Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

у березні 2015 року [PERSON] звернувся у суд з позовом до ПАТ "Легбанк" про спонукання до вчинення певних дій. В обгрунтування своїх вимог позивач поислається на те, що 17 лютого 2014 року між [PERSON] та ПАТ "Легбанк" було укладено договір банківського вкладу № 0194-ДД-14-Акційний, вкладний рахунок [NUMBER], на якому [PERSON] розмістила в банку грошові кошти в сумі 19 728,88 доларів США. Процентна ставка за вкладом становить 10% річних та діє до 24 березня 2015 року. 20 веренся 2014 року [PERSON] подарувала розміщені на вказаному рахунку грошові кошти у сумі 13 000 доларів США, що еквівалено 174 643,73 грн., позивачу шляхом укладення договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Лавринович О.Л. Для виконання договору дарування позивач 26.09.2014 року звернувся до ПАТ "Легбанк" з проханням відкрити рахунок та здійснити переказ грошей відповідно до договору дарування. Позивач зазначає, що листом від 30.09.2014 р. № 02/2-1432 ПАТ "Легбанк" фактично відмовився відкрити рахунок та здійснити переказ кошів, у зв"язку з чим 03 лютого 2015 року позивач повторно звернувся до банку з аналогічною заявою. Оскільки відповіді позивач не отримав, [PERSON] просить визнати його вкладником ПАТ "Легбанк" з 20 вересня 2014 року та внести зміни до реєстру вкладників банку, зобов"язати банк здійснити списання коштів з рахунку [PERSON] шляхом відкриття рахунку на ім"я позивача в банку та зарахувати на нього кошти в розмірі 174 643,73 грн., що еквівалентно 13 000 доларів США. В судовому засіданні представник позивача пітримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Відповідач в судове засідання не забезпечив явку свого представника, хоча про час та місе розгляду справи був повідомлений судом. Третя особа - в судове засідання не з"явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена судом. Суд за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Як встановлено в судовому засіданні, 17 лютого 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Легбанк» було укладено договір банківського вкладу № 0194_ДД-14-Акційний, вкладний рахунок [NUMBER]. [PERSON] розмістила в банку грошові кошти в розмірі 19 728,88 доларів США. Процентна ставка за вкладом становить 10% річних і діє до 24 березня 2015 року. 20 вересня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Лавринович О.Л., згідно якого позивачу були подаровані кошти, розміщені на вкладному рахунку № [NUMBER] в ПАТ «Легбанк», МФО 300056, код ЄДРПОУ 14291780, у розмірі 13 000 доларів США, що еквівалентно сумі 174 643,73 грн. Для виконання договору дарування [PERSON] звернувся до ПАТ «Легбанк» із заявою від 26.09.2014 р. про відкриття рахунку та здійснення переказу грошей відповідно до вищевказаного договору дарування. У своїй відповіді від 30.09.2014 р. № 02/2-1432 ПАТ «Легбанк» повідомив позивача про неможливість задовольнити його заяви про відкриття рахунку та здійснення переказу грошових коштів. Згідно ст. 4 Цивільного кодексу України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Пунктом 4.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України №9-рп/2001 від 19 червня 2001 року визначено, що Україна є правовою державою (стаття 1 Конституції України), а в правовій державі існує сувора ієрархія нормативних актів, відповідно до якої постанови та інші рішення органів виконавчої влади мають підзаконний характер і не повинні викривляти сутність і зміст законів. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативний акт, який підлягав застосуванню, суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці відносини. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України. Отже, обмеження у праві власності, припинення права власності можливе лише за підставами та в порядку, встановленими актами, що мають статус закону. Відповідно до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Статтею 1067 ЦК України також передбачений обов'язок банку укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам. Банк не має права відмовити у відкритті рахунка. Оскільки відмова відповідача у відкритті рахунку та перерахування коштів позивачу є незаконною, позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з ПАТ «Легбанк» на користь позивача 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved