Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] , [PERSON] - адвокат Денис А.М.. звернувся до суду з позовом до ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 24.12.2019 року, приблизно о 17 год. 30 хвилин, в с. Воютичі Самбірського району Львівської області, на вул. І.Франка поблизу будинку № 143 відбулося зіткнення автомобіля «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , рухаючись у напрямку с. Лютовиська з велосипедом «Україна» зеленого кольору, яким керував [PERSON] у попутному із вказаним автомобілем напрямку. Внаслідок даної ДТП велосипедист [PERSON] від отриманих під час ДТП тілесних ушкоджень помер на місці пригоди. За фактом даної ДТП слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області було розпочато кримінальне провадження №12019140000000884 за ознаками частини другої статті 286 КК України. 30.06.2019 року постановою слідчого ВРЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області Маркевича І.В. кримінальне провадження за фактом вказаного ДТП закрито на підставі частини першої статті 284 КПК України. На момент смерті [PERSON] на його утриманні перебував малолітній син [PERSON] та дружина [PERSON] . Вважає, що позивачам: дружині загиблого [PERSON] , яка водночас діє у своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини [PERSON] та матері його матері [PERSON] у зв`язку з його смертю спричинена значна та непоправна шкода, яка проявилася у заподіяній моральній шкоді, витратах, понесених ними на поховання загиблого та у втраті годувальника. Так як позивачам шкода спричинена у ДТП за участю автомобіля, який являється джерелом підвищеної небезпеки і який на дату настання ДТП був застрахований у ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/1774022, у страхової компанії виник обов`язок відшкодувати їм спричинену шкоду, а у позивачів виникло право на одержання компенсації шкоди. Таким чином, загальна сума страхових виплат позивачам, які повинен виплатити відповідач у зв`язку зі смертю [PERSON] становить 364 417, 00 грн., зокрема: - мамі загиблого [PERSON] моральної шкоди в сумі 16 692, 00 грн. (4 173,00*12*1/3, де 4173,00 грн. - мінімальна заробітна плата на момент настання ДТП, 12 мінімальних заробітних плат - розмір визначений п. 27.3. ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 1/3 - оскільки право на страхове відшкодування моральної шкоди у зв`язку із загибеллю [PERSON] отримало 3 особи) та документально підтверджені витрати на поховання у сумі 13 885,00 грн., загалом 30 577, 00 грн.; - дружині загиблого [PERSON] моральної шкоди в сумі 16 692,00 грн. (4 173,00*12*1/3) та шкоди заподіяної смертю потерпілого (утриманцю) в сумі 150 228, 00 грн. (4173,00*36, де 36 - розмір визначений п. 27.2. ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), загалом 166, 920, 00 грн.; - сину загиблого [PERSON] моральної шкоди в сумі16 692,00 грн. (4 173,00*12*1/3) та шкоди заподіяної смертю потерпілого (утриманцю) в сумі 150 228, 00 грн. (4173,00*36), загалом 166, 920, 00 грн. 30.07.2020 року до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» представником відповідачів подано заяву про виплату страхового відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого. ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» листом вих. № 51-6409 від 19.10.2020 року відмовлено в нарахуванні та виплаті страхового відшкодування шкоди завданої смертю потерпілого з мотивів не настання, на думку відповідача, страхового випадку - події, оскільки в діях водія транспортного засобу відсутній склад злочину. А тому просить постановити рішення, яким: - зобов`язати ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» відшкодувати [PERSON] (дружина загиблого) моральну шкоду в сумі 16 692,00 грн. та шкоду, заподіяну смертю потерпілого (утриманцю) в сумі 150 228,00 грн., загалом 166 920,00 грн.; - зобов`язати ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» відшкодувати [PERSON] (мамі загиблого) моральну шкоду в сумі 16 692,00 грн. та витрати на поховання сумі 13 885,00 грн., загалом 30 577,00 грн.; - зобов`язати ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» відшкодувати [PERSON] (сину загиблого) моральну шкоду в сумі 16 692,00 грн. шкоду заподіяну смертю потерпілого (утриманцю) в сумі 150 228,00 грн., загалом 166 920,00 грн. 12.04.2021 року представником відповідача ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» Головащенко К.Г. подано відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не підлягають до задоволення. Відзив мотивує тим, що між страховиком та [PERSON] було укладено договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АО/1774022, забезпечений транспортний засіб «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI» реєстраційний номер [NUMBER] . Страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 200 000,00 грн., - за шкоду заподіяну майну - 100 000,00 грн. франшиза за полісом - 2000,00 грн., термін дії полісу з 27.08.2019 року до 26.08.2020 року. Крім того, зазначає, що причиною настання даної дорожньо - транспортної пригоди став той факт, що видимість з робочого місця водія автомобіля «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», реєстраційний номер [NUMBER] із-за попутного йому автомобіля, який різко змінив напрямок свого руху ліворуч та почав виїжджати лівим бортом на зустрічну для нього смугу руху, перешкоди у вигляді велосипеда «Україна» під керуванням [PERSON] , настає на такій відстані, на якій його водій [PERSON] своїми односторонніми діями вже був позбавлений технічної можливості уникнути з ним зіткнення шляхом застосування екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху, а тому в діях водія [PERSON] відсутні порушення пунктів Правил дорожнього руху України, які були б в причинному зв`язку з наслідками дорожньо - транспортної пригоди, а таким чином у його діянні відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Вважає, що ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» у цьому випадку не відповідає за заподіяння шкоди внаслідок ДТП, яка сталась за участі транспортного засобу «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», реєстраційний номер [NUMBER] під керування [PERSON] і велосипедиста [PERSON] , який в результаті пригоди від отриманих травм помер, оскільки в діях водія транспортного засобу «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», реєстраційний номер [NUMBER] відсутній склад кримінального правопорушення, а отже цей випадок не є страховим. Просить в задоволенні позовних вимог до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» відмовити в повному обсязі. 