Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що нею 02.08.2012 р. була придбана з прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна квартира [ADDRESS], отримано свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів та зареєстровано право власності на цю квартиру. В подальшому рішеннями судів визнано недійсним протокол прилюдних торгів з реалізації даної квартири та застосовано наслідки недійсності правочину: зобов'язано ПП "Спеціалізоване підприємство "Юстиція" повернути [PERSON] 231 500 грн., отриманих за недійсним правочином, зобов'язано [PERSON] повернути ПП "Спеціалізоване підприємство "Юстиція" квартиру [ADDRESS]. Вважає, що діями відповідачів їй завдана матеріальна шкода. Просить стягнути з ВДВС СМУЮ 231 500 грн. за не отриману квартиру, 231 500 грн. матеріальної шкоди з обох відповідачів в солідарному порядку у зв'язку із зростанням ціни на цю квартиру вдвічі, 117 132, 66 грн. упущеної вигоди, яка не була отримана в якості відсотків по депозитному вкладу із суми 231 500 грн., які позивач мала намір внести на депозитний рахунок у банку. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги. Представник відповідача відділу ДВС СМУЮ позовні вимоги не визнав, вважав, що позивач не довів наявність матеріальної шкоди, упущеної вигоди у заявленому розмірі. Крім того, зазначав, що вимога про повернення коштів за цю квартиру вже була вирішена судом, і вимагати стягнення цієї ж суми з ВДВС немає підстав. Представник відповідача управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Сумській області проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що позивач взагалі не має підстав позиватися до нього, оскільки шкода, завдана особі незаконними діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень не може стягуватися з цих органів, а повинна відшкодовуватися державою з Державного бюджету України. Представник третьої особи управління Державної казначейської служби України у м. Сумах Сумської області вважав позовні вимоги безпідставними. Представник третьої особи ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в судовому засіданні при вирішенні позову покладався на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, заслухавши пояснення сторін, дійшов висновку, що позов не обґрунтований і не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, згідно з протоколом прилюдних торгів від 02.08.2012 року з реалізації арештованого майна [PERSON] визначена їх переможцем та на підставі акту державного виконавця отримала у нотаріуса свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 17.08.2012 року - квартири [ADDRESS]. (а.с.12, 14). 08.10.2012 року на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів від 17.08.2012 року було зареєстровано право власності на зазначену квартиру за [PERSON] (а.с.15). Прилюдні торги з реалізації зазначеного майна проводилися згідно з договором № 04/076-12-1 від 22.05.2012 року, укладеним між відділом державної виконавчої служби СМУЮ та приватним підприємством "Спеціалізоване підприємство Юстиція" (а.с.16-17). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 18.12.2013 року, зміненим згідно рішенням Апеляційного суду Сумської області від 09.02.2014 року, визнано недійсним протокол прилюдних торгів з реалізації даної квартири та застосовано наслідки недійсності правочину: зобов'язано ПП "Спеціалізоване підприємство "Юстиція" повернути [PERSON] 231 500 грн., отриманих за недійсним правочином, зобов'язано [PERSON] повернути ПП "Спеціалізоване підприємство "Юстиція" квартиру [ADDRESS] (а.с.18-24). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 31.10.2014 року, що набрало законної сили, визнано недійсним акт державного виконавця від 16.082012 року про реалізацію [PERSON] предмета іпотеки - квартири за адресою [ADDRESS]. Визнано недійсним свідоцтво про придбання [PERSON] з прилюдних торгів квартири [ADDRESS], з внесенням відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на майно. Визнано право спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON], [PERSON], [PERSON], з внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на майно. Скасовано реєстрацію місця проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с.25). Як встановлено в судовому засіданні, рішення судів в частині застосування наслідків недійсності правочину не виконано. Кошти в сумі 231 500 грн., яків були сплачені [PERSON] за придбання квартири з прилюдних торгів (а.с.13), ПП "СП Юстиція" їй не повернуті, і з свого боку, [PERSON] не повернула підприємству "СП Юстиція" зазначену квартиру. Згідно з ст. 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Відповідно до 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень. В обґрунтування своїх вимог щодо стягнення матеріальної шкоди з відповідачів позивач посилається на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 25.10.2013 року, яким засуджено державного виконавця за вчинення ним злочину, передбаченого ст. 367 ч. 2 КК України. Як зазначено у вироку суду, державний виконавець своїми діями, яки полягали у неналежному виконанні своїх посадових обов'язків через несумлінне ставлення до них, завдав істотної шкоди охоронюваним законним правам, свободам та інтересам неповнолітніх дітей, що спричинило тяжкі наслідки, тобто вчинив службову недбалість. Позивач посилалася на те, що за цей період вартість квартири зросла вдвічі, що підтверджується наданим в судове засідання для огляду звітом про оцінку майна, згідно з яким ринкова вартість її станом на 03.02.2015 року складає 506 720 грн. Таким чином, як встановлено вироком суду, шкода була завдана законним правам, свободам та інтересам неповнолітніх дітей, які були зареєстровані та постійно мешкали в реалізованій з прилюдних торгів квартирі. Суд вважає, що позивач не довела, що саме їй завдана матеріальна шкода в розмірі 231 500 грн. незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу ДВС - відповідача у справі. Крім того, відповідно до 1174 ЦК України така шкода відшкодовується державою, тобто позов пред'явлений до неналежного відповідача. З цих же підстав суд відмовляє в задоволенні вимоги про стягнення з відповідачів в солідарному порядку упущеної вигоди в сумі 117 132 грн. 66 коп. Вирішуючи вимогу про стягнення з ВДВС СМУЮ вартості реалізованої квартири в сумі 231 500 грн., суд виходить з того, що згідно з рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 18.12.2013 року, зміненим згідно рішенням Апеляційного суду Сумської області від 09.02.2014 року, застосовано наслідки недійсності правочину: зобов'язано ПП "Спеціалізоване підприємство "Юстиція" повернути [PERSON] 231 500 грн., отриманих за недійсним правочином, зобов'язано [PERSON] повернути ПП "Спеціалізоване підприємство "Юстиція" квартиру [ADDRESS]. Таким чином, вимоги позивача до ВДВС СМУЮ про стягнення з відділу вартості реалізованої квартири суд вважає безпідставними.

Outcome: dismissed