Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредит Колекшн Груп" звернулось із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним Договором №500001422 від 11.10.2006 року на загальну суму 206175,44 грн., мотивуючи тим, що 29.12.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу фінансування клієнта №29122008 за умовами якого позивач отримав право вимоги до боржник [PERSON], що підтверджується Додатком №1 до договору факторингу. В свою чергу, 14.07.2010 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ "Кредит Колекшн Груп" було укладений Договір факторингу, за умовами якого позивач отримав право вимоги до боржників за кредитними договорами ПАТ "Альфа-Банк", зокрема до боржника [PERSON] на підставі укладеного 11.10.2006 року з ПАТ "Альфа-Банк" кредитного договору. Згідно умов кредитного договору відповідачу було надано кредит у розмірі 3000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом, однак позичальник не виконує зобов'язання по сплаті кредиту та відсотків за користування ним, станом на 05.03.2014 року заборгованість по платежах яка складає 206175,44 грн., яка в добровільному порядку не погашена, тому позивач вимушений звертатись до суду . Представник позивача Фетісов Д.В. в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує. (а.с. 33) Представник відповідач [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, подала до суду заяву в якій просила відмовити в задоволені в повному обсязі, у зв'язку з пропуском строку позовної давності для пред'явлення вимог до відповідача про стягнення кредитної заборгованості. (а.с. 39) Дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 11 жовтня 2006 року між ЗАТ «Альфа-Банк», та [PERSON] було укладено кредитний Договір № 500001422, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит в сумі 3000 доларів США на цілі, визначені в п.1.3 Договору, а відповідач зобов'язався своєчасно та у повному обсязі виплачувати позивачу проценти за користування кредитом у розмірі 40 % річних, виконати інші умови Договору та повернути кредит позивачу відповідно до графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням всіх супутніх послуг, який є Додатком №1 по Договору та його невід'ємною частиною, але в будь-якому випадку не пізніше 11 жовтня 2009 року. (а.с. 9-10) Відповідно до умов п. 1.3 ст. 1 Договору, Позичальник має право використати кредит на власний розсуд, в тому числі, але не виключно: для сплати платежів на виконання зобов'язань за Кредитним договором, погашення заборгованості, сплати податків, зборів тощо. Це означає, що позичальник матиме можливість використовувати кредитні кошти, зараховані на картковий рахунок позичальника, для здійснення операцій в готівковій\\безготівковій формі для задоволення будь-яких своїх потреб, відповідно до положень чинного в Україні законодавства, в порядку, встановленому відповідним договором про відкриття та порядок ведення зазначеного карткового рахунку, укладеним з банком. 29.12.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк»та ТОВ «Кредитні Ініціативи»було укладено Договір факторингу фінансування клієнта №29122008, відповідно до якого ТОВ «Кредитні Ініціативи» зобов'язувалось передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Альфа-Банк», а ПАТ «Альфа-Банк»зобов'язувалось відступити ТОВ «Кредитні Ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за Кредитними Договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до Договору Факторингу. Таким чином, ПАТ «Альфа-Банк»було відступлено право грошової вимоги за кредитним Договором №500001422 від 11.10.2006 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи». Відповідно до зазначеного договору, сторони свої зобов'язання повністю виконали - ТОВ «Кредитні Ініціативи»передало грошові кошти, а ПАТ «Альфа-Банк»відступило свої права грошової вимоги до боржників за Кредитними Договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до Договору Факторингу. (а.с. 6) 14.07.2010 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Кредит Колекшн Груп» був укладений Договір факторингу, згідно якого до ТОВ «Кредит Колекшн Груп» перейшло право вимоги боргу за кредитним договором. (а.с. 7) Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч.2 ст. 615 Цивільного кодексу України) Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, ТОВ «Кредит Колекшн Груп» посилається на порушення відповідачем протягом дії кредитного договору, зобов'язань щодо проведення щомісячної оплати тіла кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, у відповідності до графіку платежів, у зв'язку з чим утворилася заборгованість по кредитному Договору №500001422 від 11.10.2006 року на загальну суму 206175,44 грн., в тому числі: залишок заборгованості по тілу кредиту станом на 16.07.2010 року в сумі - 27638,33 грн., сума несплачених відсотків за користування кредитом станом на 16.07.2010 року 23513,90 грн., пеня за користування кредитом станом на 16.07.2010 року в сумі 155267,19 грн.; в тому числі з урахуванням суми оплат за період з 16.07.2010 року по 05.03.2014 року - 243,98 грн. Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалість у три роки. За загальним правилом (ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України) перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як передбачено у п.7 ч.13 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", Кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року у справі №1-26/2011 року "за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг)", встановлено, що в аспекті конституційного звернення положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року N 1023-XII з наступними змінами у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Крім того, як роз'яснено у пункті 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року за №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредит Колекшн Груп» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному Договору №500001422 від 11.10.2006 року поза межами загальних строків позовної давності, враховуючи, що початок перебігу строку позовної давності починається у позивача з моменту невиконання зобов'язань по кредитному договору, в даному випадку строк виконання зобов'язань за кредитним договором настав 11.10.2009 року (п.1.1 Кредитного договору), в той час з позовом до суду позивач звернувся лише 31.03.2014 року, що підтверджується відбитком поштового штемпеля на конверті про направлення позовної заяви до суду, що дає підстави суду відмовити у задоволенні позову, у зв'язку зі спливом позовної давності. Таким чином, позовні вимоги ТОК «Кредит Колешн Груп» до [PERSON] в частині стягнення залишку заборгованості по тілу кредиту в розмірі 27638,33 грн., та суми несплачених відсотків за користування кредитом в сумі 23513,90 грн., не підлягають задоволенню, у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Відповідно до положень ст.266 Цивільного кодексу України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Зважаючи на те, що судом встановлено, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит Колекшн Груп» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором пред'явлено поза межами загальних строків позовної давності, що є безумовною підставою для відмови у задоволенні позову, як це передбачено ч.4 ст.267 Цивільного кодексу України, в той же час, зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 155267,19 грн., яка розрахована за період з 11.10.2006 року по 16.07.2010 року враховуючи той факт, що строк виконання зобов'язань за Кредитним договором настав 11.10.2009 року, а позов подано до суду позивачем 31.03.2014 року. Така правова позиція висловлена в постанові судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. З огляду на викладене, суд, діючи в межах заявлених позовних вимог відповідно до ч.1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України, приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит Колекшн Груп» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором,є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд не розглядає питання розподілу судових витрат, враховуючи, що в межа даного спору судом прийнято рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed