Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін: позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість у розмірі 6577,13 гривень за кредитним договором № б/н від 14.05.2009, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 14.05.2009. Позичальник при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою позичальника підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ "ПриватБанк", які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, а позичальнику надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 12000 грн, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та у межах встановленого кредитного ліміту. Позичальник зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Але у процесі користування кредитним рахунком не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідачка [PERSON] . Остання спадщину прийняла, з відмовою до нотаріуса не зверталася. Оскільки до складу спадщини увійшли і кредитні зобов`язання померлого позичальника, тому з відповідачки на користь банку слід стягнути суму заборгованості позичальника, яка утворилася на дату його смерті. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомила, хоча була повідомлена у встановленому законом порядку про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення повісток за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 59), на підтвердження чого в матеріалах справи наявні розписки про отримання рекомендованих поштових відправлень (а.с. 67, 89, 95). Відзив на позов не подавала. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 24.06.2021 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, а також задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 21 липня 2021 року від Долинської районної державної нотаріальної контори прийшли витребовувані судом на вимогу позивача докази. 02 серпня 2021 року від представника позивача поступило клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебування відповідального за супровід справи співробітника у відпустці. 09 вересня 2021 року у судовому засіданні оголошено перерву для направлення нагадування до Центру надання адміністративних послуг у м. Долина щодо надання витребовуваних судом доказів на вимогу позивача. 17 і 23 вересня 2021 року на електронну та поштову адресу відповідно з Долинської міської ради поступила відповідь на вимогу суду. Відповідачка відзиву, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивача та будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань суду не подавала. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Беручи до уваги положення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також те, що відповідачка клопотань про відкладення судового засідання на адресу суду не направляла, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне здійснити судовий розгляд за її відсутності. Протокольною ухвалою суду від 09.09.2021 постановлено провести заочний розгляд даної справи. Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за згоди представника позивача, враховуючи, що відповідачка належним чином повідомлена про місце, день і час судового засідання, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: 14 травня 2009 року [PERSON] звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н, згідно з якою він погодився, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 19). На підставі вказаної заяви [PERSON] отримав кредитні картки № [NUMBER] від 14.05.2009, № [NUMBER] від 01.07.2011, № [NUMBER] від 25.01.2014, № [NUMBER] від 26.05.2016 (а.с. 31). Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] (договір б/н), кредитні ліміти карткового рахунку № [NUMBER] зі стартом карткового рахунку 14.05.2009, за період 14.05.2009 по 24.01.2019 неодноразово змінювалися (зменшувалися та збільшувалися), востаннє кредитний ліміт зменшено до 0 грн (24.01.2019) (а.с.18). Відповідно до розрахунків заборгованості за договором № б/н від 14.05.2009, укладеним між АТ КБ "ПриватБанк" і [PERSON] , та виписки по рахунках, станом на 25.03.2021 за останнім рахується заборгованість в розмірі 6577,13 грн (заборгованість за простроченим тілом кредиту) (а.с.6-7, 8-9, 10, 11-17). У цілому на підтвердження умов надання кредиту [PERSON] та порушення ним зобов`язання позивач надав суду, крім вищеописаного, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" (а.с. 20), Умови та правила надання банківських послуг (а.с. 21-26) та наказ банку про затвердження змін в договірну базу по платіжним карткам, договірну базу по споживчому кредитуванню і в депозитні договори (в частині погашення заборгованості за рахунок депозитів) (а.с. 27-30). Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 12.12.2018 виконкомом Раківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 36, 71). Позивач 25.05.2020 звернувся до Долинської районної державної нотаріальної контори із претензією, в якій просив включити його кредиторські вимоги у розмірі 6577,13 грн в спадкову масу померлого [PERSON] , повідомити його спадкоємців про наявність заборгованості, повідомити банк чи зверталися такі із заявами про прийняття спадщини чи відмову від прийняття спадщини та чи видані свідоцтва про право на спадщину (а.с. 38), що підтверджується реєстром поштових відправлень (а.с. 37). Отримана така нотаріусом 20.06.2020 (а.с. 70) 01 липня 2020 АТ КБ "ПриватБанк" отримало повідомлення з Долинської районної державної нотаріальної контори, відповідно до якого за вищевказаною претензією, яка зареєстрована 20.06.2020 в Книзі обліку реєстрації спадкових справ за № 246, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведено спадкову справу № 136/2020. Спадкоємці [PERSON] до нотаріальної контори не звертались. З вимогою щодо сплати заборгованості по кредитному договору спадкоємців буде повідомлено після їх звернення до нотаріальної контори (а.с. 39, 79). На виконання ухвали суду Долинською районною державною нотаріальною конторою надіслано копію спадкової справи № 136/2020, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 69). Інформаційна довідка із спадкового реєстру № 60635016 від 20.06.2020, Витяг про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 60635043 від 20.06.2020 свідчать про те, що 20 червня 2020 року зареєстровано стадкову справу № 65997042, у нотаріуса - № 136, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Свідоцтва про право на спадщину не видавалися, спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися (а.