Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі - Відповідач), третя особа служба у справах дітей Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області про позбавлення батьківських прав, в обґрунтування якої вказує, що з [PERSON] вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Новоград - Волинського міськрайонного суду від 02 липня 2013 року розірвано. За час шлюбу у них [INFO] народився син - [PERSON]. Відповідно до рішення суду № 285/2882/13-ц від 02 липня 2013 року неповнолітню дитину залишено на вихованні з Позивачем. Рішенням суду від 08 жовтня 2012 року на утримання сина вирішено стягувати аліменти в розмірі 350 гривень щомісячно. На підставі зазначено рішення видано виконавчий лист, який було пред'явлено до виконання. Проте, Відповідач жодного разу не сплатив аліменти та має заборгованість, яка станом на вересень 2017 року становить 21668 гривень 71 копійка. Позивач зазначає, що Відповідач зловживає спиртними напоями, свідомо життям сина не цікавиться, не відвідує батьківські збори, матеріально не підтримує, проявляє повну байдужість до стану здоров'я, фізичного та духовного розвитку дитини, що підтверджується довідками з дошкільних навчальних закладів та поясненнями сусідів. Службою у справах дітей встановлено, що [PERSON] протягом чотирьох років спільно з дитиною не проживає, не бачиться, не спілкується, утриманням та вихованням не займається, матеріальної допомоги не надає, не цікавиться її умовами проживання, станом навчання та фізичним розвитком, аліменти не сплачує, не було випадків щоб батько зателефонував і привітав дитину з днем народження, новорічними святами тощо. Таке відношення негативно позначається на самоствердженні дитини, як особистості та спричиняє їй душевні переживання. Тому вважають за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина, [PERSON] Враховуючи викладене, Позивач просить, позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав щодо неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву в якій просила справу слухати у її відсутність. Позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити його з підстав зазначених в ньому, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення. Представник третьої особи в судовому засіданні щодо задоволення позову не заперечувала. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON], [INFO], його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Новоград - Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 02 липня 2013 року, шлюб зареєстрований 06 серпня 2011 року Корнинською селищною радою Попільнянського районну Житомирської області, актовий запис №9, між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Неповнолітнього сина [PERSON] залишено на вихованні [PERSON]. На підставі рішення Новоград - Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 08 жовтня 2012 року, видно виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі по 350 гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду, 02 серпня 2012 року до повноліття сина. Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 17 жовтня 2017 року № 711/1 Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Попільнянського РВДВС, станом на 01 жовтня 2017 року [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів за період з 2012 року по 2017 рік у розмірі 21688 гривень 71 копійка. Постановою Попільнянського РВ ДВС від 20 березня 2018 року, накладено арешт на майно [PERSON] в зв'язку з несплатою аліментів. [PERSON] виховується і навчається в ДНЗ № 16 «Веселка» компенсуючого типу в старшій логопедичній групі «Живчик» з липня 2017 року. Батько [PERSON], протягом липня - жовтня 2017 року батьківські збори не відвідував, дитину в садок не приводив та із садка не забирав. Протягом вказаного періоду життям та успіхами дитини в дошкільному закладі не цікавився. /довідка Новоград - Волинського Дошкільного закладу № 16 «Веселка» від 02 листопада 2017 року № 94/. Також [PERSON] відвідував ДНЗ № 14 «Золотий ключик», в який за період відвідування батько дитини в ДНЗ не з'являвся. У вихованні беруть учать: [PERSON] - бабуся, дідусь - [PERSON] та мама - [PERSON] / довідка ДНЗ № 14 «Золотий ключик» від 15 червня 2017 року № 28/. [PERSON] працює в ПАТ «Новоград - Волинсткий хлібзавод» з 21 жовтня 2011 року на посаді машиніста тістообробних машин 3 розряду хлібобулочного цеху. За час роботи в товаристві проявила себе дисциплінованим працівником. Обов'язки виконує сумлінно і якісно у встановлені терміни. В спілкуванні з оточуючими людьми ввічлива та доброзичлива. Користується повагою та авторитетом в колективі /характеристика «ПАТ Новоград - Волинсткий хлібзавод»/. Висновком Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області від 13 лютого 2018 року № 254/02-14 «Про доцільність позбавлення батьківських прав», [PERSON], вважають доцільним позбавити його батьківських прав по відношенню до сина [PERSON], [INFO]. Позбавлення батьківських прав є самим крайнім заходом впливу стосовно Відповідача, але він свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує його належними умовами для навчання, підготовки до самостійного життя, зокрема: не бере участі у забезпеченні дитини необхідного харчування, медичного догляду, лікування. Всі ці функції на даний час виконує [PERSON]. Згідно приписів статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Приписами частини другої статті 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно пункту 2 частини першої статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (п.16 Постанови пленуму Верховного суду України N 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Згідно приписів частини другої статті 150 та частини другої статті 157 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до статті 11 Закону України "Про охорону дитинства" предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Крім того, статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно статей 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, № 780-Х11, батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов'язок матері і батька це обов'язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Згідно приписів статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову, а саме позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до його дитини. Згідно положень частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частини сьомої, восьмої статті 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. [PERSON] відстрочено сплату судового збору в розмірі - 704.80 гривень за подання до суду позовної заяви до [PERSON], третя особа служба у справах дітей Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області про позбавлення батьківських прав, тому суд вирішує питання про розподіл судових витрат в порядку статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved