Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

У квітні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON], мотивуючи його тим, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований 21.11.2015 року відділом ДРАЦС Червоноармійського РУЮ у Житомирській області. Під час шлюбу у них народилася дочка [PERSON], 25.09.2016 року, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. У зв"язку з постійними конфліктами, сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті привело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Починаючи із серпня 2017 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. З того часу відповідач матеріально сім"ю не забезпечує, вихованням доньки не займається. У зв"язку з доглядом малолітньої дитини вона не має можливості працевлаштуватися та одержувати будь-які додаткові джерела доходу, щоб забезпечити достатній життєвий рівень сім"ї та належне утримання доньки. Відповідач за станом здоров"я є працездатним, заробляє приватними заробітками і має можливість надавати їй матеріальну допомогу, тому просить суд постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до 25.09.2019 року - дати досягнення донькою [PERSON] трирічного віку. В судове засідання позивачка не з»явилася, подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. [PERSON] вимоги підтримує та просить їх задоволити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання, призначене на 21.05.2018 року, не з»явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням від 30.04.2018 року про вручення судової повістки, яку він отримав особисто. Будь-яких заяв, а також відзиву на позов від нього на адресу суду не надходило. З викладених обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення на підставі ст.280 ЦПК України, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено та вбачається із свідоцтва про шлюб серії І-ТП №134013 від 21.11.2015 року, виданого відділом ДРАЦС Червоноармійського РУЮ у Житомирській області, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.11.2015 року (а.с.3). Згідно свідоцтва про народження серії І-ТП №267413 від 04.10.2016 року [PERSON] та [PERSON] являються батьками малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.4). Про те, що дитина [PERSON], [INFO] входить до складу сім"ї позивачки, вбачається з довідки виконкому Пулинської селищної ради Житомирської області №1244 від 16.04.2018 року (а.с.5). Відповідно до ч.2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що на даний час позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, будь-яких додаткових джерел для існування не має. Відповідач працездатний і спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. Враховуючи викладене, оскільки дитина сторін проживає з позивачкою, тому остання має право на утримання від відповідача до досягнення дитиною трьох років, а також беручи до уваги те, що відповідач жодних заперечень щодо позову не надав, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. в дохід держави.

Outcome: approved