів США, що за курсом 11,87 відповідно до службового розпорядження НБУ від 02.06.2014 року складає 1 870 546,86 гривень, яка складається із наступного: 58 368,98 доларів США - заборгованість за кредитом; 42 709,41 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5 960,82 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 43 022,72 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору : 21,06 доларів США - штраф (фіксована частина); 7 503,10 доларів США - штраф (процентна складова). Встановлено, що 03.10.2008 року за № 20.1.3.2/6-22885/5455 ПАТ КБ "Приватбанк" направлено листа [PERSON], в якому банк повідомляє про те, що починаючи з 15.11.2008 року відсоткова ставка за кредитним договором № К2Р6GА03830005 від 21.08.2007 року, який він уклав з Приватбанком складатиме 13,08 % на рік та у випадку, якщо він не згодний із вказаними змінами кредитного договору пропонувалося в строк не пізніше 08.11.2008 року звернутися у відділення Приватбанку, що обслуговує його кредит, надати письмове повідомлення про свою незгоду із зміненими умовами кредитування та погасити заборгованість за кредитним договором у повному обсязі. Встановлено, що з 15.11.2008 року позивач в односторонньому порядку підвищив відсоток за користування кредитом з 11,04 % річних до 13,08% річних, що підтверджується поданим банком розрахунком до їх позовної заяви. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2011 року у справі № 2-1357/2011 за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до ТОВ "УФА "Верус", [PERSON] про стягнення заборгованості позовні вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" до ТОВ "УФА "Верус", [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість по кредитному договору № К2Р6GА03830005 від 21.08.2007 року станом на 16.06.2009 року в розмірі 507 663,10 гривень, стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 1 700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., в задоволенні іншої частини позовних вимог ПАТ КБ "Приватбанк" відмовлено. Дане рішення набрало законної сили 11.04.2011 року. Зазначеним рішенням, яке набрало законної сили, зокрема, встановлено, що станом на 16.06.2009 року відповідач мав заборгованість у розмірі 66 697,73 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 507 663,10 гривень. В судовому засіданні також встановлено, що [PERSON] в період з 16.06.2009 року по 09.10.2014 року сплатив на користь ПАТ КБ "Приватбанк" суму коштів у розмірі 238 839,97 гривень. Наведені обставини підтверджуються поясненнями представника позивача [PERSON], відповідачки [PERSON] та її представника [PERSON], матеріалами справи. У відповідності до ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами /з розстроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Враховуючи вищевикладене, суд, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог прийшов до висновку, що оскільки боржником [PERSON] належним чином не виконуються зобов'язання за кредитним договором № К2Р6GА03830005 від 21.08.2007 року, він має заборгованість перед позивачем та дану заборгованість не погашає, відповідач [PERSON] є іпотекодавцем та є майновим поручителем за кредитним зобов'язанням [PERSON] відповідно до укладеного 23 серпня 2007 року між [PERSON] і Закритим акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" договору іпотеки квартири № К2Р6GА03830005, а тому позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають до задоволення. Разом із цим, в судовому засіданні встановлено, що як вбачається із змісту рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2011 року у справі № 2-1357/2011 за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до ТОВ "УФА "Верус", [PERSON] про стягнення заборгованості судом достроково стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість по кредитному договору № К2Р6GА03830005 від 21.08.2007 року станом на 16.06.2009 року в розмірі 507 663,10 гривень, тобто стягнуто достроково всю суму за тілом кредиту. Крім того, оскільки відповідачем сплачено на користь ПАТ КБ "Приватбанк" в рахунок погашення заборгованості в період з 16.06.2009 року по 09.10.2014 року суму коштів у розмірі 238 839,97 гривень, тому залишок заборгованості за кредитним договором становить 268 823,13 гривень. В зв'язку із цим суд вважає, що у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № К2Р6GА03830005 від 21.08.2007 року в розмірі 268 823,13 гривень слід звернути стягнення на квартиру загальною площею 55,20 кв. м., яка розташована за адресою [ADDRESS], яка належить [PERSON], задовольнивши позовні вимоги позивача частково. При цьому суд також вважає, що із відповідачки [PERSON] на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 3 654,0 гривень. Що стосується зустрічного позову [PERSON], суд вважає, що даний позов задоволенню не підлягає, виходячи із наступного. У відповідності до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у справі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як встановлено в судовому засіданні, 23 серпня 2007 року між [PERSON], іпотекодавцем, що є майновим поручителем за кредитним зобов'язанням [PERSON] і Закритим акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" був укладений договір іпотеки квартири № К2Р6GА03830005 , згідно з яким відповідач надала в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру загальною площею 55,20 кв. м., житловою площею 40,10 кв. м., яка розташована за адресою [ADDRESS]; майно належить відповідачу на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири, обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 511 565,0 гривень. Також встановлено, що 03.10.2008 року за № 20.1.3.2/6-22885/5455 ПАТ КБ "Приватбанк" направлено листа [PERSON], в якому банк повідомляє про те, що починаючи з 15.11.2008 року відсоткова ставка за кредитним договором № К2Р6GА03830005 від 21.08.2007 року , який він уклав з Приватбанком складатиме 13,08 % на рік та у випадку, якщо він не згодний із вказаними змінами кредитного договору пропонувалося в строк не пізніше 08.11.2008 року звернутися у відділення Приватбанку, що обслуговує його кредит, надати письмове повідомлення про свою незгоду із зміненими умовами кредитування та погасити заборгованість за кредитним договором у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене та оскільки [PERSON] є дружиною [PERSON], тому за таких обставин суд приходить до висновку, що про збільшення позивачем з 15.11.2008 року відсоткової ставки за кредитним договором № К2Р6GА03830005 від 21.08.2007 року їй було відомо з 2008 року, однак до суду з позовом про визнання майнової поруки припиненою вона не зверталася, а тому нею пропущений строк звернення до суду із даним позовом та, враховуючи заяву представника позивача про застосування строку позовної давності до вимог [PERSON], слід відмовити позивачці [PERSON] у задоволенні зустрічного позову. На підставі ст. ст. 3-5, 12,18, 33, 35, 39, 47 Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 8, 209-210, 220, 271, 525 - 527, 530, 577, 629, 640, 651, 654,1049-1050 ЦК України, ст. ст. 6, 10, 11, 15, 60, 61, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

Outcome: partial