Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] діюча в своїх інтересах і в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], звернулися до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до Житлово-будівельного кооперативу "Восток-36" про визнання права користування житловою квартирою та зобов'язання вчинити дії. До початку розгляду справи по суті позивачі [PERSON] та [PERSON] діюча в своїх інтересах і в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], свої позовні вимоги уточнили та просили суд про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю. В обґрунтування своїх вимог в уточненому позові позивачі послалися на те, що вони разом зі своєю неповнолітньою донькою з серпня 2003 року постійно добросовісно та безперервно користуються квартирою [ADDRESS]. Вселилися до вказаного житлового приміщення на підставі укладеного договору найму від 01.08.2003 року, сторонами якого були колишній голова правління Житлово-будівельного кооперативу "Восток-36" [PERSON] та [PERSON]. Строк дії договору припинився 01.08.2006 року. Відповідно до рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.04.2014 року по справі № 211/3303/13-ц встановлено, що вище вказана квартира належала на праві приватної власності померлим членам кооперативу [PERSON], [PERSON], які за життя повністю внесли пайовий внесок за неї в сумі 61170 руб.. Вказані власники квартири померли у 2001 році, інших власників даного житлового приміщення немає, тобто воно є безхазяйним. Позивачі перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов з 2012 року. З метою закріплення за позивачами вказаної вище квартири та вступу до Житлово-будівельного кооперативу [PERSON] звернулася 23.09.2013 року з листом до Житлово-будівельного кооперативу "Восток-36" з проханням прийняття до кооперативу, однак лише після втручання прокуратури Головою правління Житлово-будівельного кооперативу "Восток-36", без прийняття рішення на загальних зборах кооперативу, була надана відповідь про відмову з роз'ясненням того, що вона не має жодних правових підстав та належних документів для вступу до кооперативу та не має права на вказане житло, оскільки не є в ньому зареєстрованою. Посилаючись на вказані обставини, позивачі [PERSON] та [PERSON] діюча в своїх інтересах і в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], просили суд визнати за ними право власності на квартиру [ADDRESS] за набувальною давністю та зобов'язати Житлово-будівельний кооператив "Восток-36" винести на розгляд загальних зборів (зборів уповноважених) питання стосовно прийняття [PERSON] до Житлово-будівельного кооперативу "Восток-36", результати яких оформити відповідним протокольним рішенням та направити їй засвідчену його копію. Житлово-будівельний кооператив "Восток-36" звернулися до суду з зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] про розірвання договору найму житлової квартири та виселення. В обґрунтування своїх вимог послалися на те, що 01.08.2003 року між Житлово-будівельним кооперативом "Восток-36" та [PERSON] був укладений договір найму квартири [ADDRESS]. За умовами якого Житлово-будівельний кооператив "Восток-36" здає, а [PERSON] , як тимчасовий мешканець приймає в користування разом зі членами його родини, а саме дружини [PERSON] та доньки - [PERSON] вказану вище квартиру. Договір було укладено на строк з 01.08.2003 року по 01.08.2006 року. Метою укладення даного договору було попередження зростання заборгованості кооперативу перед кредиторами - надавачами житлово-комунальних послуг та подальшого не накопичення боргів. Договір з боку кооперативу пролонговано не було. У вказаній квартирі до теперішнього часу рахуються зареєстрованим [PERSON] та [PERSON]. У вересні 2012 року до кооперативу звернувся брат померлого [PERSON], який надав копію рішення суду про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON], яка померла [INFO]. 18.11.2012 року. Комісією при виході за адресою вищевказаної квартири до тимчасового наймача [PERSON] особисто була доведена інформація про відкриття спадщини по квартирі та вимога звільнити житлове приміщення, про що складено відповідний акт, однак він дане звернення проігнорував та відмовився від підписання акту. Посилаючись на вказані обставини та вимоги положень ч.3 ст. 818 ЦК України, ст. 97, 144 ЖК України просили суд припинити дію договору найму квартири від 01.08.2014 року та виселити з квартири [ADDRESS] [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні позивачі-відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] на уточнених позовних вимогах наполягли та посилаючись на обставини викладені в уточненому позові, просили суд його задовольнити в задоволені зустрічних вимог відмовити. Представники відповідача-позивача Чернявський С.Ю. та Процко О.І. в судовому засіданні проти первісного позову заперечували, підтримали в повному обсязі вимоги зустрічного позову та посилаючись на обставини викладені в зустрічному позові, просили суд його задовольнити, припинити дію договору найму квартири від 01.08.2014 року та виселити з квартири [ADDRESS] [PERSON], [PERSON] та [PERSON] без надання їм іншого житлового приміщення. Третя особа [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні проти первісного позову заперечували та просили суд задовольнити зустрічні позовні вимоги Житлово-будівельного кооперативу "Восток-36". Представник третьої особи Служби у справах дітей Виконкому Довгинцівської районної в місті ради та представник третьої особи Мельниченко С.Ю., в судове засідання не з'явилися про час та місце розгляду справи були повідомлені. Вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить висновку, що первісний позов задоволенню не підлягає, а зустрічний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON], яка померла [INFO] були членами Житлово-будівельного кооперативу "Восток-36", відповідно до довідки сплачення пайових внесків на суму 61170 руб., та ст. 15 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року, що діяв на той час, вони були власниками квартири [ADDRESS] ( а.с. 91, 138а,139 т.1, а.с. 95, 115, 124, 125 т.2 - довідки, копії свідоцтв про смерть, копія витягу з домової книги.) Вказана квартира [ADDRESS], який належить Житлово-будівельному кооперативу "Восток-36" ( а.с. 92-101 т.1 - копії Свідоцтва та Уставу житлово-будівельного кооперативу). 01.08.2003 року між Житлово-будівельним кооперативом « Восток-36» в особі голови кооперативу [PERSON], діючого на підставі Устава та [PERSON] укладено договір найма квартири [ADDRESS]. За умовами п.п. 1.1,1.2 договору Житлово-будівельний кооператив "Восток-36" здає, а [PERSON] , як тимчасовий мешканець, приймає в користування разом зі членами своєї родини, а саме дружини [PERSON] та доньки - [PERSON] вказану вище квартиру. Договір було укладено на строк з 01.08.2003 року по 01.08.2006 року. Згідно п.2.1 договору [PERSON], як тимчасовий мешканець зобов'язався: використовувати квартиру як житлове приміщення; сплачувати квартплату, комунальні послуги та інші платежі; проводити за свій рахунок текучий ремонт квартири; не допускати погіршення стану квартири; не проводити в квартирі перепланувань та переобладнань буз узгодження з кооперативом; негайно звільнити квартиру при зупинені дії договору ( а.с. 5 - копія договору). Згідно довідки Виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради [PERSON], яка зареєстрована та мешкає у житловому будинку № 73 на вул. Інтернаціональній у м. Кривому Розі та на загальних підставах на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов за місцем проживання ( рішення виконкому Дзержинської районної у місті ради від 19.12.2012 року № 665). Номер черги станом на 01.03.2013 року - 583. Склад її сім`ї - три особи: чоловік - [PERSON], 1979 року народження та донька - [PERSON], 2000 року народження ( а.с. 6 т.1 - довідка). Згідно акту про фактичне проживання від 18.09.2013 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON], 2000 року народження, у період з 01.08.2003 року фактично проживають в квартирі [ADDRESS] ( а.с. 7 т.1 - копія акту). Як слідує з копій квитанцій, за період проживання у вищевказаній квартирі позивачі-відповідачі сплачують за неї комунальні послуги ( а.с. 16-57, 219-229 т.1, а.с. 44-54 т.2 - копії квитанцій). Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 07.12.2011 року позов [PERSON] задоволено та визначено йому додатковий строк в шість місяців для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON], яка померла [INFO] ( а.с. 103 т.1 - копія рішення). Як слідує з акту від 18.11.2012 року комісією у складі Голови ЖБК «Восток-36» Чернявського В.Г., бухгалтера - Гурової О.В. та юрисконсульта - [PERSON] при виході за адресою: [ADDRESS], тимчасовому мешканцю [PERSON] була повідомлена вимога про звільнення житлового приміщення ( квартири [ADDRESS]), у зв'язку з відкриттям спадщини для родичів померлих, при цьому [PERSON] від ознайомлення з рішенням та від звільнення приміщення відмовився ( а.с. 104 т.1 - копія акту). 23.09.2013 року позивач-відповідач [PERSON] звернулася з заявою до Голови Житлово-будівельного кооперативу «Восток-36» Чернявського В.Г. про вступ до Житлово-будівельного кооперативу в якій посилаючись на те, що вона разом зі своєю сім'єю з серпня 2003 року користується квартирою [ADDRESS], власного житла не має, просила прийняти її до Житлово-будівельного кооперативу «Восток-36» та надати їй та членам її сім`ї право постійного користування вище вказаною квартирою. На вказану заяву Головою Житлово-будівельного кооперативу «Восток-36» Чернявським В.Г. їй було надано письмову відповідь з роз'ясненням положень ст.ст. 134, 135 ЖК України та повідомлено, що вона не має юридичних підстав та належних документів для вступу в кооператив ( а.с. 10, 15 т.1 - копія заяви та відповіді) Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 17.12.2013 року встановлено факт проживання однією сім'єю [PERSON], [INFO] зі спадкодавцем [PERSON], яка померла [INFO], тобто не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини та визнано за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] ( а.с. 107 т.1 - копія рішення). Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.04.2014 року апеляційну скаргу [PERSON] діючої в своїх інтересах і в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], та [PERSON] задоволено, вище вказане рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 17.12.2013 року скасовано та відмовлено в задоволені позову [PERSON] до Житлово-будівельного кооперативу «Восток-36», третя особа виконавчий комітет Довгинцівської районної у місті ради, про встановлення факту проживання однією сім'єю разом зі спадкодавцем та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом ( а.с. 168-169 т. 1 - копія рішення). Як слідує з інформації завідуючої Четвертої криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. наданої на запит суду та долученої до неї копії спадкової справи, після померлого [INFO] [PERSON] з заявами про прийняття чи відмову від спадщини ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. 17.10.2014 року після померлої [INFO] [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON], якій листом за вих. № 2118/01-16 від 23.10.2014 року нотаріусом повідомлено про те, що вона звернулася з заявою після спливу строку, встановленого законом для прийняття спадщини та те, що племінниця не є спадкоємцем за законом та роз'яснено право звернутися до суду за захистом своїх прав ( а.с. 143-154 т.2 - інформація та копія спадкової справи). Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. У відповідності до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ст. 344 цього Кодексу про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено та не заперечувалося сторонами, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON], 2000 року народження, у період з 01.08.2003 року по теперішній час фактично проживають в квартирі [ADDRESS] та сплачують за неї комунальні платежі. Даний факт підтвердили і допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Встановлено також і той факт, що вони вселилися у вказану квартиру на підставі строкового договору найму укладеного з Житлово-будівельним кооперативом в особі його голови, при повному внесені померлими членами кооперативу пайових внесків за квартиру, строк дії якого був до 01.08.2006 року, даний факт також не заперечувався сторонами в судовому засіданні. Зважаючи на викладені обставини, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивачів-відповідачів про визнання за ними права власності на вказану квартиру за набувальною власністю, оскільки сам по собі факт тривалого проживання позивачів-відповідачів (в тому числі з часу припинення дії договору найма квартири без правових підстав та звернення наймодавця з вимогами про виселення) у спірній квартирі та здійснення сплати квартирної плати та за комунальні послуги не є добросовісним заволодінням чужим майном, за відсутності у справі документів, які б підтверджували б визнання у встановленому законом порядку права на володіння спірним житлом або надання цього житла їм у встановленому законом порядку. Відповідно до статуту Житлово-будівельного кооперативу «Восток-36», кооператив створений з метою забезпечення житлом членів кооперативу шляхом будівництва 215 квартирного будинку за власні кошти кооперативу, а також для наступної експлуатації та управління цим будинком. Кількість громадян вступаючих до кооперативу відповідає кількості квартир у житловому будинку. Загальні збори членів кооперативу обирають правління та ревізійну комісію. Загальні збори житлово-будівельного кооперативу є вищим органом кооперативу; позачергові збори скликаються на вимогу не менше 1/3 загальної кількості членів кооперативу, на вимогу правління кооперативу, ревізійної комісії, а також виконкому СНД (а.с 93-101 т.1 - копія статуту). Відповідно до ст.ст. 10, 11 Закону України «Про кооперацію», членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу. Вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу. Згідно ст. 16 Закону України «Про кооперацію» виконавчим органом кооперативу є правління, яке очолює голова, повноваження якого визначаються статутом кооперативу. Виконавчий орган кооперативу: здійснює управління кооперативом у період між загальними зборами членів кооперативу, забезпечує виконання їх рішень; представляє кооператив у відносинах з органами державної влади та органами місцевого самоврядування, міжнародними організаціями, юридичними та фізичними особами; укладає угоди між кооперативом та іншими особами; діє від імені кооперативу в межах, передбачених статутом кооперативу. Згідно вимог ст. 134 ЖК України, громадяни, які бажають вступити до кооперативу повинні бути занесені до обліку громадян, які бажають вступити до житлово-будівельного кооперативу. Положеннями ст. 135 ЖК України передбачені умови прийому громадян до членів житлово-будівельного кооперативу, а саме передбачено те, що до кооперативу приймаються громадяни, які постійно проживають в даному населеному пункті і перебувають на обліку бажаючих вступити до Житлово-будівельного кооперативу та внесені до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Зважаючи на викладені обставини та положення ст. 11 Закону України «Про кооперацію», суд не вбачає також підстав для задоволення позовних вимог позивачів-відповідачів в частині зобов'язання Житлово-будівельного кооперативу "Восток-36" винести на розгляд загальних зборів (зборів уповноважених) питання стосовно прийняття [PERSON] до Житлово-будівельного кооперативу "Восток-36", результати яких оформити відповідним протокольним рішенням та направити їй засвідчену його копію. Відповідно до ч.3 ст.19 Закону України «Про кооперацію» кооператив є власником будівель, споруд, грошових та майнових внесків його членів, виготовленої продукції, доходів, одержаних від її реалізації та провадження іншої передбаченої статутом діяльності, а також іншого майна, придбаного на підставах, не заборонених законом. Згідно положень ст. 810 ЦК України за договором найму житла одна сторона - власник житла ( наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк. В той же час, як слідує з досліджених в судовому засіданні доказів за життя [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON], яка померла [INFO] були членами Житлово-будівельного кооперативу "Восток-36", відповідно до довідки сплачення пайових внесків на суму 61170 руб., та ст. 15 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року, що діяв на той час, були власниками квартири [ADDRESS], який належить Житлово-будівельному кооперативу "Восток-36". Крім того, в судовому засіданні встановлено, що договір найму квартири [ADDRESS] від 01.08.2003 року, між Житлово-будівельним кооперативом «Восток-36» в особі голови кооперативу [PERSON], діючого на підставі Уставу та [PERSON], як тимчасовим мешканцем, укладено на строк з 01.08.2003 року по 01.08.2006 року. Згідно п.2.1 договору [PERSON], як тимчасовий мешканець зобов'язався негайно звільнити квартиру при припинені дії вказаного договору, що свідчить про попередження його про строк можливого проживання у вказаній квартирі та відмову від укладення договору на новий строк ( а.с. 5 - копія договору). Як слідує з пояснень допитаного в судовому засіданні свідка [PERSON], який на час укладення договору займав посаду голови кооперативу, при укладені договору [PERSON] був ним попереджений про те, що він є тимчасовим мешканцем, про можливість з'явлення спадкоємців померлих власників квартири, про строк дії договору, та про зобов'язання звільнити житлове приміщення по закінченню строку його дії. 18.11.2012 року комісією у складі Голови ЖБК «Восток-36» Чернявського В.Г., бухгалтера - Гурової О.В. та юрисконсульта - [PERSON] при виході за адресою: [ADDRESS], тимчасовому мешканцю [PERSON] була повідомлена вимога про звільнення житлового приміщення (квартири [ADDRESS]), у зв'язку з відкриттям спадщини для родичів померлих, при цьому [PERSON] від ознайомлення з рішенням та від звільнення приміщення відмовився. Частиною 2 ст.145 ЖК України передбачено, що в разі якщо член житлово - будівельного кооперативу виключений з кооперативу (крім випадків, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7 статті 147), помер або вибув з нього з інших причин чи переселився в іншу квартиру в будинку того ж кооперативу, члени його сім'ї, які проживали разом з ним, зберігають право користування жилим приміщенням за умови вступу до кооперативу одного з них. Член сім'ї, який виявив бажання вступити до кооперативу замість попереднього члена кооперативу, має перевагу перед іншими особами. Отже, необхідною умовою користування жилим приміщенням є вступ до житлово - будівельного кооперативу. Згідно вимог ст. 821 ЦК України договір найму укладається на строк встановлений договором. Зважаючи на викладені обставини та закінчення строку дії договору, суд не вбачає підстав для задоволення зустрічних позовних вимог про припинення дії договору від 01.08.2003 року строк дії якого є закінченим. В той же час, відповідно до положень ст. 818 ЦК України, приймаючи до уваги, що рішення про визнання спадщини за вказаною спірною квартирою відмерлою, як і визнання її безхазяйною на час розгляду справи не приймалося, суд вважає обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню вимоги зустрічних позовних вимог про виселення позивачів-відповідачів зі спірної квартири без надання іншого приміщення. При цьому, суд виходить і з того, що вимоги про виселення особи, яка не має права користування жилим приміщенням, можуть бути заявлені відповідною правомочною особою в будь-який час, оскільки саме по собі тривале проживання особи без будь-яких правових підстав не надає право цій особі на користування спірним житлом. На підставі викладеного,

Outcome: partial