Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 18 серпня 2005 року ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] уклали кредитний договір № DNH4KS11411140. Згідно договору ПАТ КБ "ПриватБанк" зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 11504, 70 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18 лютого 2009 року. Відповідач порушив умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни, в звязку з чим станом на 18 вересня 2015 року має заборгованість в сумі 188742,42 грн., яка складається з наступного: 9274,24 грн. - заборгованості за кредитом; 55255,32 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 124212,86 грн. - пені за не своєчасність виконання зобов'язання за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 112362,92 грн, яка була задоволена рішенням індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2013 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить 76379,50 грн. Просить позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не прибув, про місце та час судового розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не прибув, про день та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. До суду надав заяву, в якій просить відмовити та відповідно до ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосувати строки позовної давності в один рік. Крім того, просить відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України зменшити розмір неустойки, так як сума пені значно перевищує суму заборгованості та у нього існують інші обставини, які мають істотне значення. Представник відповідача, в судове засідання не прибув, про день та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. До суду подав заяву, в якій просить суд розглядати справи у відсутність відповідача та представника відповідача, а також просить застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК, зменшивши розмір неустойки ,так як він значно в декілька разів перевищує розмір збитків та за наявності обставин, які мають істотне значення. В даному випадку предявлена сума пені значно перевищує суму заборгованості. У нього четверо неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні, дружина не працює, у звязку з доглядом за дітьми. Дослідивши матеріали справи, в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, суд встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Відповідно до умов кредитного договору № DNH4KS11411140 від 18 серпня 2005 року ПАТ КБ "Приват Банк" зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 11504, 70 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18 лютого 2009. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1054, ч.1 ст.1048 ЦК України\~кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до п.1.2. кредитного договору - погашення заборгованості за цим договором здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати (з 10 по 17 число кожного місяця) позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) в сумі 416, 37 грн. для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам та інших витрат Банку. Відповідно до п. 3.2. кредитного договору сторони договору погодили, що за порушення зобовязань по погашенню Кредиту позичальник сплачує відсотки у розмірі 6 на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості Позивач свої зобов'язання виконав, надавши відповідачу кредит у визначеному договором розмірі, який не оспорюються відповідачем. Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак, відповідач [PERSON] не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого в нього станом на 18 вересня 2016 року виникла заборгованість в сумі 188742,42 грн.,заборгованість за кредитом 9274,24 грн, по відсоткам за користування кредитом - в сумі 55255,32 грн., по пені - в сумі 124212,86 грн. Згідно ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що до жовтня 2006 р. відповідач в цілому виконував зобов'язання за кредитним договором, хоча і допускав порушення строків щомісячних платежів. Проте, рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2013 року з [PERSON] стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № DNH4KS11411140 від 18 серпня 2005 року в сумі 102362,92 грн. За вказаним рішеннями суду відкрито виконавче провадження. Відповідно, залишок заборгованості, який просить стягнути ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № DNH4KS11411140 від 18 серпня 2005 становить 76379,51 грн., з урахуванням суми, яка була стягнута вище зазначеним рішенням. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, яка на підставі положень ч. 2 ст. 1054 ЦК України застосовується до відносин за кредитним договором, позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцеві кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. За загальними правилами, встановленими статтями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов'язковим для виконання сторонами. Підсумовуючи викладене та враховуючи, що позичальник [PERSON] у встановлені договором строки не повернув кредит і не сплатив проценти за користування кредитними коштами, суд дійшов висновку про наявність підстав для примусового стягнення заборгованості за кредитним договором. На підтвердження розміру позовних вимог позивач надав розрахунок, відповідно до якого загальний розмір заборгованості позичальника [PERSON] за період з 13 серпня 2013 року по 18 вересня 2015 року становить всього за кредитом 76379, 51 грн., загальна сума нарахованої пені 70557, 64 грн., загальний залишок заборгованості за процентами 15821, 87 грн. Відповідно до п.3.10 кредитного договору - при порушенні позичальником кожного із зобов'язань, передбачених п.п.1.1., 1.2., 3.1., 3.2., 3.7., 3.9. передбаченого кредитним договором, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. У зв'язку з порушенням відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором, ПАТ КБ «ПриватБанк» застосував до боржника неустойку: пеню за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань - в сумі 70557,64 грн. Згідно ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За загальним правилом, період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання, не може перевищувати 1 рік (п.1 ч.2 ст.258 ЦК). При цьому, виходячи із правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до ст.253 ЦК обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Оскільки право на стягнення пені в кредитора виникло з наступного дня після 13 серпня 2013 року, а до суду він звернувся лише 30 вересня 2015, то пеня підлягала стягненню тільки в межах одного року до дня предявлення позову. Ст. 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, а\~ст. 257 цього Кодексу встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Отже з огляду на це положення закону та заяву відповідача про застосування позовної давності, суд вважає за можливе стягнути з відповідача пеню, нараховану лише за період з 30 вересня 2014 року по 18 вересня 2015 рік, що в загальній сумі становить 29841,61 грн. Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Тому враховуючи, що розмір пені значно перевищує розмір заборгованості по кредиту та процентах, та беручи до уваги обставини, що мають істотне значення, а саме майновий стан відповідача, який суттєво погіршився через економічну кризу в Україні, те що відповідач має на утриманні четверо неповнолітніх дітей, безробіття дружини, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання, суд на підставі ч.3 ст. 551 ЦК України вважає за можливе зменшити розмір пені до 5357 грн. На думку суду такий розмір пені буде відповідати вимогам співмірності, розумності та справедливості. Також, така правова позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 03 вересня 2014 № 6-100цс14, який є обов'язковим для застосування за правилами статті 360-7 ЦПК України. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а загальна сума заборгованості за кредитним договором повинна бути стягнута з відповідача в розмірі 21 178, 87 грн., яка складається з заборгованість по процентам за користування кредитом 15821, 87 грн. та заборгованість за пенею 5357 грн., які з урахуванням наведених обставин слід вважати достатніми грошовими коштами, повязаними з порушенням кредитного зобовязання. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial