Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

В червні 2015 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому просить стягнути з ПАТ "Укрелектроапарат" незаконно утримані кошти в сумі 3485,40 грн., мотивуючи тим, що з 2013 р. він є працівником ПАТ "Укрелектроапарат", 16.05.2014 р. його було призвано на військову службу, у зв'язку з чим з 16.05.2014 р. увільнено від виконання посадових обов'язків інженера-лаборанта 1 категорії електротехнічної лабораторії відділу метрології та випробувань управління якості на період проходження військової служби за призовом під час мобілізації. У зв'язку зі звільненням у запас з військової служби 15.06.2015 р. приступив до виконання посадових обов'язків. ПАТ "Укрелектроапарат" компенсовано йому середній заробіток за весь період перебування на військовій службі, однак з нього було утримано 694,76 грн. єдиного соціального внеску та 2790,64 грн. податку з доходів фізичних осіб, що вважає незаконним, посилаючись на те, що виконання ч. 7 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та п. 165.1. ст. 165 Податкового кодексу України не ставиться в залежність від того, чи є механізм повернення коштів в межах середнього заробітку з бюджету та від того, чи закладені такі кошти в Державному бюджеті. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і просить задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечила, вказавши, що єдиний соціальний внесок не нараховується та не утримується з виплат, що компенсуються з державного бюджету, та такі компенсаційні виплати з бюджету не оподатковуються податком на доходи. Оскільки протягом проходження позивачем військової служби у 2014 році був відсутній порядок відшкодування компенсаційних виплат з бюджету в межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та у Державному бюджеті на 2014 р. не закладені кошти для компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, підприємство при нарахуванні таким працівникам середнього заробітку, як податковий агент зобов'язано нараховувати, утримувати та сплачувати до бюджету на підставі ст. 176.2. Податкового кодексу України податок з доходу та єдиний соціальний внесок відповідно до п. 1 частини першої статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 р., де передбачено, що базою нарахування єдиного внеску для роботодавців та найманих працівників є сума нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну і додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати. Тим самим ПАТ '"Укрелектроапарат" діяло виключно на підставі та у спосіб, визначений законодавством, а тому просить в позові відмовити. Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Встановлено, що відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ від 21.10.1993 р., Указу виконуючого обов'язки Президента України "Про часткову мобілізацію" № 303/2014 від 17.03.2014 р., позивача було призвано 16.05.2014 р. на військову службу, що підтверджується сповіщенням керівнику підприємства (установи), копія котрого наявна у справі. У зв'язку із призовом на військову службу з 16.05.2014 р. позивача, який працював на той час у відповідача, увільнено від виконання посадових обов'язків інженера-лаборанта 1 категорії електротехнічної лабораторії відділу метрології та випробувань управління якості на період проходження військової служби за призовом під час мобілізації, що підтверджується витягом з наказу № 46-к від 19.05.2014 року ПАТ «Укрелектроапарат», копія котрого міститься справі. У зв'язку зі звільненням в запас з військової служби на підставі п. 4 Указу Президента України від 06.05.2015 р. № 254/2015 "Про часткову мобілізацію", 15.06.2015 р. позивач знову приступив до виконання обов'язків інженера-лаборанта 1 категорії електротехнічної лабораторії відділу метрології та випробувань управління якості, що підтверджується наказом № 50-к ПАТ «Укрелектроапарат» від 15.06.2015 року, копія котрого наявна у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 119 КЗпП України, за працівниками, призваними на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, але не більше одного року, зберігаються місце роботи, посада і компенсується із бюджету середній заробіток на підприємстві, в яких вони працювали на час призову, незалежно від підпорядкування та форми власності. Виплата таких компенсацій із бюджету в межах середнього заробітку проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. ПАТ "Укрелектроапарат" компенсовано позивачу середній заробіток за весь період перебування на військовій службі, однак утримано податок з доходів фізичних осіб в сумі 2790,64 грн. та єдиний соціальний внесок в сумі 694,76 грн., що підтверджується довідкою ПАТ «Укрелектроапарат» від 2.06.2015 року за вих. № 1431. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації" від 20.05.2014 р. було внесено зміни до ч. 7 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та до п. 165.1. ст. 165 Податкового кодексу України (зміни набрали чинності 08.06.2014 р.). Відповідно до вище вказаної ч. 7 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", єдиний соціальний внесок не нараховується та не утримується на виплати, що компенсуються з бюджету в межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період. Відповідно до змін, внесених до п. 165.1. ст. 165 ПК України, до доходів, які не включаються до розрахунку доходу, що оподатковується податком на доходи фізичних осіб, віднесено компенсаційні виплати з бюджету в межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період. Оскільки, виходячи з аналізу вище наведених правових норм, саме роботодавець зобов'язаний нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за час проходження військової служби за призовом під час мобілізації, після чого матиме право на компенсацію цих витрат за рахунок бюджетних коштів, тому суд приходить до висновку, що виконання ч. 7 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та п. 165.1. ст. 165 ПК України не ставиться в залежність від того, чи є механізм повернення коштів в межах середнього заробітку з бюджету, та від того, чи закладені такі кошти в Державному бюджеті України. Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. Судовий збір в сумі 243,60 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі наведеного та

Outcome: approved