Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та заперечень відповідача. Позивач в грудні 2020 року ГУ ПФУ в Дніпропетровській області звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої пенсії. На обґрунтування позову зазначили, що [PERSON] , [INFO] , ПН [NUMBER] звернулася до Кам`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявою від 29.09.2017 року про призначення/перерахунок пенсії щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ч. 1 ст. 55 Закону України від 05.11.1991 № 1788 - XI «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон України № 1788 - XII) та надала відповідні документи для призначення пенсії, а також копію наказу від 28.09.2017 № 125-к про звільнення із займаної посади - вихователя, практичного психолога, за власним бажанням, у зв`язку із виходом на дострокову пенсію по вислузі років з 29 вересня 2017 року. 29.09.2017 року [PERSON] вручена пам`ятка пенсіонера щодо необхідності повідомлення органи Пенсійного фонду України про обставини що спричиняють зміну розміру пенсійної виплати або припинення такої виплати: про вступ на роботу, звільнення з роботи, зміни в складі сім`ї. Протоколом Кам`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 07.11.2017 № 3422 [PERSON] з 29 вересня 2017 року призначено пенсію за вислугу років, як працівникові освіти. 27.03.2018 [PERSON] надала до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заяву, додавши копію довідки від 21.03.2018 року № 125 про працевлаштування до КЗ "Кам`янський дитячий протитуберкульозний санаторій" Дніпропетровської області з 01.12.2017 року, на посаду практичний психолог, яка дає право на пенсію за вислугу років. Згідно з переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років - заклад та посада практичного психолога входить до цього переліку. З урахуванням зазначеного, розпорядженням Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 6 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 04.04.2018 (о/р 164959) відкликано кошти за квітень 2018 року та з 01 грудня 2017 року [PERSON] припинено виплату пенсії за вислугу років, у зв`язку із працевлаштуванням до КЗ "Кам`янський дитячий протитуберкульозний санаторій" Дніпропетровської області з 01.12.2017 року на посаду практичний психолог. Тож, [PERSON] не вчасно повідомила орган Пенсійного фонду України про працевлаштування на посаду, яка дає право на пенсію по вислузі років, що призвело до надмірної виплати пенсії у сумі 12 950, 00 грн. за період з 01 грудня 2017 року по 31 березня 2018 року, оскільки [PERSON] не мала права працювати на цій посаді (в закладі) та одночасно отримувати пенсію. З метою врегулювання питання погашення заборгованості по переплат пенсії [PERSON] в сумі 12 950, 00 грн. за період 01.12.2017 року по 31.03.2018 року вжиті заходи досудового врегулювання спору, саме відповідачці надіслані запрошення від 30.05.2018 вих. № 573/04-09/49-16, 07.06.2018 вих. № 622/04-09/49 та 15.07.2019 вих. № 837/04 09/05. Проте, на момент звернення із цим позовом до суду, суми надміру виплаченої пенсії добровільно відповідачем до Пенсійного фонду не повернуті. Таким чином, державі в особі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області нанесено майнову шкоду. Посилаючись на викладене, просять стягнути з [PERSON] суму надміру виплаченої пенсії у сумі 12950,00 грн. за період з 01 грудня 2017 року по 31 березня 2018 року. 13.02.2020 року відповідач [PERSON] надала суду відзив на позовну заяву про стягнення виплаченої пенсії. На обґрунтування заперечень зазначила, що дійсно вона подала 29.09.2017 року заяву до Позивача про призначення їй пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ч. 1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», надано всі документи для призначення пенсії і вона почала отримувати пенсію у розмірі 3237,50 грн на місяць. Зазначила, що при поданні документів спеціалістом з призначення пенсій їй було надано роз`яснення, що вона може працювати після призначення пенсії на посаді практичного психолога у КЗ «Кам`янський дитячий протитуберкульозний санаторій» ДОР, тобто на посаді, з якої вона звільнилась на час призначення їй пільгової пенсії у зв`язку з тим, що ця посада не передбачена переліком посад затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993р. № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років». КЗ «Кам`янський дитячий протитуберкульозний санаторій» Дніпропетровської обласної ради", не відноситься до загальноосвітніх навчальних закладів, а відноситься до закладів охорони здоров`я, а пенсію за вислугу років у таких закладах можуть отримувати згідно до пункту 2 Постанови лише лікарі та середній медичний персонал. Зазначила, що посада практичного психолога у закладі охорони здоров`я не відноситься до посади, яка надає право на отримання пенсії, посилаючись на висновки зазначені у постанові Одеського апеляційного адміністративного суду справа № 815/618/18 від 01.08.2018 року. Вона після призначення їй пільгової пенсії з 01.12.2017 року працювала на посаді практичного психолога КЗ «Кам`янський дитячий протитуберкульозний санаторій» ДОР, що підтверджується копією довідки від 21.03.2018 року, тому, що її посада не відноситься до Переліку посад № 909. Разом з тим, згідно вказаного Переліку, КЗ «Кам`янський дитячий протитуберкульозний санаторій» ДОР входить до розділу 2 «Охорона здоров`я», в якому посада практичного психолога не передбачена. Зазначила, що у постанові Верховного Суду України при розгляді справи № 419/794/15-а у постанові від 25.05.2016 надано правовий аналіз пункту «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з якого вбачається, що для призначення пенсії за вислугою років необхідна наявність двох умов: 1) наявність спеціального стажу роботи; 2) посада, що дає право на призначення пенсії повинна бути зазначена у переліку, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Вказала, що повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21.03.2003 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України № 374/7695 від 15.05.2003. Згідно з п. 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім`ї тощо. Посилаючись на правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові № 6- 151цс13 від 22 січня 2014 року зазначила, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. Також наголошує на тому, що позивачем не надано також доказів, що ним було допущено саме рахункову помилку у нарахуванні пенсії. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене уст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. При цьому обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у п.1 ч.1 названої статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. З доводів позивача слідує, що саме її працевлаштування на посаду практичного психолога в КЗ «Кам`янський дитячий протитуберкульозний санаторій» Дніпропетровської обласної ради», який є закладом охорони здоров`я є зловживанням з її боку, хоча ця посада не відноситься до Переліку посад № 909. Таким чином, без встановлення фактів її недобросовісної поведінки, як відповідача чи фактів зловживань та подання страхувальником недостовірних даних, наявності рахункової помилки при виплаті пенсії, відсутні підстави для стягнення з неї надмірно виплаченої суми пенсії відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» або ж ст. 1212 ЦПК України. У зв`язку з чим просила відмовити у задоволенні позовної заяви. 20.03.2020 року представником позивача ГУ ПФУ в Дніпропетровській області електронною поштою на адресу суду надано відповідь на відзив, на обґрунтування заперечень позивач посилався на обставини, що викладені в позовній заяві, не погоджувався з доводами позивача та вважав їх необґрунтованими. Наполягав на тому, що відповідач [PERSON] не мала права працювати на посаді практичного психолога в закладі КЗ «Кам`янський дитячий протитуберкульозний санаторій «Дніпропетровської області» та одночасно отримувати пенсію. В результаті неправомірних дій відповідача їй було надміру виплачено пенсію. При цьому рахункової помилки з боку ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не було, а причиною виниклої заборгованості стала недобросовісність з боку набувача. Таким чином, майно у виді грошових коштів в сумі 12950,00 грн. було набуто [PERSON] за рахунок коштів Пенсійного фонду України без достатньої правової підстави, при цьому заперечення [PERSON] проти позову є безпідставними і не спростовують недобросовісності з боку набувача, тому позов підлягає задоволенню. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24.01.2020 року цивільний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача ГУ ПФУ в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечувала проти задоволення позовних вимог. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 22 грудня 2014 року № 28-2 (зі змінами та доповненнями) передбачено, що основними завданнями Пенсійного фонду України, є призначення (перерахунок) пенсій, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством; ефективне та цільове використання кошті Фонду, інших коштів, призначених для виплати пенсій. Кам`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, припинене на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2017 року № 821 «Деякі питання функціювання територіальних органів Пенсійного фонду України», у зв`язку з приєднанням до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яке є правонаступником (а.с.28-32). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , [NUMBER] звернулася до Кам`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявою від 29.09.2017 року про призначення/перерахунок пенсії щодо призначення пенсії за вислугу років та надала відповідні документи для призначення пенсії зазначені в розписці - повідомленні [PERSON] (а.с.8, 9). Згідно копії наказу від 28.09.2017 року № 125-к про звільнення, [PERSON] було звільнено із займаної посади - вихователя, практичного психолога КЗ «Кам`янський дитячий протитуберкульозний санаторій» Дніпропетровської обласної ради» за власним бажанням, у зв`язку із виходом на дострокову пенсію по вислузі років з 29 вересня 2017 року (а.с.18). Згідно копії трудової книжки [PERSON] на час свого звільнення [PERSON] працювала у КЗ «Кам`янський дитячий протитуберкульозний санаторій» Дніпропетровської обласної ради» на посаді вчителя російської мови та практичного психолога (а.с.10-11). 29.09.2017 року [PERSON] під особистий підпис вручена пам`ятка пенсіонера щодо необхідності повідомлення органи Пенсійного фонду України про обставини що спричиняють зміну розміру пенсійної виплати або припинення такої виплати: про вступ на роботу, звільнення з роботи, зміни в складі сім`ї (а.с.13). Протоколом Кам`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 07.11.2017 № 3422 [PERSON] з 29 вересня 2017 року призначено пенсію за вислугу років, як працівникові освіти, загальний стаж якої станом 31.08.2017 року становить 42 роки 6 місяців 3 дні (а.с.12). 27.03.2018 року [PERSON] надала до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заяву про призначення/перерахунок пенсії (а.с.14), додавши копію довідки від 21.03.2018 року № 125 про прийняття на посаду практичного психолога до КЗ "Кам`янський дитячий протитуберкульозний санаторій" Дніпропетровської області з 01.12.2017 року, на посаду (наказ № 142-к від 17.11.2017 року) (а.с.15). Згідно розпорядження Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 6 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 04.04.2018 (о/р 164959) відкликано кошти за квітень 2018 року та з 01 грудня 2017 року [PERSON] припинено виплату пенсії за вислугу років (а.с. 17). Згідно наданих суду матеріалів, позивачем відповідачці були надіслані запрошення від 30.05.2018 вих. № 573/04-09/49-16, 07.06.2018 вих. № 622/04-09/49 та 15.07.2019 вих. № 837/04 09/05 щодо сплати надмірно виплаченої пенсії у сумі 12 950, 00 грн. за період з 01 грудня 2017 року по 31 березня 2018 року (а.с.21-27). Згідно змісту позову, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області вважає, що майно у виді грошових коштів в сумі 12950,00 грн. було набуто [PERSON] за рахунок коштів Пенсійного фонду України без достатньої правової підстави, а саме внаслідок невчасного повідомлення відповідачем про її працевлаштування на посаду практичного психолога до КЗ "Кам`янський дитячий протитуберкульозний санаторій" Дніпропетровської області. Згідно змісту заперечень наданих відповідачем [PERSON] відсутні факти її недобросовісної поведінки, як відповідача чи фактів зловживань та подання страхувальником недостовірних даних, наявності рахункової помилки при виплаті пенсії, відсутні підстави для стягнення з неї надмірно виплаченої суми пенсії відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 1212 ЦПК України. Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Аналізуючи встановлені фактичні обставини та правовідносини сторін, суд керується наступними нормами права. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Принцип змагальності в цивільному судочинстві забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частиною першою статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідно до статті 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Згідно зі ст.52 Закону № 1788-XII право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту "е" статті 55. Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати, зокрема, з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення, які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту; Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909. У спірний період позивач працювала на посаді практичного психолога у КЗ "Кам`янський дитячий протитуберкульозний санаторій" Дніпропетровської області. Згідно Переліку № 909, право на пенсію за вислугу років дає робота на посаді практичного психолога у таких закладах і установах: загальноосвітні навчальні заклади, військові загальноосвітні навчальні заклади, музичні і художні школи; міжшкільні навчально-виробничі комбінати, дитячі будинки, дитячі трудові та виховно-трудові колонії, дитячі приймальні пункти і приймальники-розподільники для неповнолітніх, логопедичні пункти і стаціонари, школи-клініки; вищі навчальні заклади I - II рівнів акредитації, професійно-технічні навчальні заклади і дошкільні навчальні заклади всіх типів, тобто у тих які знаходяться у 1 розділі «Освіта». Разом з тим, згідно вказаного Переліку, КЗ "Кам`янський дитячий протитуберкульозний санаторій" Дніпропетровської області входить до розділу 2 «Охорона здоров`я». Згідно Листа МОЗ України № 10.03.67/956 від 19.05.2009р., працівники закладів охорони здоров`я, які мають педагогічну освіту та обіймають посаду психолога, повинні бути переведені на посаду "практичний психолог", і до таких працівників поширюється дія статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" щодо права на пенсію за вислугу років, передбаченого Переліком №909. Згідно п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти охорони здоров`я та соціального забезпечення, які звертаються за призначенням пенсії з 01.04.2017р. по 31.03.2018р. за наявності 26 років 06 місяців спеціального стажу роботи за Переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. В судовому засіданні відповідно до протоколу призначення пенсії (а.с.16) було встановлено, що, страховий стаж [PERSON] (в то числі працівника освіти та охорони здоров`я) складає 42 роки 6 місяців 3 дні. Згідно з частиною першою статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відповідно до пункту 3 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6 4, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за № 374/7695, повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, проводиться відповідно до статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміни у складі сім`ї тощо. Частиною першою статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з пунктом першим частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14, постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18), у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 750/2115/17 (провадження № 61-28574св18). Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів в їх сукупності. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про працю» надається роз`яснення поняттю лічильної (рахункової) помилки - це помилка, яка була допущена під час проведення арифметичних підрахунків. До лічильних помилок, наприклад, належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період. Матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що ця помилка є безпосередньо рахунковою. Відсутність ознак рахункової помилки підтверджується самим змістом позовної заяви. У § 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року, заява № 29979/04, зазначено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Установивши відсутність двох обов`язкових складових, за наявності яких відповідно до вимог статті 1215 ЦК України та статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» можливе повернення безпідставно виплаченої пенсії, а саме: рахункової помилки з боку позивача і недобросовісності, зловживань з боку відповідача [PERSON] , суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для стягнення з відповідача надмірно виплаченої суми пенсії, а тому з урахуванням встановлених вище обставин справи позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed