Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

Позивач КП «Водоканал» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення. В обґрунтування позовних вимог зазначено, про те, що відповідач зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] та користується послугами КП Водоканал, але оплату за послуги підприємства не вносить, тому за період з 01.10.2014 року по 01.11.2017 року утворилась заборгованість в сумі 7773,84 грн., яку просять стягнути з відповідача, а також стягнути судовий збір, сплачений при подачі позовної заяви до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву та будь яких клопотань до суду від відповідача не надходило. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши докази по справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] з 20.03.1996 року по теперішній час, що підтверджується довідкою виданою на запит суду, відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Запорізькій області від 15.05.2018 року (а.с.26). КП «Водоканал» за вищевказаною адресою надає відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення, але оплату за послуги підприємства відповідач [PERSON] не вносить. За таких підстав за період з 01.10.2014 року по 01.11.2017 року утворилась заборгованість в сумі 7773,84 грн. КП «Водоканал» в порядку ч. 1 ст. 96 ЦПК України звертався до Заводського районного суду м. Запоріжжя із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення за період з 01.10.2014 року по 01.11.2017 року у розмірі 7773,84 коп. Ухвалою Заводського районного суду м.Запоріжжя від 19.02.2018 року у видачі судового наказу відмовлено на підставі п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України. Згідно зі ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" "споживач-фізична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальні послуги"; "житлово- комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках, спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів,норм, стандартів, порядків і правил"; комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи забезпечені холодною та горячою водою, водовідведенням, газо та електропостачанням,опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку , встановленому законодавством". Учасниками відносин у сфері житлово-комунальні послуги є: власник, споживач, виконавець, виробник, відповідно до ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Споживач згідно з п. 5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Загальні положення про плату за комунальні послуги та строки їх внесення передбачені ст.ст. 66, 67, 68 ЖК України, та визначено, що наймачі (власники) квартир зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання і каналізації. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов'язання, підстави виникнення передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог згідно звичаям ділового звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Пунктом 18 „Правил надання послуг з централізованого опалення, постачай та гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за № 630 зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць . Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим місяцем. Як вбачається з розрахунку наданого КП «Водоканал», по особовому рахунку № [NUMBER] відкритому на ім'я [PERSON], відповідач отримував послуги з водопостачання холодної води та послуги каналізації за період з 01.10.2014 року по 01.11.2017 року на суму 6585,73 грн. та має заборгованість станом на 01.10.2014 року в сумі 1188, 11 грн. За період з 01.10.2014 року по 01.11.2017 року [PERSON] жодної оплати за надані послуги КП «Водоканал» не внесено. Загальна сума заборгованості з урахуванням суми заборгованості, яка утворилась за період до 01.10.2014 року, становить 7773,84 грн.(а.с.6-7). Враховуючи відсутність в матеріалах справи розрахунку заборгованості відповідача до 01.10.2014 року в сумі 1188,11 грн. із зазначенням яким саме чином та за який період здійснювалися нарахування по оплаті за воду і послуги каналізації та утворення заборгованості за цей період, суд приходить до висновку про недоведеність зазначеної позивачем заборгованості станом на 01.10.2014 року в сумі 1188,11 грн., тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Таким чином, суд приходить до переконання про необхідність стягнення заборгованості, яка утворилася саме за період з 01.10.2014 року по 01.11.2017 року у загальній сумі 6585,73 грн. та вважає наданий позивачем розрахунок заборгованості за цей період належним доказом. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача [PERSON] на користь позивача КП «Водоканал» підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам від заявлених, в сумі 6585,73 грн., виходячи з такого розрахунку: (заявлено суму у розмірі 7773,84 грн., задоволено на суму 6585,73грн.) 1762,00грн. - сплачений при подачі позову до суду судовий збір х 6585,73грн./ 7773, 84 грн.=1492,70грн.).

Outcome: partial