12.04.2021 року представником позивачів [PERSON] , [PERSON] - адвокатом Денисом А.М. подано відповідь на відзив, згідно якої вважає, що доводи та аргументи, висвітлені у відзиві, є хибними та необґрунтованими. Посилання відповідача на те, що в даній ситуації не настав страховий випадок, в розумінні Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та не виник обов`язок у страховика щодо виплати страхового відшкодування, є хибним, виходячи з наступного. Частинами 1-3 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (п. 1 ч.2 ст. 1167 ЦК України). Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю (ч.2 ст. 1168 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч.2 ст. 1187 ЦК України). Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). Згідно зі ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожнього-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Зазначене відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 01.07.2020 р. у справі №554/858/19, де зазначено про те, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. У відповідності до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Предметом позову є вимога про відшкодування майнової шкоди, на підставі деліктного зобов`язання, що виникло між потерпілою особою та відповідачами - із завдання шкоди внаслідок дорожньо - транспортної пригоди. Судом встановлено, що 24.12.2019 року мала місце дорожньо - транспортна пригода, під час якої водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись в с. Воютичі Самбірського району Львівської області по вул. І.Франка поблизу будинку №143, допустив зіткнення з велосипедом «Україна» зеленого кольору, яким керував [PERSON] , рухаючись у попутному із вказаним автомобілем напрямку. Внаслідок даної ДТП велосипедист [PERSON] від отриманих під час ДТП тілесних ушкоджень помер на місці пригоди. За фактом даної ДТП слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області було розпочате кримінальне провадження №12019140000000884 за ознаками частини другої статті 286 КК України. 30.06.2019 року постановою слідчого ВРЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області Маркевича І.В. кримінальне провадження за фактом вказаного ДТП закрито на підставі частини першої статті 284 КПК України. Також встановлено, що на момент смерті [PERSON] на його утриманні перебував малолітній син [PERSON] та дружина [PERSON] . Позивачам: дружині [PERSON] , малолітній дитині [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] , та матері загиблого [PERSON] у зв`язку зі смертю [PERSON] спричинена шкода, яка проявилася у заподіянні моральної шкоди, витратах, понесених позивачами на поховання загиблого та у втраті годувальника. Як убачається із матеріалів справи, на момент ДТП транспортний засіб «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI» реєстраційний номер [NUMBER] , на дату вчинення дорожньо -транспортної пригоди застрахований згідно полісу № АО/1774022 у ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай». 30.07.2020 року до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» представником відповідачів подано заяву про виплату страхового відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого. ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» листом вих. № 51-6409 від 19.10.2020 року відмовлено в нарахуванні та виплаті страхового відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого з мотивів не настання, на думку відповідача, страхового випадку - події, оскільки в діях водія транспортного засобу відсутній склад злочину. Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно з ч.ч.1,3 ст 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Згідно зі ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоду. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). У відповідності до ч. 1,2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. При цьому потерпілому, як кредитору, належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст.1192 ЦК України підстав. За ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відшкодування шкоди, пов`язаної зі смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Так, відповідно до положень ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. [PERSON] понесені витрати на організацію поховання чоловіка [PERSON] , на загальну суму 13 885,00 грн., про що свідчить копія товарного чеку ФОП « [PERSON] » від 25.12.2020 року. Згідно п. 27.3. ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. При цьому пунктом 36.3. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» чітко визначено, що у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. І жодного іншого застереження чи правого тлумачення вказана правова норма немає. У відповідності до ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Згідно п. 27.3. ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Зокрема враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь зниження престижу, ділової репутації. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Таким чином суд приймає до уваги те, що між страховиком та [PERSON] було укладено договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АО/1774022, забезпечений транспортний засіб «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI» реєстраційний номер [NUMBER] . Страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 200 000,00 грн., - за шкоду заподіяну майну - 100 000,00 грн. франшиза за полісом - 2000,00 грн., термін дії полісу з 27.08.2019 року до 26.08.2020 року, а тому позовні вимоги слід задовольнити частково. Зважаючи на викладені вище норми матеріального права, суд приходить до висновку, що на користь позивачів позовні вимоги підлягають відшкодуванню моральної шкоди частково. Таким чином, суд всебічно та повно дослідивши обставини справи, надані докази та за своїм власним переконанням приходить до висновку про наявність законних та обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення страхового відшкодування частково. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, суд враховує те, що позивачі від оплати судових витрат звільнені в силу п. 2 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а тому із ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» належить стягнути на користь держави судові витрати в сумі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial