Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

В липні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб, укладений з [PERSON], який було зареєстровано 03.02.2007 року та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] по 800,00 грн. на кожного, щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позов обґрунтовувався тим, що сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, збереження шлюбу неможливе, у зв"язку з чим позивач просить розірвати шлюб. Також вказується, що відповідач має нерегулярний дохід та зобовязаний утримувати дітей до досягненню повноліття, у зв"язку з чим позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, судові повістки, направлені на його адресу, повернені відділенням поштового звязку з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 лютого 2007 року між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Любарського районного управління юстиції Житомирської області було зареєстровано шлюб, актовий запис №12 (а.с. 4). Сторони є батьками неповнолітніх: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про народження серії 1-ТП №056074 від 18.07.2007 р. та серії І-ТП №207589 від 21.12.2013 року (а.с.6,7). Згідно довідки КП «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №11» №704 від 23.09.2016 року, діти сторін проживають разом з матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Згідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі змісту позову вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Враховуючи вказане, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], підлягають до задоволення на підставі ст. 112 СК України. Згідно частини другої статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, враховуючи усі обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] по 800 гривень 00 коп. на кожну дитину щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 03.07.2017 року до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. за вимогу про стягнення аліментів до Державного бюджету України, оскільки позивач в силу ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від його сплати та на користь позивача в розмірі 640 грн. 00 коп. за вимогу про розірвання шлюбу.

Outcome: approved