Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

2 червня 2014р. позивач [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська із позовом до [PERSON] та Страхової компанії «Провіта» про стягнення збитків, завданих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 2 липня 2014р. цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] та Страхової компанії «Провіта» про стягнення збитків, завданих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди було передано на розгляд до Самарського районного суду м.Дніпропетровська, оскільки у попередньому судовому засіданні встановлено, що [PERSON]М, 29.11.1988р.н. з 7.07.2006р. по теперішній час зареєстрований за адресою: [INFO], що знаходиться у Самарському районі м.Дніпропетровська. 17 липня 2014р. зазначена справа надійшла для розгляду до Самарського районного суду м.Дніпропетровська. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилалася на те, що 16 жовтня 2013р. близько 9год.15хв. у м.Дніпропетровську на дорозі без назви водій [PERSON]М, керуючи автомобілем [NUMBER], виконуючи маневр обгону на крутому повороті з обмеженою оглядовістю, допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], який належить їй на праві приватної власності, під керуванням водія [PERSON]А, який слідував в зустрічному з ним напрямку. Під час ДТП автомобілі пошкоджені і їй заподіяна значна матеріальна і моральна шкода. Пошкодження автомобіля у зв"язку із ДТП унеможливлює подальше використання нею єдиного транспортного засобу. Відповідно до постанови судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська по справі №199/11696/13-п (3/199/3869/13) від 20 листопада 2013р. дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON]М, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Відповідальність [PERSON] була застрахована в ТДВ СК «Провіта». Страховий ліміт за його страховим полісом складав 51000грн. та франшиза 1000грн. Згідно виписки з її особистого рахунку №690353 від 24.04.2014р. в КБ «Приват Банк» страхова компанія перерахувала їй 24875грн. на відшкодування матеріальної шкоди. На підставі викладеного позивач просила стягнути із [PERSON] на її користь 120770грн.73коп, необхідних для відшкодування завданої матеріальної шкоди та 30000грн. необхідних для відшкодування завданої моральної шкоди; стягнути із ТДВ СК "Провіта" 25 125грн, а також стягнути судові витрати. Під час розгляду справи позивач уточнила свої позовні вимоги, підтримавши позов тільки до [PERSON] В судовому засіданні позивач позовні вимоги до [PERSON] підтримала , просила не стягувати кошти із страхової компанії і задовольнити позов до [PERSON] Вона також пояснила, що у неї був по суті новий автомобіль. Відповідачем були пошкоджені капот автомобіля, бампер, лобове скло, диск, ліве колесо, ліва тяга, передній знак та деталі, пов»язані із цими пошкодженнями, а також підлягають відшкодуваннню виконані роботи та моральна шкода, яка виразилась в тому що вона залишилася без транспортного засобу, перенесла моральні страждання, змінено її спосіб життя та погіршилось матеріальне становище і здоров»я. Їй прийшлось купувати ліки, шукати кошти та економити для ремонту автомобіля. Вона зверталася до ТДВ "СК "Провіта" і отримала біля 25тис. страхового відшкодування, оскільки відповідач не бажав відшкодувати їй шкоду, а потім взагалі зник і змінив мобільний телефон. При проведені експертизи відповідач був. Замінені деталі були надто пошкоджені і цінності не мали. Відповідач та його представник заперечували проти позову, пояснюючи це тим, що він не згоден із сумами стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, під час якої було пошкоджено лише 5 деталей, а саме: крило, капот, бампер, лобове скло, фара та решітка, заміна яких не може кощтувати таку велику суму. Відповідач вважає, що виплачена сума позивачу страховою компанією є достатньою для компенсації завданої шкоди. Частково моральну шкоду відповідач визнавав, але посилався на недостатню обгрунтованність позову. Представник ТДВ «СК «Провіта» в судове засідання не з»явився, хоча був повідомлений про час, дату та місце розгляду цивільної справи. У письмових запереченнях проти позову, він вказав, що із позивачем була укладена угода про розмір страхового відшкодування щодо ДТП, яка трапилась 16 жовтня 2013р, позивачу перераховано 25тис.грн, а тому немає предмету спору. Вислухавши позивача, відповідача та його представника, а також свідків, дослідивши письмові докази які містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково на таких підставах. В судовому засіданні було встановлено, що 16 жовтня 2013р. близько 9год.15хв. у м.Дніпропетровську на дорозі без назви водій [PERSON]М, керуючи автомобілем [NUMBER], виконуючи маневр обгону на крутому повороті з обмеженою оглядовістю, допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], який належить позивачу [PERSON] на праві приватної власності, під керуванням водія [PERSON]А, який рухався в зустрічному із ним напрямку. Відповідач порушив п.п.1.3, 1.5 та 14.6 Правил дорожнього руху України, що призвело до ДТП. Під час ДТП автомобілю причинені механічні пошкодження, а саме пошкоджено: ліве крило, бампер, капот, лобове скло, решітка, диск, подушки. нижні підвіски, номерний знак, тримач та інші деталі. В результаті позивачу заподіяна матеріальна і моральна шкода. Пошкодження автомобіля через ДТП унеможливило подальше використання транспортного засобу, а тому позивачем проведено ремонтні роботи (т.1 а.с.11-12). Відповідно до постанови судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська по справі №199/11696/13-п (3/199/3869/13) від 20 листопада 2013р. дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача [PERSON]М, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 400грн.(т.1 а.с.10). Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не потребують доведення при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці \~обставини. За таких обставин, суд вважає, що вина відповідача [PERSON] встановлена постановою судді Амур - Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 20 листопада 2013р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення вище зазначених Правил дорожнього руху, в результаті чого сталася ДТП та з його вини пошкоджено вказаний автомобіль позивача. Відповідальність [PERSON] була застрахована в ТДВ "СК «Провіта». Страховий ліміт за його страховим полісом складав 51000грн. та франшиза 1000грн. Відповідно до виписки з особистого рахунку позивача №690353 від 24.04.2014р, в КБ «Приват Банк» страхова компанія перерахувала позивачу 24875грн. на відшкодування матеріальної шкоди за угодою сторін(т.1 а.с.20). У позові до ТДВ "СК"Провіта" суд вважає за необхідне відмовити, оскільки вимоги не доведені. Що стосується позову до [PERSON]М, то він знайшов своє підтвердження і підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо розміру спричиненої позивачу шкоди , яка підлягає стягненню із відповідача [PERSON]М, суд виходив із наступного. Для встановлення суми матеріальної шкоди, причиненої відповідачем пошкодженням автомобіля позивачем була проведена незалежна оцінка транспортного засобу, фізичною особою підприємцем, судовим експертом [PERSON]А, діючим на підставі свідоцтва субєкта оціночної діяльності №415 від 26 квітня 2013р. (т.1 а.с.19). Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження спеціаліста [PERSON] №ZU171013 від 18 жовтня 2013р. по визначенню вартості матеріальної шкоди, у звязку із аварійним пошкодженням автомобіля [NUMBER] вартість матеріальної шкоди, причиненої позивачу - власнику зазначеного автомобіля, на момент ДТП з урахуванням фізичного зносу складає 170020грн.73коп.(т.1 а.с.15-18, 82-99). По справі проведено автотоварознавчу експертизу за клопотанням відповідача. Оскільки експерт автотовароззнавець Дніпропетровського НДІСЕ у висновку від 15 травня 2015р. не відповів на всі питання і вказав про неможливість встановити вартість ремонту вказаних пошкоджень автомобіля позивача, суд вважає доказом в підтвердження суми завданої позивачу матеріальної шкоди висновок судового експерта [PERSON]А.(т.2 а.с.71-81). Зазначені обставини підтверджені показаннями свідків та письмовими доказами: копією постанови судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2013р, висновку експертного автотоварознавчого дослідження спеціаліста, угоди між позивачем та страховою компанією, договором із ПП "Надяра" і рахунком від 18 жовтня 2013р, а також актом про виконані роботи автомобіля позивача від 28 жовтня 2013р.(т.1 а.с.82-99,148-152). Із показань свідка [PERSON] вбачається, що він управляв автомобілем і був очевидцем дорожньо-транспортної пригоди. Його автомобіль стояв перший на переїзді, коли виникла пробка, автомобілі почали рухатися, дорога була буквою «С» та з обох боків була пробка. Збоку швидко виїхав автомобіль, відповідач максимально повернувши вправо, ударив лівим крилом у бампер автомобіля позивача. При цьому були пошкоджені частини автомобіля: ліве крило, бампер, капот, лобове скло, решітка, диск, подушки. нижні підвіски, номерний знак, тримач та інші деталі. Автомобіль позивача був новий. Він займав їй гроші для ремонту, який проводився в СТО по самим низьким цінам. На 16-17 жовтня 2013р. відповідача було запрошено на експертизу і він був при цьому. А угода була запропонована позивачу страховою компанією, інакше не бажали сплачувати ні копійки.(т.1 а.с.137-139). Допитаний в якості свідка в судовому засіданні спеціаліст [PERSON] зазначив, що ним було проведено автотехнічне дослідження автомобіля Audi A6 2.8 Quattro за заявою [PERSON]А, висновок якого він повністю підтверджує. У розрахунок калькуляції він вказував суми лише ті, які повязані із пошкодженням автомобіля, а саме: лобового скла, капоту, переднього знаку, бамперу, рамки радіатора, скла вітрового, колеса лівого переднього, диску, вилки передньої лівої, тяги рольової лівої та деталей монтажу (т.1 а.с.157-162). Письмові докази і показання свідків щодо суми спричиненої позивачу матеріальної шкоди узгоджуються між собою. Згідно до ст.1194 ЦК України, особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). А отже з [PERSON] підлягає стягненню 120770грн.73коп, це сума, на яку завдана позивачу матеріальна шкода, що перевищує страхову виплату, а тому підлягає стягненню. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач проти позову заперечував, але не навів підстав які б спростовували висновок експертного автотоварознавчого дослідження спеціаліста № ZU171013 від 18 жовтня 2013р. [PERSON]А, не надав інших доказів, які б підтверджували суму спричиненої матеріальної шкоди позивачу, а лише ставив його під сумнів не погоджуючись з розміром матеріальної шкоди. Окрім того, відповідач мав можливість провести експертне дослідження з визначення матеріального збитку, але він своїм правом не скористався. Суд вважає, що через вищезазначену ДТП позивачці та її родині було завдано відповідачем не тільки значну матеріальну шкоду, а й моральну шкоду. Протягом тривалого часу у звязку із пошкодженням автомобіля позивачці довелося самостійно шукати значні кошти для ремонту автомобіля, через що вона тривалий час не могла вночі спокійно спати. І до того ж суворий сімейний бюджет довелося спрямувати на ремонт пошкодженого в результаті ДТП автомобіля. Це спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого вона почала до всього нервово відноситися, крім того це був її улюблений автомобіль. Від такого стану та нецільового використання сімейних грошей постраждали крім неї і члени її родини, родичі, що призвело до розладу стосунків у її родині. Крім того, раніше дуже часто на вихідних позивачка із сімєю і родичами виїжджала із міста на відпочинок від тяжкого робочого тижня, після ДТП змога на законний відпочинок зникла. На тривалий час після ДТП позивачці та її близьким довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом їй довелося відкласти, а від деяких з них довелося взагалі відмовитись, що спричинило проблеми з роботою, а як наслідок ще більше погіршало її фінансове положення. Суд вважає, що розмір заподіяної позивачці моральної шкоди має компенсувати ті емоційні страждання, які довелося перенести їй та її родині, та витрати, повязані із відновленням її психічного стану, відпочинком від усього, що сталося. Розмір її душевних страждань суд оцінює в 20000грн. Ціна враховує в себе усі страждання, які довелося їй перенести зокрема: порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров'я, а також моральних страждань, повязаних з дорожньо-транспортною пригодою. Як \~вбачається із постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 20 листопада 2013р. \~по справі про адміністративне правопорушення за №199/11969/13-п (3/199/3869/13) відносно водія [PERSON]М, який є відповідачем по справі його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 400грн. Автотоварознавча експертиза, яка проведена судовим експертом [PERSON] від 18.10.2013р. підтверджує, що матеріальна шкода спричинена власнику автомобіля [NUMBER], в результаті якого пошкодження при ДТП складає 170020грн.73коп. Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій \~спричинені \~збитки в результаті порушення його \~громадянських прав, має \~право на їх \~відшкодування в повному обсязі \~в тому \~числі \~і за понесені \~збитки в результаті знищення або пошкодження майна. Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, спричинена неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода спричинена майном фізичної або юридичної \~особи стягується в повному обсязі \~особою, що її спричинила. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана \~джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до ст.23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, \~членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової \~репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, \~глибини фізичних та душевних \~страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, \~якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, \~які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних чи душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд враховує залежність ступеня вини особи, яка завдала шкоду, і вважає за доцільне з огляду на обставини справи зменшити розмір відшкодування завданої матеріальної шкоди до 20000грн. Враховуючи те, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди заявлені з підстав, визначених п.3 ч.2 ст.23 ЦК України, її відшкодування позивачу [PERSON] правомірно заявила до відповідача [PERSON] Суд бере до уваги доводи позивача [PERSON] про завдання їй моральної шкоди, що виразилася в душевних стражданнях, які вона зазнала внаслідок пошкодження майна, як безумовні і, враховуючи ступінь їх глибини,

Outcome: partial