Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" на рахунок позивача безпідставно отримані і кошти в сумі 1631,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ України станом на дату проведення операції складає 12558,70 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 02 жовтня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний Банк «Надра» та [PERSON] укладено Договір № 865399 строкового банківського вкладу (депозиту) "Класичний без поповнення" на підставі якого, Банк прийняв від вкладника суму вкладу у 150 000,00 доларів США, з процентною ставкою по вкладу 14% річних, строком дії вкладу на три місяці, тобто до 02 січня 2009 року. Заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської від 03 червня 2011 року у справі № 2-230/11 позов [PERSON] до ВАТ «КБ «Надра» про стягнення суми вкладу частково задоволений, з Банку стягнуто суму вкладу в розмірі 1 144 613,10 грн., 3 % річних у сумі 40425,00 грн., індекс інфляції у сумі 334 314,44 грн., моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн., та збір у сумі 1950,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 30,00 грн. Відкрито виконавчі провадження ВП №28686915, ВП №28693208, ВП №28693777, ВП №28693378, ВП №28692845, ВП №28693592 про стягнення з ПАТ "КБ "Надра" на користь [PERSON] заборгованості. 10 жовтня 2011 року з позивача на користь відповідача примусово стягнуті кошти в сумі 1144613,10 грн., 40425,00 грн., 334314,44 грн., 5000,00 грн., 1950,00 грн., 30,00 грн. В період з 21 травня 2009 року по 02 грудня 2009 року [PERSON] частину вкладу в загальній сумі 1631,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ України станом на дату операції складає 12558,70 грн. (1 долар США = 7,7 грн.), одержав готівкою зі свого рахунку за допомогою картки шляхом зняття коштів через банкомат. Факт отримання зазначених коштів підтверджується поточним звітом за операціями по рахунку кредитної картки [PERSON] та копіями чеків про видачу готівки. Вказуючи на те, що під час ухвалення рішення, суд не був обізнаний про факт зняття коштів, а [PERSON] приховав від суду факт одержання частини вкладу, внаслідок чого відповідач набув кошти без достатніх правових підстав, просить в порядку ст.1212, 1213 ЦК України стягнути з відповідача означені кошти. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої він підтримує позовні вимоги та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, а тому у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд з урахуванням позиції позивача, ухвалив заочно розглядати справу на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явилися, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 жовтня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний Банк «Надра» та [PERSON] укладено Договір № 865399 строкового банківського вкладу (депозиту) "Класичний без поповнення" на підставі якого, Банк прийняв від вкладника суму вкладу у 150 000,00 доларів США, з процентною ставкою по вкладу 14% річних, строком дії вкладу на три місяці, тобто до 02 січня 2009 року. Заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської від 03 червня 2011 року у справі № 2-230/11 позов [PERSON] до ВАТ «КБ «Надра» про стягнення суми вкладу частково задоволений, з ВАТ «КБ «Надра» на користь [PERSON] стягнуто суму вкладу в розмірі 1 144 613,10 грн., 3 % річних у сумі 40425,00 грн., індекс інфляції у сумі 334 314,44 грн., моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн., та збір у сумі 1950,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 30,00 грн. /а.с.5-9/. На виконання рішення суду відкрито виконавчі провадження ВП №28686915, ВП №28693208, ВП №28693777, ВП №28693378, ВП №28692845, ВП №28693592 про стягнення з ПАТ "КБ "Надра" на користь [PERSON] заборгованості /а.с.10-19/. 10 жовтня 2011 року з позивача на користь відповідача примусово стягнуті кошти в сумі 1144613,10 грн., 40425,00 грн., 334314,44 грн., 5000,00 грн., 1950,00 грн., 30,00 грн. /а.с.19-22/. Матеріалами справи підтверджено, що в період з 11 лютого 2009 року по 02 грудня 2009 року [PERSON] частину вкладу в загальній сумі 1631,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ України станом на дату операції складає 12558,70 грн. (1 долар США = 7,7 грн.), одержав готівкою зі свого рахунку за допомогою картки [NUMBER]. Факт отримання зазначених коштів підтверджується поточним звітом за операціями по рахунку кредитної картки [PERSON] та копіями чеків про видачу готівки /а.с. 23-72/. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Згідно ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Відповідно до ст.1213 ЦК України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Водночас, обставини щодо неналежного виконання договору позивачем були предметом судового розгляду у справі № 2-230/11, за результатами розгляду якого ухвалене заочне рішення від 03 червня 2011 року. З означеного рішення вбачається, що представник ВАТ "КБ "Надра" в обґрунтування заперечень на позов посилався на те, що [PERSON] отримав переказану раніше на картку суму вкладу через банкомати та розраховується за допомогою картки [NUMBER] при оплаті товарів /а.с.6/. Судом враховано звіт по операціям з готівкою по картковому рахунку [NUMBER] за період з 10 лютого 2009 року по 20 травня 2009 року при ухваленні рішення у справі. Рішення по справі ухвалено 03 червня 2011 року, період, за який [PERSON] просив стягнути з відповідача кошти складає - з 11 лютого 2009 року по лютий 2011 року. Зокрема, виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та iншi правочини. Зобов'язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дiї, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання повинно виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства, а за вiдсутноcтi таких умов та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства - вiдповiдно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші. Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно із частинами першою та другою статті 205 ЦК України правочин може вичинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частин першої та другої статті 205, частини першої статті 207, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов'язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання. Якщо ж зобов'язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604 - 607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов'язання). Набуття однією зі сторін зобов'язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов'язання не є безпідставним. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Як свідчить аналіз матерiалiв справи, відповідач набув майно за існування достатніх правових підстав, у спосіб, що не суперечить цивільному законодавству на підставі договірних відносин. Із зазначеного вбачається, що обставини по виконанню позивачем зобов`язань по договору № 865399 від 02 жовтня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний Банк «Надра» та [PERSON] в період з 11 лютого 2009 року по лютий 2011 року та отримання відповідачем коштів за договором були предметом розгляду у справі № 2-230/11, по якому судом ухвалено заочне рішення. Доказів оскарження судового рішення та подальшого його скасування матеріали справи не містять, а тому і підстав для стягнення з відповідача грошових коштів на користь позивача в порядку, визначеному ст. 1212 ЦК України суд не вбачає. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд виходить з положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed