Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

позивач ПАТ КБ "Приватбанк" 09 лютого 2016 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до кредитного договору № 471М-05 від 18 серпня 2005 року відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 2000 доларів США . 18 серпня 2005 року між банком та [PERSON] було укладено договір-поруки № 471М-05 , згідно якого [PERSON] зобов'язалася перед Банком відповідати в тому ж розмірі, що і [PERSON]. ПАТ КБ "Приватбанк" цілком виконав зобов'язання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідач, порушив графік погашення кредиту, внаслідок чого, утворилась заборгованість. Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 23 травня 2013 року з [PERSON] на користь банка була стягнута заборгованість у сумі 8587,89 доларів США . В наступний час позивачем нарахована пеня за період з 23 травня 2013 року по 18 листопада 2015 року у сумі 1913,55 доларів США , яку вони просять стягнути солідарно з відповідачів. Представник позивача у судове засідання ПАТ КБ "Приватбанк" з'явився, підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Просить стягнути пеню за період з 23 травня 2013 року по 18 листопада 2015 року у сумі 1913,55 доларів США , а також судові витрати у сумі 2638,00 гривень. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином - оголошенням через засоби масової інформації. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши докази, які є в матеріалах справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю за наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом, встановлено, що відповідно до заяви [PERSON] від 18 серпня 2005 року між ним та ПАТ КБ "Приватбанк" укладено кредитний договір №471М-05 від 18 серпня 2005 року, згідно якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 2000,00 доларів США зі сплатою 21 відсотків річних за користування кредитом на термін до 15.08.2008 року (а.с. 13-14) Згідно п. 3.3 кредитного договору позичальник зобов'язався погашати кредит в дату згідно графіку погашення кредиту та процентів, зазначеному в додатку № 1, а саме, щомісячно погашати заборгованість за кредитом, за відсотками, комісією (а.с. 14,15 ) 18 серпня 2005 року між банком та [PERSON] було укладено договір-поруки, згідно якого [PERSON] зобов'язалася перед Банком відповідати в тому ж розмірі, що і [PERSON] (а.с. 16) В пункті 2 зазначеного договору Поручитель (тобто [PERSON]) зобов'язується перед Кредитором (тобто Банком) відповідати по зобов'язанням [PERSON], що витікають з кредитного договору № 417М-05 від 18.08.2005 року, що укладений між Кредитором і Боржником на суму 2 000,00 доларів США, зі сплатою 21 процентів річних з кінцевим терміном повернення не пізніше 18.08.2008 року. Поручитель відповідає перед Кредитором в тому ж розмірі, що і боржник (а.с.16). Згідно статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановленого додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсягу, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно частини 1 статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Як вбачається зі змісту пункту 2 зазначеного договору поруки, відповідач [PERSON] зобов'язується перед Кредитором (тобто Банком) відповідати по зобов'язанням Боржника (тобто [PERSON]), що витікають з кредитного Договору № 471М-05 від 18 серпня 2005 року. Як встановлено судом відповідачу [PERSON] видано кредит у сумі 2000,00 грн., заборгованість, яка виникла у відповідача на час розгляду справи перед банком складає 45 485, 08 гривень. Відповідач [PERSON] відповідно до п. 1 Договору поруки, поручилася перед Банком за виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі, тобто погодилася з усіма умовами кредитного договору. За встановлених обставин суд вважає, що обов'язки поручителя [PERSON] не припинилися та вона повинна відповідати за невиконання боржником [PERSON] зобов'язання у повному обсязі відповідно до вимога статті 554 ЦК України та Договору поруки. Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобов'язання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Відповідачі [PERSON], [PERSON] зобов'язання не виконували належним чином у зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитом станом на 18.11.2015 року у сумі 10 501,44 доларів США. Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 23.05.2013 року солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь банка була стягнута заборгованість у сумі 8587,89 доларів США, з яких: - заборгованість за кредитом складає - 1789,95 доларів США; - заборгованість за відсотками складає - 3525,68 доларів США; - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 5185,81 доларів США. Таким чином різниця суми заборгованості на час розгляду справи судом [PERSON], [PERSON] за кредитним договором 471М від 18.08.2005 року, відповідно до ст. 11 ЦПК України складає 1913,55 доларів США, що за курсом 23,77 відповідно до службового розпорядження НБУ від 18.11.2015 року складає - 45485,08 гривень. За наведених підстав та встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми заборгованості за Договором, пені за користування кредитом підлягають задоволенню на підставі статей 526, 554, 611, 1054 ЦК України. Таким чином, заяву задоволено повністю шляхом стягнення суми заборгованості та пені з відповідачів. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі - 1378,00 гривень. Суд, дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості, яка складає 45485,08 гривень. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1378.00 гривень, які підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача [PERSON]. Також позивачем були оплачені оголошення про виклики відповідачів у друкованому засобі масової інформації - газеті "Урядовий кур'єр" в сумі 1260,00 гривень, які також необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved