Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Гарант Плюс" про звернення стягнення на предмет застави, посилаючись на те, що між ПАТ «Ідея Банк», та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №910.15154 від 22.05.2012 року про надання кредиту в розмірі 55621,00 грн. терміном до 22.05.2017 року для придбання транспортного засобу зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,99 % річних. З метою забезпечення виконання основного зобовязання: між ПАТ «Ідея Банк», , та відповідачем [PERSON], 06.07.2012 року укладено договір застави транспортного засобу марки «ВАЗ 211540-110-42, 2012 року випуску, колір темно-сірий, номер шасі (кузова, рами) VIN-XTA211540C5117270 XTA211540C5117270, реєстраційний номер [NUMBER] ; між позивачем та ТзОВ «Фінансова компанія «Гарант Плюс» 10.06.2015 року укладено договір поруки, за яким поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником всіх зобовязань в сумі 100 грн.; Стверджує, що відповідач належним чином не виконала зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим, просить суд в рахунок погашення кредитних зобовязань на користь ПАТ "ІДЕЯ БАНК" за кредитним договором №910.15154, укладеним між ПАТ "ІДЕЯ БАНК" та [PERSON], звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль ВАЗ 211540-110-42, 2012 року випуску, колір темно-сірий, номер шасі (кузова, рами) VIN-XTA211540C5117270 XTA211540C5117270, шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ "ІДЕЯ БАНК" будь-якій третій особі покупцю від імені власника, для чого надати ПАТ "ІДЕЯ БАНК" усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії в органах ДАІ МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу-власника, які повязані з продажем автомобіля тощо). Стягнути солідарно з [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Гарант Плюс" на користь Публічного акціонерного товариства "[PERSON] Банк"заборгованість за кредитним договором в розмірі 100 (сто) гривень 00 копійок. Стягнути солідарно з [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Гарант Плюс" на користь Публічного акціонерного товариства "Ідея Банк" витрати по сплаті судового збору в сумі 767,26 грн та інші можливі витрати повязані з розглядом даної справи. Представник позивача в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності та про підтримання позову. Просить позов задовольнити в повному обсязі.\~\~ Справу розглянуто заочно відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідачів [PERSON] та ТОВ "ФК "Гарант Плюс"., які вдруге не зявилися в судове засідання не повідомивши причин неявки. Про час слухання справи в суді були повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Як вбачається із матеріалів справи, 22.05.2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 910.15154 (а.с.12-13), відповідно до умов якого, позивач зобовязався надати позичальнику кредитні кошти на купівлю автомобіля за умови погашення заборгованості у відповідності до графіку щомісячних платежів із сплатою річної процентної ставки. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що позивачем були надані позичальнику кошти на придбання автомобіля та страховий платіж. Разом з тим, судом також встановлено, що відповідачем свої обовязки за договором виконані не були, кошти у відповідності до графіку щомісячних платежів банку не надані, останній платіж було здійснено 05.03.2015 року, що стверджується випискою з особового рахунку. Відповідно до положень ч.2. ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Окрім цього, у відповідності до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Як вбачається із розрахунків заборгованості, загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем за вказаними вище договорами становить 76726,13 грн. та складається із: основного боргу 29628,12 грн., простроченого боргу 13656,22 грн., прострочених процентів 5037,83 грн., строкових процентів 451,37 грн., пені 25650,17 грн., дебіторської заборгованості 911,89 грн., інших штрафних санкцій 1390,53 грн. На забезпечення виконання зобовязання між [PERSON]М та ТОВ "Фінансова компанія "Гарант Плюс" було укладено договір поруки від 10 червня 2015 року (а.с.22). Відповідно до умов вказаного договору, поручитель солідарно відповідає перед банком в межах суми 100 грн. за зобовязання позичальника, які виникають з кредитного договору. У відповідності до положень ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до положень ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем підставно заявлено вимогу про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором в розмірі 100 грн. Як вбачається із матеріалів справи, 06.07.2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу - марки «ВАЗ 211540-110-42, 2012 року випуску, колір темно-сірий, номер шасі (кузова, рами) VIN-XTA211540C5117270 XTA211540C5117270, реєстраційний номер [NUMBER], на забезпечення виконання зобовязання [PERSON] перед ПАТ [PERSON] (а.с.15). Відповідно до положень ст.572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Оскільки судом встановлено, що відповідачем порушено умови кредитного договору, заборгованість за договорами залишилась непогашена, а тому суд вважає підставними вимоги позивача про звернення стягнення на автомобіль в рахунок погашення заборгованості. Положеннями ст.25 Закону України «Про забезпечення права вимоги кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються, окрім іншого, заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні, спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; Відповідно до положень ст.26 вказаного закону, обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Аналогічне положення задеклароване сторонами у пункті 5.2 договору застави. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач на свій розсуд підставно обрав спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження - продаж автомобіля шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. З врахуванням наведеного вище, суд вважає, що слід позов задоволити, в рахунок погашення кредитних зобовязань на користь ПАТ "ІДЕЯ БАНК" за кредитним договором №910.15154, укладеним між ПАТ "ІДЕЯ БАНК" та [PERSON], звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль ВАЗ 211540-110-42, 2012 року випуску, колір темно-сірий, номер шасі (кузова, рами) VIN-XTA211540C5117270 XTA211540C5117270, шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ "ІДЕЯ БАНК" будь-якій третій особі покупцю від імені власника, для чого надати ПАТ "ІДЕЯ БАНК" усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії в органах ДАІ МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу-власника, які повязані з продажем автомобіля тощо). Окрім цього, стягнути солідарно з [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Гарант Плюс" на користь Публічного акціонерного товариства "[PERSON] Банк"заборгованість за кредитним договором в розмірі 100 (сто) гривень 00 копійок. Стягнути солідарно з [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Гарант Плюс" на користь Публічного акціонерного товариства "Ідея Банк" витрати по сплаті судового збору в сумі 767,26 грн та інші можливі витрати повязані з розглядом даної справи. У відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 767,26 грн.

Outcome: approved