с. 77, 78). АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до [PERSON] з листом-претензією за вих. № SAMDN50OTC001952492 від 28.08.2020, в якому просить останню сплатити заборгованість у розмірі 6577,13, яка виникла станом на день смерті [PERSON] (а.с. 40). Даний лист -претензія направлений відповідачці 16.01.2021, про що свідчать дані з реєстру згрупованих поштових відправлень - рекомендованих листів (а.с. 41-42). Відповідно до довідки Раківського старостинського округу Брошнів-Осадської селищної ради № 66 від 16.06.2021, згідно з погосподарською книгою № 4 на 2016-2023, [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] (а.с. 59). На виконання ухвали суду, якою витребовувалась з Центру надання адміністративних послуг у м. Долина довідка про склад сім`ї та реєстрацію осіб за останнім місцем проживання [PERSON] станом на дату його смерті, в тому числі давалося нагадування про необхідність надати таку інформацію, з Долинської міської ради поступило повідомлення, відповідно до якого дані про місце реєстрації [PERSON] у реєстрі територіальної громади м. Долина відсутні (а.с. 97-98). Оцінка суду: вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з такого. У судовому засіданні встановлено, що, відповідно до укладеного договору № б/н від 14.05.2009, [PERSON] отримав кредит від позивача. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 608, 1218, 1219 ЦК України, у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися у наслідок його смерті. Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних відносин), кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Відповідно до положень ст. 1282 ЦК України (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних відносин), спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених ст. 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержавного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Вказана позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 28 серпня 2019 року у справі № 500/2593/15-ц, від 04 вересня 2019 року у справі № 200/20405/16-ц (провадження №61-3164св19). При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Подібні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц, від 29 січня 2020 року у справі № 496/4363/15-ц, від 15 липня 2020 року у справі № 645/1566/16-ц, від 04 березня 2020 року у справі № 2609/30529/12, від 26 травня 2021 року у справі № 519/783/16-ц. У постановах Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 306/2000/16-ц (провадження № 61-30819св18) та від 04 лютого 2021 року у справі № 587/381/15-ц (провадження № 61-3826св20) зроблено висновок про те, що при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Як вказує позивач, спадкоємцем після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] , яка на день сметі проживала з ним, отже є такою, що спадщину отримала. Однак банком не надано доказів того, що [PERSON] є спадкоємицею майна [PERSON] . При цьому, як встановлено із матеріалів спадкової справи № 136/2020, наданих на вимогу суду Долинською районною державною нотаріальною конторою, станом на час розгляду даної справи спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи про відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк». Після померлого [INFO] [PERSON] свідоцтва про право на спадщину не видавались. Також, матеріали справи не містять доказів того, що за життя [PERSON] , померлому [INFO] , належало на праві власності будь-яке майно, а, отже, відсутні підстави вважати, що відповідачка, яка за переконанням позивача є спадкоємицею, отримала право власності на будь-яке спадкове майно, що в силу вимог статті 1282 ЦК України унеможливлює задоволення будь-яких вимог кредиторів спадкодавця до неї. Тобто, позивачем не надано доказів того, що входить до складу спадкового майна [PERSON] , його вартості, як і не доведено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] та на яку вартість отримано нею у спадщину майно, хоча відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. А суд, в свою чергу, сприяв стороні позивача у збиранні доказів шляхом постановлення ухвал про витребування доказів, про які клопотала остання, направлення нагадувань, вирішення всіх заяв, тощо. Крім того, суд звертає увагу на те, що позичальник [PERSON] помер [INFO] . Як вказав позивач, він протягом шести місяців від дня, коли дізнався про відкриття спадщини, звернувся до відповідачки [PERSON] з листом-претензією, в якій вимагав сплатити заборгованість померлого. До цього часу йому не було відомо про смерть позичальника, оскільки до 17.01.2019 здійснювалося погашення заборгованості (а.с. 6-9). Натомість як вбачається з матеріалів справи, з 01.02.2019 банк припинив нараховувати відсотки за наданим кредитом та скасував нараховані відсотки за січень 2019 (а.с. 10), що свідчить про те, що банку було відомо про смерть позичальника. При цьому до нотаріальної контори з претензією кредитора він звернувся аж у червні 2020 року. 13.07.2020 представник банку отримав паспортні дані дружини покійного позичальника [PERSON] [PERSON] , що підтверджується відповідною відміткою на копії паспортних документів (а.с. 33-35), однак з вимогою до останньої звертається 16.01.2021 (а.с. 40, 41-42), тобто з пропуском строку, встановленого ст. 1281 ЦК України, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин. Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у зв`язку із необґрунтованістю та недоведеністю позовних вимог, так як матеріали справи не містять жодних відомостей про прийняття спадщини відповідачкою, щодо наявності та складу майна, яке входить до складу спадщини, вартості такого майна, що унеможливлює визначити тим самим межі відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця. Сам факт реєстрації відповідачки за однією адресою зі спадкодавцем є недостатнім в силу вимог ст. 1282 ЦК України для задоволення заявлених вимог позивача. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України та залишає їх за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed