Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №21118, вчинений 03.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про стягнення з нього на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» грошових коштів. В обґрунтування позову зазначив, що 08.09.2011 між ним та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки, відповідно до якого банк відкрив позивачу поточний рахунок з використанням платіжної картки із встановленням ліміту у сумі 10\~000,00 грн кредитний договір не містив встановленого графіку погашення кредиту, а також не встановлював кінцевого терміну погашення. Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов`язувався щомісячно здійснювати погашення заборгованості. В період з 08.09.2011 по 09.12.2014 користувався картками. До 19.0.2014 він виконував покладені на нього зобов`язання. Станом на 05.09.2015 у нього перед банком утворилась заборгованість у сумі 14\~235,30 грн. Між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем ТОВ «Росвен Інвест Україна» 21.05.2020 укладено договір про відступлення права вимоги. Відповідно до договору прав відступлення відповідач зобов`язаний був повідомити про таке відступлення усіх боржників протягом 20 днів з дня набрання чинності вказаного договору. Такого повідомлення відповідач йому не направляв. 03.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис №21118 про стягнення з [PERSON] за період з 22.05.2020 по 31.01.2021 суми заборгованості у розмірі 15\~360,30 грн, з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту становила 10\~486 грн 85 коп, прострочена заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом 4874 грн 45 коп. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату у сумі 500,00 грн, а тому загальний розмір заборгованості позивача становить 15\~860 грн 30 коп. Вчинений відносно позивача виконавчий напис нотаріуса директор ТОВ «Росвен Інвест Україна» Кашпур М.Л. 28.02.2021 разом із квитанцією про сплату авансового внеску надав приватному виконавцю Табінському О.В. (заява про примусове виконання вих. № 15.02/21-51 від 15.02.2021), яким 01.03.2021 стосовно позивача відкрито виконавче провадження № 64661798. Позивач вважає виконавчий напис №21118 вчинений 03.02.2021 приватним нотаріусом приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., незаконним. Позивач зауважує, що Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України\~№ 662\~від 26.11.2014\~"Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів" зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а оскаржуваний виконавчий напис вчинений вже після набрання законної сили даною постановою. На даний час редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору та документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При вчиненні напису нотаріус не отримував від відповідача оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору (оскільки вказаний договір укладався у простій письмовій формі та нотаріально не посвідчувався), та документи, що підтверджують безспірність заборгованості позивача та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, зокрема виписку з рахунку позивача із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою про непогашений заборгованості, первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, зазначений у написі є безспірним. Позивач зазначає, що за кредитним договором позивач здійснив останній платіж 19 листопада 2014 року квитанція 327 924528 від 19.11.2014 на суму 2000,00 грн, а тому через місяць після припинення позивачем оплати по вказаному договору - 19 грудня 2014 року, у ПАТ «Дельта Банк» виникло право на звернення до суду за захистом свої порушених прав, в частині невиконання позивачем прийнятих на себе зобов`язань по кредитному договору. Станом на 19 грудня 2017 року сплив загальний строк позовної давності, що є підставою для застосування ч. 4 ст. 267 ЦПК України. За таких обставин, позивач зазначає, що виконавчий напис нотаріусом вчинено незаконно та він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Стосовно витрат на правничу допомогу, зазначає, що оцінивши витрати з урахуванням всіх аспектів можна дійти висновку, що ця справа потребувала витрат значного часу, підготовка справи вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, тому заявлена сума в розмірі 9 000,00 грн є співмірною. 03.08.2021 ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою судді від 15.09.2021 задоволено клопотання представника позивача та витребувано від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. матеріали нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису №21118 від 03.02.2021 про звернення стягнення заборгованості з [PERSON] у розмірі 15\~860 грн 30 коп. Ухвалою суду від 05.11.2021 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач, представник позивача не з`явились, від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, позов підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду не надавав. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, пояснень щодо позову не надав. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, поважних причин неявки суду не повідомив, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини. 03.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. видано виконавчий напис про звернення стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №009-20517-080911 від 08.09.2011, укладеним з ПАТ «Дельта Банк» правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення права вимоги №2249/К від 12105.2020 є ТОВ «Росвен Інвест Україна» (стягувач). Стягнення заборгованості проводиться за період з 22.05.2020 по 31.01.2021 у сумі 15\~360,30 грн, з яких: 10\~486,85 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 4873,45 грн прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. За вчинення виконавчого напису стягнуто плату із Стягувача, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна заборгованість боржника 15 60,30 грн. Виконавчий напис зареєстрований в реєстрі №21118 (а.с.34). 28.02.2021 ТОВ «Росвен Інвест Україна» подав заяву про примусове виконання рішення приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Табінському О.В. (а.с.46). Суду надано копію кредитного договору №09-20517-080911 від 08.09.2011 укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] , який містить умови кредитування, та умови надання кредитної картки, Тарифи на обслуговування платіжних карток (а.с.31-33). Позивач сплачував кошти за кредитним договором, що підтверджується квитанціями (а.с.42-47). Згідно з листом Центрально-західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) вбачається, що нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. відповідно до наказу від 25.02.2021 №58/09 припинено з 25.02.2021 (а.с.83-85). Відповідно до договору відступлення прав вимоги №2249/К від 21.05.2020 ПАТ «Дельта Банк» (кредитор) передало (відступило) ТОВ «Росвен Інвест Україна» (новий кредитор) за плату, а новий кредитор набуває права вимоги до боржників за кредитними договорами згідно реєстру у Додатку №1 (а.с.35-37). В реєстрі боржників до договору відступлення прав вимог зазначено зокрема боржника [PERSON] із загальною заборгованістю 14\~235,30 грн (а.с.53-54). 01.03.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Табінським О.В. відкрито виконавче провадження №64661798 за виконавчим написом №21118 від 03.02.2021 (а.с.50). Відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про\~нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14\~Закону України\~«Про нотаріат» та глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2\~Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3\~Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року по справі № 320/7932/16-ц. З копії виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вбачається, що підставою для вчинення напису є ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених\~постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14, визнав незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України\~№ 662\~від 26.11.2014\~"Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів" зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною\~Постанови Кабінету Міністрів України\~ №\~662від\~26.11.2014\~"Про\~ внесення\~зміндо переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. В порушення вказаних положень матеріального права оспорюваний виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчувався, за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження безпідставності позовних вимог та дотримання законодавства при видачі виконавчого напису у безспірному порядку. При цьому\~стаття 50 Закону України «Про нотаріат»\~передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. З огляду на викладене, враховуючи заперечення позивача проти наявності між ним та відповідачем боргових зобов`язань, відсутність нотаріального посвідчення кредитного договору, на підставі якого видано виконавчий напис, звернення стягнення у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса у даному випадку застосовано бути не може. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст.141\~ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, понесені при зверненні до суду, які складаються з судового збору за подання позовної заяви у сумі 908,00 грн.

Outcome: approved