Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до міського відділу державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції, третя особа: [PERSON] про звільнення квартири [ADDRESS] з під арешту, стягнення судових витрат в розмірі 1 378,00 грн., посилаючись на те, що між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], 23.07.2007 року було укладено іпотечний договір. Згідно п. 33.3 іпотечного договору, предметом іпотеки є квартира під номером [ADDRESS], загальною площею 45,0 кв.м., житловою площею 27,2 кв.м., що складається із 2 житлових кімнат та належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 23.07.2007 року нотаріусом Івано-Франківського МНО Фріс Н.Р., за реєстром №Д0524, що є зареєстрованим Івано-Франківським ОБТІ 23.07.2007 року за №4390/43, реєстраційний номер 19602784. Вартість предмету іпотеки становить 23 310,00 грн. Відповідно до п. 1. цього договору, іпотекодержатель має право в разі невиконання іпотекодавцем зобов"язань, забезпечених іпотекою одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку предмета іпотеки переважно перед іншини кредиторами іпотекодавця. Постановою від 27.10.2009 року державного виконавця Коломийського МВ ДВС Кіщук М.П. накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] Постановами від 28.01.2012 року та від 25.10.2012 року заступника начальника МВ ДВС Коломийського МРУЮ Микицей В.Д. накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження. Відомості про обтяження рухомого майна зареєстровані міським відділом державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції у Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна. Отже, в ПАТ КБ «Приват Банк» право на іпотеку виникло до винесення вищевказаних постанов про накладення арешту на нерухоме майно. Накладення арешту на іпотечне майно позивача порушує його права як іпотекодержателя, перешкоджає йому задоволити свої вимоги за рахунок вказаного майна. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.47). Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з'явились, про причини неявки суду не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином (а.с.34-36, 42-45). З урахуванням положень ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно, повно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. В забезпечення кредитного договору № ГРІЛЮ1000003 86, укладеного 23.07.2007 року між позивачем та [PERSON], 23.07.2007 було укладено іпотечний договір, згідно п. 33.3 якого [PERSON] передала в іпотеку банку квартиру під номером 44 (сорок чотири), що знаходиться в м.Івано-Франківську по вул. Хоткевича Гната в будинку номер 52 (п"ятдесят два), корпус номер 1 (один). Відповідно до відомостей, викладених у витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, Предмет іпотеки - загальною площею 45,0 (сорок п"ять цілих) кв.м., житловою площею 27,2 (двадцять сім цілих дві десятих) кв.м., складається з 2 (двох) житлових кімнат. Вказаний предмет іпотеки належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 23 липня 2007 року нотаріусом Івано-Франківського МНО Фріс Н.Р., за реєстром №Д0524, що є зареєстрованим Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентеризації 23.07.2007 року за №4390/43, реєстраційний номер 19602784. Вартість предмету іпотеки становить 23 310,00 грн. Відповідно до п. 1. цього договору, іпотекодержатель має право в разі невиконання іпотекодавцем зобов"язань, забезпечених іпотекою одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку предмета іпотеки переважно перед іншини кредиторами іпотекодавця (а.с.9-12). Заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 09.09.2011 року звернуто стягнення на предмет іпотеки: квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] шляхом продажу вказаної квартири ПАТ КБ "ПриватБанк" з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-про; будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з державного реєстру і власності, а також наданням ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу (а.с.13, 14). Однак, постановою від 27.10.2009 року державного виконавця Коломийського МВ ДВС Кіщук М.П. накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] та постановами від 28.01.2012 року та від 25.10.2012 року заступника начальника МВ ДВС Коломийського МРУЮ Микицей В.Д. накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження (а.с.25, 26). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Оскільки, іпотечний договір від 23.07.2007 року, укладений раніше, ніж державним виконавцем Коломийського МВ ДВС Кіщук М.П. винесено постанову від 27.10.2009 року про арешт всього нерухоме майно [PERSON] та заступником начальника МВ ДВС Коломийського МРУЮ Микицей В.Д. винесено постанови від 28.01.2012 року та від 25.10.2012 року, якими накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження, то ПАТ КБ «Приват Банк» належить право вищого пріоритету задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки. Відповідно до частин 1 та 2 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» є обгрунтованими, та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процессуального кодексу України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 54, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 572, 589 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 59, 60, 88 Цивільного процессуального кодексу України,

Outcome: approved