Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

12 жовтня 2018 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки і піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 15 грудня 2007 року вона уклала шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 07 жовтня 2015 року шлюб між ними розірвано. Останні три роки чоловік з нею та з сином не спілкується та місце його знаходження їй не відоме. 04 травня 2018 року видано судовий наказ, яким з відповідача стягнено аліменти на утримання сина, але відповідач ухиляється від їх сплати. Посилається, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків, щодо виховання та утримання дитини, не здійснює жодних дій на їх виконання, не цікавиться розвитком, станом здоров'я дитини, не дбає про його інтереси. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що 08 липня 2014 року вона приїхала з Луганська, де вони проживали однією сім'єю з відповідачем. Від шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Шлюб між ними розірвано. Відповідач як батько дитини в вихованні сина участі не приймає, матеріально не допомагає, двічі засуджений, наркозалежний. З січня 2014 року вони перестали проживати однією сім'єю з відповідачем. За весь цей час зателефонував всього два рази на день народження сина, ще й в нетверезому стані. Проти постановлення заочного рішення позивач не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений шляхом розміщення оголошення на сайті "Судова влада України". Представник третьої особи органу опіки та піклування проти позовних вимог не заперечувала та надала суду висновок органу опіки і піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], який підтримала в повному обсязі. З'ясувати думку [PERSON] не виявилось можливим. Оскільки на цей час м. Луганськ - тимчасово окупована територія, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. За таких обставин відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та постановити заочне рішення, про що в судовому засіданні постановлена ухвала. Вислухавши позивача, представника третьої особи та свідків, дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 15 грудня 2007 року перебували у шлюбі, який рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 07 жовтня 2015 року розірвано, рішення суду набрало законної сили 27.10.2015 року /а. с. 9/. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] /а.с.5/. 04 травня 2018 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області видано судовий наказ, яким з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] /а.с.10/. Згідно довідки начальника Южноукраїнського МВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області № 63/1 від 11 жовтня 2018 року про неотримання аліментів вбачається, що [PERSON] у період з 25 квітня 2018 року по 11 жовтня 2018 року не отримувала аліменти від [PERSON] на утримання сина /а.с.12/. Згідно характеристики на малолітнього [PERSON], [INFO] виданої директором Южноукраїнської ЗОШ № 2 батько до школи не приходить, навчальними успіхами сина не цікавиться /а.с.7/. Як зазначила позивач, відповідач з 2014 року участі у вихованні сина не приймає, не піклується ним, морально та матеріально не підтримує дитину, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно нього. Син проживає з нею та знаходиться на її утриманні, вона самостійно створює належні умови її виховання. Ці пояснення підтверджуються відомостями викладеними в акті /а.с.36/, згідно з яким відповідач з дитиною не спілкується тривалий час і не виконує своїх батьківських обов'язків. Згідно копії Акту обстеження умов проживання від 08 листопада 2018 року, складеного Службою у справах дітей Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, за місцем проживання неповнолітнього [PERSON], яка мешкає в орендованому помешканні. В квартирі чисто, в наявності необхідні меблі та предмети тривалого вжитку. Хлопчик має окреме ліжко, стіл для навчання, шафа для одягу. В наявності шкільне приладдя та іграшки. Зі слів матері, після початку воєнних дій у м. Луганську вона з сином переїхали в м. Южноукраїнськ. Батько вже більше трьох років не спілкувався з дитиною. Хлопчик перебуває на повному її утриманні /а.с. 36/. Згідно висновку органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітнього [PERSON] /а.с. 55-57/ з підстав ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Суд допитав малолітнього [PERSON], [INFO], який пояснив, що навчається в ЗОШ №2 м. Южноукраїнська в 4-му класі та свого батька [PERSON] бачив давно, батько з ним не спілкується, телефонував один раз, однак дуже давно, подарунки теж не передавав. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є матір'ю [PERSON] та їй відомо, що її донька з [PERSON] перебувала в шлюбі та вони проживали в Луганську. В 2010 році між ними відносини погіршились, в 2011 році її донька зареєструвалась в м. Южноукраїнську, а в 2014 році повернулась з сином (її онуком) додому. З цього часу відповідач та його батьки не одного разу не зателефонували та не провідували [PERSON]. Їй відомо, що [PERSON] вживав алкогольні напої, грошей та подарунків сину не передавав, з днем народження не вітав. Свідок [PERSON] суду пояснив, що з позивачем [PERSON] знайомий з 2014 року, вона є членом клубу, де він працює, відвідує тренажерний зал. Її старший син також відвідував тренажерний зал разом з молодшим сином. Від дитини він нічого не чув про його батька. Йому відомо, що [PERSON] сама виховує синів. Свідок [PERSON] суду пояснила, що з [PERSON] є однокласницею та їй відомо, що батько її сина [PERSON] до дитини не приїжджав та не спілкувався з сином. Відповідно до ст. 150 СК України та ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства"). Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Згідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховному Суду України від 30.03.2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Оцінюючи докази у сукупності, враховуючи висновок органу опіки та піклування, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки під час розгляду справи знайшли своє підтвердження факти того, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню сина, що є підставою для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати - судовий збір в розмірі 704,80 гривень, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом /а. с. № 1/.

Outcome: approved