Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до Державного підприємства "Путильське лісове господарство" Чернівецького обласного управління лісового господарства Державного агентства лісових ресурсів України про зобовязання та виплатити одноразову матеріальну допомогу членам сімї загиблих. В позовній заяві вказують, що [PERSON] є дружиною [PERSON], який працював розкряжувальником деревини ІV розряду на ДП «Путильське лісове господарство». Позивач [PERSON], є дружиною [PERSON], який працював вальником лісу VІ розряду на ДП «Путильське лісове господарство». 04 червня 2015 року [PERSON] та [PERSON] загинули під час валки дерев на території ділянки суцільної санітарної рубки, в кварталі № 31, виділ 2, урочищі «Мінти» Путильського району Чернівецької області. Після смерті чоловіка [PERSON] на утриманні позивача [PERSON] залишилось двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], 22.10.1998р.н., малолітня донька [PERSON], 26.12.2002 р. н., яка є інвалідом з дитинства. Позивачі в позові зазначають, що на підприємстві, де працювали їхні чоловіки діяв колективний договір між керівництвом та профспілковим комітетом ДП «Путильський лісгосп» на 2015 рік, схвалений на конференції трудового колективу 12 березня 2015 року протоколом № 1. Вважають, що відповідач зобовязаний виплатити одноразову матеріальну допомогу, згідно колективного договору розділу 6 «Умови та охорона праці» п. 24 із смертельним наслідком пятирічний заробіток потерпілого на сімю та річний заробіток (на кожного утриманця потерпілого, а також на його дитину, яка народилась після його смерті). Вказують, що їх заяви про виплату одноразової допомоги членам сімї загиблого відповідно до колективного договору відповідач ігнорує та безпідставно відмовляє у вищевказаних виплат. З врахуванням збільшених позовних вимог просять суд зобовязати відповідача нарахувати та виплатити одноразову матеріальну допомогу членам сімям загиблих 04 червня 2015 року [PERSON] та [PERSON] згідно колективного договору між керівництвом та профспілковим комітетом ДП "Путильський лісгосп" на 2015 рік, схвалений на конференції трудового колективу 12 березня 2015 року протокол №1. Стягнути з відповідача на користь [PERSON] [INFO], пятирічний заробіток потерпілого [PERSON], що становить 311565 (триста одинадцять тисяч пятсот шістдесят пять) гривень 60коп. Стягнути з відповідача на користь [PERSON] [INFO], пятирічний заробіток потерпілого [PERSON], що становить 305904 (триста пять тисяч девятсот чотири) гривні. Стягнути з відповідача на користь [PERSON] [INFO], річний заробіток потерпілого [PERSON], як утриманця, що становить 61180 (шістдесят одна тисяча сто вісімдесят) гривень 80коп. Стягнути з відповідача на користь [PERSON] [INFO], річний заробіток потерпілого [PERSON], на утриманця неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], що становить 61180 (шістдесят одна тисяча сто вісімдесят) гривень 80коп Стягнути з відповідача на користь [PERSON] [INFO], річний заробіток потерпілого [PERSON], на утримання неповнолітньої доньку [PERSON] [INFO], що становить 61180 (шістдесят одна тисяча сто вісімдесят) гривень 80коп. В судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали та надали пояснення аналогічні позовній заяві, просили суд збільшенні позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та надав пояснення аналогічні запереченню на позов. Просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи позивачі та їх представник надали суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, [PERSON] є дружиною [PERSON], який працював розкряжувальником деревини ІV розряду на ДП «Путильське лісове господарство» /а.с.14,21,22/. [PERSON], є дружиною [PERSON], який працював вальником лісу VІ розряду на ДП «Путильське лісове господарство» /а.с.15,21,22/. 04 червня 2015 року [PERSON] та [PERSON] загинули під час валки дерев на території ділянки суцільної санітарної рубки, в кварталі № 31, виділ 2, урочищі «Мінти» Путильського району Чернівецької області /а.с.16,17/. Після смерті [PERSON] на утриманні позивача [PERSON] залишились двоє дітей: неповнолітній син [PERSON], 22.10.1998р.н. та малолітня донька [PERSON], 26.12.2002р.н. /а.с.18/. Малолітня [PERSON] є інвалідом з дитинства, у звязку з чим мати [PERSON] здійснює за нею догляд та є опікуном, внаслідок чого отримує державну соціальну допомогу /а.с.19/. З приводу групового смертельного нещасного випадку, який стався 04.06.2015 року за повідомленням лісничого [PERSON] заява була внесено до ЄРДР за № 12015260130000128 за ч. 2 ст. 272 КК України /а.с.20/. Як встановлено судом, за результатами проведеного спеціального розслідування нещасного групового смертельного випадку комісією було складено акт проведення спеціального розслідування групового смертельного нещасного випадку, що стався 04 червня 2015 року о 16.30 год. в Селятинському лісництві ДП «Путильське лісове господарство» Чернівецького обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України Форми Н-5 від 25.06.2015 року /а.с.21-24/. Згідно даного висновку Комісією, встановлено, що груповий смертельний нещасний випадок, який стався 04.06.2015 о 16 годині 30 хвилин з працівниками Селятинського лісництва ДТТ «Путильське лісове господарство» [PERSON] та [PERSON] мав місце під час виконання трудових обовязків і відповідно до вимог підпункту 1 пункту 15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232, є повязаним з виробництвом і на нього складаються акти за формою Н-1, береться на облік ДП «Путильське лісове господарство». 25 червня 2015 року було складено акт форми Н-1, акти про груповий смертельний випадок, пов'язаний з виробництвом за № 1 на імя [PERSON] та відповідно акт № 2 на імя [PERSON] /а.с.25-30/. Суд задовольняючи позовні вимоги позивачів про зобовязання та виплатити одноразову матеріальну допомогу членам сімї загиблих виходить з наступного. Згідно вимог ст.10 КЗпП України - колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов'язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів. Як видно з матеріалів справи на підприємстві ДП «Путильський лісгосп» діяв колективний договір між керівництвом та профспілковим комітетом ДП «Путильський лісгосп» на 2015 рік, схвалений на конференції трудового колективу 12 березня 2015 року протоколом № 1 /а.с.33-37/. Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України "Про охорону праці" з урахуванням положень ч.3 ст.13 КЗпП України, - роботодавець може за рахунок власних коштів здійснювати потерпілим та членам їх сімей додаткові виплати відповідно до колективного чи трудового договору. Колективний договір може передбачати додаткові порівняно з чинним законодавством і угодами гарантії, соціально-побутові пільги. Згідно п.п.4 п.24 розділу VІ вищевказаного Договору, - з метою створення здорових та безпечних умов праці на підприємстві сторона власника зобовязується виплачувати за рахунок коштів підприємства одноразову матеріальну допомогу працівнику, який отримав виробничу травму при виконанні ним трудових обовязків, без стійкої втрати працездатності у таких розмірах із смертельним наслідком на сімю пятирічний заробіток, додатково на кожного утриманця річний заробіток (на кожного утриманця потерпілого, а також на його дитину, яка народилася після його смерті). Аналіз змісту вказаних правових норм та п.п.4 п.24 розділу VІ колективного договору свідчить про те, що під час укладення даного договору не було чітко застережено (обумовлено) щодо здійснення виплат матеріальної допомоги в разі вини підприємства під час отримання виробничої травми працівником, чи відмови або зменшення даних виплат в разі відсутності вини підприємства. Із зазначеного суд приходить до висновку, що умови п.24 розділу VІ колективного договору поширюються на працівників які отримали виробничу травму в томі числі із смертельним випадком не тільки з вини підприємства, але і без такої. З огляду на наведене суд не приймає до уваги твердження в запереченні на позов та в судовому засіданні представника відповідача що основною вимогою при виплаті одноразової допомоги у разі настання смерті працівника є вина підприємства, оскільки дані твердження спростовуються вищевикладеним. Заслухавши доводи сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved