Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ліра ЛТД» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з обслуговування та утримання будинків і прибудинкових територій, обґрунтувавши свої вимоги тим, що згідно укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ліра ЛТД" і Слов'янською міською радою Донецької області Договорів: 1) №1 від 10 липня 2003 року"Про використання майна комунальної власності територіальної громади - житлового фонду" зі змінами від 10 жовтня 2008 року і Переліком житлових будинків, споруд та прибудинкових територій, переданих на утримання та обслуговування; 2) № 2 від 05 липня 2013 року "Про передачу майна для надання послуг з утримання житлових будинків, споруд та прибудинкових територій комунальної власності територіальної громади м. Слов'янська" з Переліком житлових будинків TOB "Ліра ЛТД" є організацією, яка обслуговує житловий фонд, нежитлові приміщення, будівлі, споруди, прибудинкові території Слов'янської міської ради, є балансоутримувачем вказаних об'єктів, в т. ч. житлового будинку [ADDRESS], в якому власником квартири № 95 є [PERSON], відповідач по справі, на якого відкритий особовий рахунок № 2514. Разом з нею в квартирі зареєстровані як члени сім'ї - [PERSON], [PERSON], [PERSON], солідарні відповідачі по справі. Відповідно до ст. ст. 21, 24, 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" TOB "Ліра ЛТД" має право на отримання плати за послуги з обслуговування та утримання будинків, споруд та прибудинкових територій з покладеною відповідальністю за повноту збору (плати) за надані послуги. Проте відповідачі виконують свої зобов'язання за законом незадовільно, так як надані послуги не оплачують, внаслідок чого мають заборгованість за спожиті послуги в сумі 6554,7 5 грн. за період з жовтня 2011 року по вересень 2016 року включно. Між позивачем та відповідачем встановились фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальної послуги на підставі відкритого відповідачу особового рахунку, так як позивач фактично надавав послуги з обслуговування та утримання житлового будинку, де мешкають відповідачі, і прибудинкової території біля нього Відповідачі приймали послугу та не відмовлялися від неї. Протягом вказаного періоду Скарг у зв'язку з ненаданням або неналежним наданням послуг від них не надходило Таким чином, між позивачем та відповідачами виникли взаємні відносини, які породжують цивільні права та обов'язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, а відповідачі ними користуються. Товариство з обмеженою відповідальністю «Ліра ЛТД» просить суд стягнути в солідарному порядку з відповідачів на свою користь заборгованість за послуги з обслуговування та утримання будинків і прибудинкових територій у розмірі 6554,75 грн. та судовий збір у розмірі 1378 грн. У судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліра ЛТД» [PERSON], який діє на підставі довіреності № 1 від 21 січня 2016 року (а.с.19), не з'явився. Надав до суду Заяву в якій просить слухати справу без його участі, позовні вимоги, викладені у заяві, підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Не заперечував проти винесення заочного рішення (а.с.31). Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], повідомлені у встановленому порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи, до судового засідання не зв»явилися. Як вбачається з матеріалів справи кореспонденція, яка направляється судом на адресу відповідачів ними не отримується ( а.с. 27, 28). У відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України «У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: - юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження ( місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; - фізичним особам, які не мають статусу підприємців - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку». Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов»язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання ( перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов»язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з»явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], повідомлені у встановленому порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використали наданого їм законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду представника позивача вважає можливим відповідно до правил ч. 1 ст. 224 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліра ЛТД» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з обслуговування та утримання будинків і прибудинкових територій підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обгрунтованість. Судом встановлено, що відповідачі мешкають у квартирі [ADDRESS]. Згідно укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ліра ЛТД" і Слов'янською міською радою Донецької області Договорів 1) №1 від 10 липня 2003 року"Про використання майна комунальної власності територіальної громади - житлового фонду" зі змінами від 10 жовтня 2008 року і Переліком житлових будинків, споруд та прибудинкових територій, переданих на утримання та обслуговування; 2) № 2 від 05 липня 2013 року "Про передачу майна для надання послуг з утримання житлових будинків, споруд та прибудинкових територій комунальної власності територіальної громади м. Слов'янська" з Переліком житлових будинків TOB "Ліра ЛТД" є організацією, яка обслуговує житловий фонд, нежитлові приміщення, будівлі, споруди, прибудинкові території Слов'янської міської ради, є балансоутримувачем вказаних об'єктів, в т. ч. житлового будинку [ADDRESS], в якому власником квартири № 95 є [PERSON], відповідач по справі, на якого відкритий особовий рахунок № 2514. Разом з нею в квартирі зареєстровані як члени сім'ї - [PERSON], [PERSON], [PERSON], солідарні відповідачі по справі. Відповідно до ст. ст. 21, 24, 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" TOB "Ліра ЛТД" має право на отримання плати за послуги з обслуговування та утримання будинків, споруд та прибудинкових територій з покладеною відповідальністю за повноту збору (плати) за надані послуги. Згідно ст. ст. 66, 68, 162, 179 ЖК України, ст. ст. 19, 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572 власники, користувачі житлових та нежитлових приміщень зобов'язані оплачувати надані послуги своєчасно і в повному обсязі на підставі наданих квитанцій і в строки, встановлені договором або законом. Проте відповідачі виконують свої зобов'язання за законом незадовільно, так як надані послуги не оплачує, внаслідок чого має заборгованість за спожиті послуги станом на 31 вересня 2016 року в сумі 6554,75 грн., яка утворилася стаза період з жовтня 2011 року по вересень 2016 року включно. Ухвалою Слов»янського міськрайонного суду Донецької області від 07 вересня 2016 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Ліра ЛТД» відмовлено у видачі судового наказу на стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] ( а.с.29). Суд визнає правильним наданий позивачем розрахунок суми заборгованості по оплаті наданих послуг з утримання будинків та прибудинкових територій, який відповідає встановленим законодавством порядку та тарифам. Враховуючи той факт, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані та мешкають відповідачі по справі, у відповідності до чого саме відповідачі зобов»язані сплачувати житлово-комунальні послуги в повному обсязі. Факт проведення оплати послуг в неповному обсязі у зазначений період за позовними вимогами - з жовтня 2011 року по вересень 2016 року включно визнано відповідачем [PERSON], про що він надав ТОВ «Ліра ЛТД» заяву про реструктуризацію боргу, в якій зазначив, що з 01 листопада 2016 року зобов'язується почати сплачувати борг за послуги з обслуговування та утримання будинків і прибудинкових територій. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, а саме цивільні права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують права та обов»язки. Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли відносини, що породжують права та обов»язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, відповідач ними користується. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів,їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертиз. Тобто, доказами можуть бути будь-які фактичні дані, в тому числі і договір банківського кредиту, як письмовий доказ, на підставі якого суд повинен встановити наявність обставин, що обґрунтовують вимоги позивача щодо наявності у відповідача заборгованості за договором банківського кредиту, не виконання за цим договором грошового зобов'язання та настання цивільно-правової відповідальності, виходячи саме з умов договору, як письмового доказу. Як передбачено ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. В той час, ст. 59 ЦПК України, яка регулює питання допустимості доказів, передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання відповідачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов'язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Тобто, докази, які відповідач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається, як на підставу невизнання позовних вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, повинні бути виключно належними та допустимими. Відповідно до ст. 179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. Як передбачено ч.1 ст. 185 ЦПК України, письмові докази або протоколи їх огляду оголошуються в судовому засіданні. Особи, які беруть участь у справі, можуть давати свої пояснення з приводу цих доказів. Натомість ч.2 ст. 185 ЦПК України передбачає, що у разі подання заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду особою, яка бере участь у справі, для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є фальшивим, особа, яка подала цей документ, може просити суд виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів. З приводу цього, Пленум Верховного суду України в п. 28 Постанови «Про застосування норм цивільно-процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року за № 2 роз'яснив, що «…якщо при дослідженні письмових доказів особою, яка бере участь у справі, буде подана заява про те, що доданий до справи або поданий іншою особою для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є фальшивим, особа, яка подала цей документ, може відповідно до частини другої статті 185 ЦПК просити суд виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів. При відсутності з її боку таких процесуальних дій, особа, яка подала заяву, має згідно із загальними правилами доказування (стаття 60 ЦПК ) подати відповідні докази, що спростовують значення відомостей оспорюваного документа і могли бути підставою неприйняття його до уваги під час оцінки доказів. У разі необхідності за клопотанням особи, яка зробила таку заяву, суд відповідно до правил частини четвертої статті 10 ЦПК сприяє їй у збиранні цих доказів (призначає експертизу, витребовує інформацію від особи, за іменем якої видано документ, оголошує перерву або відкладає розгляд справи, якщо це потрібно, тощо)…». Крім того, в п. п. 23, 27 Постанови «Про застосування норм цивільно-процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року за № 2, Пленум Верховного суду України звернув увагу на наступне:«…розглядаючи справи, судам слід неухильно виконувати вимоги статей 58, 59 ЦПК про належність і допустимість доказів…», «…виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (статті 58, 59 ЦПК ) в порядку, передбаченому статтями 185, 187, 189 ЦПК…». Між позивачем та відповідачем установились фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальної послуги на підставі відкритого відповідачу особового рахунку, так як позивач фактично надавав послуги з обслуговування та утримання житлового будинку, де мешкає відповідач, і прибудинкової території біля нього Відповідач приймав послугу та не відмовлявся від неї. Протягом вказаного періоду Скарг у зв'язку з ненаданням або неналежним наданням послуг від нього не надходило Таким чином, між позивачем та відповідачами виникли взаємні відносини, які породжують цивільні права та обов'язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, а відповідачі ними користуються. Отже, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню та з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліра ЛТД» необхідно стягнути в солідарному порядку заборгованість за послуги з обслуговування та утримання будинків і прибудинкових територій у розмірі 6554,75 грн. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до пункту 35 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»: «вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати». Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року № 928-VІІІ мінімальна заробітна плата станом на 01 січня 2016 року складала 1378,00 грн. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1378 грн. 00 коп. (а.с.1,2). Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення в солідарному порядку з відповідачів заборгованості за послуги з обслуговування та утримання будинків і прибудинкових територій. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 1378,00 коп., який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідачів і тому з кожного відповідача слід стягнути на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліра ЛТД» витрати по сплаті судового збору, у розмірі по 344 грн. 50 коп. (1378 грн. /4 відповідача по справі). На підставі викладеного і

Outcome: approved