Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Позивач в судовому засіданні з урахуванням уточнень позову в останній редакції (Т. 2 а.с. 191 - 213) виклала доводи позовної заяви, яка надійшла до суду 01.11.2011 р., шляхом подання якої пред'явлений позов про визнання права на службове приміщення, про визнання незаконними рішень, визнання дій та бездіяльності неправомірними з підстави незаконності дій відповідачів та порушення прав позивача на службове житлове приміщення [ADDRESS], в якій, на її думку, наводяться обставини про те, що вона має право на дане житло, порушив перед судом питання про (предмет позову) визнання права на службове житлове приміщення за адресою: [ADDRESS], за [PERSON] та членами її родини [PERSON], [PERSON] та [PERSON], про визнання незаконним рішення спільного засідання керівництва Головного управління юстиції у Дніпропетровській області та комітету професійної спілки органів юстиції у Дніпропетровській області від 10.01.2009 р. (протокол №3), про скасування рішення спільного засідання від 05.09.2008 р. керівництва Головного управління юстиції у Дніпропетровській області та комітету професійної спілки органів юстиції Дніпропетровської області (протокол №1) щодо надання [PERSON] на сім'ю із 4 осіб службового житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] та про скасування зазначеного рішення, про визнання незаконним рішення виконкому Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради №134 від 20.03.2009 р. та про скасування його, про визнання дій та бездіяльність виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська неправомірними, які виразилися в незаконних відмовах та незаконній невидачі виготовленого та зареєстрованого в книзі видачі ордерів спеціального ордеру №00387 [PERSON] на сім'ю із 4 осіб на службове житлове приміщення за адресою [ADDRESS] та про зобов'язання виконком Амур- Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська видати спеціальний ордер [PERSON] на сім'ю із 4 осіб службового житлового приміщення за зазначеною вище адресою. Позивач не скористалася правом брати участь у судовому засіданні, в якому ухвалено судове рішення; за розгляду справи позивач та її представник вимоги позову підтримали повністю, надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. В той же час відповідно до заяви позивача від 12.02.2014 р. повідомляється про буцімто перебування позивача лікуванні з 15.02.2014 р., через що позивач просила суд не призначати справу до розгляду в цей період, утім, позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, зазначених нею в цій заяві, що розцінюється судом як зловживання позивачем процесуальними правами, враховуючи численні неявки позивача у судове засідання упродовж часу перебування справи у провадженні суду, з метою затягти розгляд цивільної справи на тривалий час через незацікавленість позивача у своєчасному та розгляді справи за її позовом по суті з особистих причин. Відповідач - 1 в особі представника за довіреністю позов не визнав та просив суд відмовити в його задоволенні. Відповідно до заперечень відповідача -1 17/12/2007 р. на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] (реєстр 4301) Головним управлінням юстиції у Дніпропетровській області було придбано спірну квартиру [ADDRESS]. Дана квартира перебуває на балансі та у віданні Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, є трикімнатною, загальною площею 81,4 кв.м., житлова площа - 44,1 кв.м. За нормами статті 118 ЖК службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири. Відповідно із пунктом 3 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській PCP, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 р. №37, жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради народних депутатів за клопотанням адміністрації підприємства, установи, організації; згідно із пунктом 1.3. Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в органах та установах Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02.07.2004 року № 58/5, жиле приміщення належить до числа службових за рішенням виконавчого органу районної, міської районної в місті ради за клопотанням керівника органу чи установи Мін'юсту. 15.08.2008 р. рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради № 246/2 «Про включення житлових приміщень в число службових» квартира [ADDRESS] введена до числа службових. Пунктом 2.10 зазначеного вище Положення №58/5 передбачено, що службові жилі приміщення надаються за рішенням керівника органу та установи Мін'юсту з урахуванням пропозицій житлово- побутової комісії органу чи установи, у віданні якого ці приміщення перебувають, затвердженим виконавчим органом районної, міської, районної в місті ради, на території якої розташований відповідний орган чи установа. На виконання положень чинного законодавства наказом начальника ГУ юстиції у Дніпропетровській області від 17.05.2008 року № 650 (із внесеними змінами наказом від 12.08.2008 року № 1104) створено житлову комісію Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, до компетенції якої відноситься питання надання пропозиції щодо надання службових жилих приміщень. 27.08.2008р. за результатами засідання житлової комісії, у відповідності до заяв та поданих документів, прийнято рішення звернутися до керівництва Головного управління юстиції у Дніпропетровській області та комітету профспілки органів юстиції Дніпропетровської області з пропозицією про виділення [PERSON] на сім'ю із 4-х осіб службового жилого приміщення, а саме 3-кімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 81,4 кв.м., житловою площею 44,1 кв.м. 05.09.2008 р. рішенням спільного засідання керівництва Головного управління юстиції у Дніпропетровській області та Комітету Професійної спілки органів юстиції Дніпропетровської області виділено [PERSON] на сім'ю з 4-х осіб службове жиле приміщення (3-кімнатна квартира [ADDRESS]). 22.09.2008 р. між Головним управлінням юстиції у Дніпропетровській області в особі в.о. начальника Щебликіної Н.М. та [PERSON] укладено договір про надання службового приміщення - квартири за адресою: [ADDRESS] у тимчасове користування. За приписами статті 122 ЖК на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове приміщення. У відповідності до пункту 26 Положення № 37 на підставі спеціального ордера між наймодавцем (житлово-експлуатаційною організацією, а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого виданий ордер, укладається договір найму службового жилого приміщення. У вересні 2008 р. без погодження з керівництвом Головного управління юстиції у Дніпропетровській області та без отримання ордеру на службове жиле приміщення [PERSON] вселилась до квартири [ADDRESS] та розпочала ремонтні роботи в зазначеному приміщенні. Факт неотримання спеціального ордеру [PERSON] підтверджується листом виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради від 09.04.2009 р. № 62-ж. 26.12.2008 р. на підставі пункту 19 Положення №37 житловою комісією Головного управління юстиції у Дніпропетровській області рішення щодо надання [PERSON] службового жилого приміщення було переглянуто (витяг з протоколу засідання житлової комісії Головного управління юстиції у Дніпропетровській області № 4 від 26.12.2008 р.), за результатами розгляду було рекомендовано керівництву ГУ юстиції у Дніпропетровській області та комітету професійної спілки працівників органів юстиції Дніпропетровської області врахувати встановлені комісією факти та переглянути рішення щодо надання [PERSON] 3-х кімнатної квартири [ADDRESS]. 10.01.2009 р. рішенням спільного засідання керівництва ГУ юстиції у Дніпропетровській області та комітету професійної спілки органів юстиції Дніпропетровської області скасовано рішення спільного засідання від 05.09.2008 р. щодо надання [PERSON] службового жилого приміщення (протокол № З від 10.01.2009 р.). Про результати спільного засідання керівництва ГУ юстиції у Дніпропетровській області та комітету професійної спілки органів юстиції Дніпропетровської області від 10.01.2009 р. [PERSON] було поінформовано шляхом направлення копії протоколу № 3 від 10.01.2009 р. листом від 30.01.2009 р. №273-р-06. За результатами розгляду протоколу № 3 від 10.01.2009 р. виконавчим комітетом Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради прийнято рішення від 20.03.2009 р. №134, відповідно до якого рішення виконкому від 30.09.2008 р. №700 «Про затвердження спільних рішень адміністрацій і профкомів та списків установ і організацій про надання і закріплення житлової площі» у частині надання службової трикімнатної квартири [ADDRESS] гр. [PERSON] на склад сім'ї із 4-х осіб вважати таким, що втратило чинність. Відповідач-1 посилається на те, що відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; за приписами статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Всі вищезазначені обставини були встановлені заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.11.2010 р. у справі № 2-1715/10 за позовом Головного управління юстиції у Дніпропетровській області до [PERSON] про визнання договору про надання службового жилого приміщення у тимчасове користування недійсним, визнання неправомірним вселення та проживання в службовому жилому приміщенні, виселення із службового жилого приміщення без надання іншого жилого приміщення, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.05.2011 р. та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Разом з тим, відповідно до заперечень відповідача -1 у відповідності до п. 19 Положення №37 рішення про надання службового жилого приміщення може бути переглянуто до видачі ордера, якщо виявляться обставини, які не були раніше відомі й могли вплинути на вказане рішення. Аналогічний за змістом припис міститься в п. 2.12 Положення № 58/5. Таким чином, виключно у межах наданих прав 10.01.2009 р. рішенням спільного засідання керівництва ГУ юстиції у Дніпропетровській області та комітету професійної спілки органів юстиції Дніпропетровської області скасовано рішення спільного засідання від 05.09.2008 р. щодо надання [PERSON] службового жилого приміщення (протокол № 3 від 10.01.2009 р.). Що стосується вимоги позову [PERSON] про визнання дії та бездіяльність виконкому Амур- Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська неправомірними та про зобов'язання Амур- Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська видати спеціальний ордер [PERSON] на сім'ю із 4 осіб службового житлового приміщення за адресою: [ADDRESS], то відповідач - 1 просив врахувати те, що відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу; статтею 257 ЦК загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки. Згідно частини 2 статті 31 ЦПК України крім прав та обов'язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов. За приписами статті 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку. Про порушення прав з боку виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради позивачу стало відомої ще в грудні 2008 p.; а згідно статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. У відповідності до статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Предметом оскарження по даній справі є рішення спільного засідання керівництва Головного управління юстиції у Дніпропетровській області та комітету професійної спілки органів юстиції у Дніпропетровській області від 10.01.2009 р. (протокол № 3) про скасування рішення спільного засідання від 05.09.2008 р. керівництва Головного управління юстиції у Дніпропетровській області та комітету професійної спілки органів юстиції Дніпропетровської області (протокол № 1) щодо надання [PERSON] на сім'ю із 4 осіб службового житлового приміщення за адресою: [ADDRESS]. Виконком Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради надав письмові заперечення проти позову, в яких повідомив про те, що позов не визнає. Відповідно до наданих заперечень рішення виконкому Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради „Про затвердження спільних рішень адміністрацій і профкомів установ і організацій про надання і закріплення житлової площі" №700 від 30.09.2008 р. у частині надання службової трикімнатної квартири [ADDRESS] гр. [PERSON] на склад сім'ї із 4 осіб було визнано таким, що втратило чинність, у пункті 2 рішення №134 від 20.03.2009 р. виконкому Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради „Про затвердження спільних рішень адміністрацій і профкомів установ і організацій про надання житлової площі". Вищезазначене рішення №134 від 20.03.2009 р. стосовно гр. [PERSON] було прийняте відповідно до п.65 „Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов та надання їм житлових приміщень в Українській PCP", які визначають, що рішення стосовно надання житлового приміщення може бути переглянуто до видачі ордеру у разі з'ясування обставин, які раніше не були відомі і могли вплинути на вказане рішення. Рішення виконкому Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради „Про затвердження спільних рішень адміністрацій і профкомів установ і організацій про надання житлової площі" №134 від 20.03.2009 р. у пункті 2 було прийняте на підставі листа від 25.02.2009 р. №12-4/1962 Головного управління юстиції в Дніпропетровській області та копії протоколу №3 від 10.01.2009 р. спільного засідання керівництва Головного управління юстиції у Дніпропетровській області та комітету Професійної спілки органів юстиції Дніпропетровської області, в якому зазначалися обставини для перегляду рішення виконкому Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради „Про затвердження спільних рішень адміністрацій і профкомів установ і організацій про надання і закріплення житлової площі" №700 від 30.09.2008 р. у частині надання службової трикімнатної квартири [ADDRESS] гр. [PERSON] на склад сім"ї з 4, через що, на переконання відповідача - виконкому Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, позовні вимоги є необгрунтованими. Інший відповідач не скористався правом брати участь у судових засіданнях та правом надання заперечень проти позову. Заслухав пояснення представника відповідача -1, врахував пояснення позивача та його представника, надані за судового розгляду, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Позивач 29 березня 2010 р. наказом Міністра юстиції України буда звільнена з займаної посади за досягненням граничного віку перебування на державній службі. Відповідно до укладеного трудового договору [PERSON] вступила на посаду заступника начальника Головного управління юстиції - начальника відділу нотаріату, переїхала з Луганської області до м. Дніпропетровська. Зазначене призначення на посаду призвело до зміни місця проживання. [PERSON] була подана заява із необхідними документами до житлової комісії ГУЮ у Дніпропетровській області за місцем роботи. 27.08.2008 року на засіданні ж/к ГУЮ було прийняте рішення, оформлене протоколом № 1, відповідно до якого (п.1.1)у відповідності до заяви та поданих документів звернутися до начальника Головного управління юстиції у Дніпропетровській області та комітету профспілки органів юстиції Дніпропетровської області з пропозицією про зарахування заступника начальника Головного управління юстиції у Дніпропетровській області - начальника відділу нотаріату - [PERSON] та членів її сім'ї до списку працівників, яким може бути надано службове жиле приміщення; з метою (п. 1.2.3) створення належних умов для виконання службових обов'язків, відповідно до положень ст.121 Житлового кодексу України, Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в органах та установах Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 04.07.2004 №58/4, звернутися до начальника Головного управління юстиції у Дніпропетровській області та комітету профспілки органів юстиції Дніпропетровської області з пропозицією про надання заступнику начальника Головного управління юстиції у Дніпропетровській області - начальнику відділу нотаріату - [PERSON] на сім'ю із 4-х осіб службового жилого приміщення, а саме: 3- кімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 81,4 кв.м, житловою площею 44.1 кв.м.» За нормами статті 118 ЖК службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири. Відповідно до ст. 121 ЖК порядок надання службових жилих приміщень установлюється законодавством Союзу PCP, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української PCP. Службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації. Відповідно до п. З Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській PCP, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 р. №37, жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради народних депутатів за клопотанням адміністрації підприємства, установи, організації; згідно із пунктом 1.3. Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в органах та установах Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02.07.2004 року № 58/5, жиле приміщення належить до числа службових за рішенням виконавчого органу районної, міської районної в місті ради за клопотанням керівника органу чи установи Мін'юсту. Так, 15.08.2008 р. рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради № 246/2 «Про включення житлових приміщень в число службових» квартира [ADDRESS] введена до числа службових. Пунктом 2.10 зазначеного вище Положення №58/5 передбачено, що службові жилі приміщення надаються за рішенням керівника органу та установи Мін'юсту з урахуванням пропозицій житлово- побутової комісії органу чи установи, у віданні якого ці приміщення перебувають, затвердженим виконавчим органом районної, міської, районної в місті ради, на території якої розташований відповідний орган чи установа. На виконання положень чинного законодавства наказом начальника ГУ юстиції у Дніпропетровській області від 17.05.2008 року № 650 (із внесеними змінами наказом від 12.08.2008 року № 1104) створено житлову комісію Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, до компетенції якої відноситься питання надання пропозиції щодо надання службових жилих приміщень. За наслідками розгляду заяви [PERSON] та документів було прийнятого наступне рішення житловою комісією ГУЮ ( оформлене протоколом №1 від 27.08.2008 p.): з метою створення належних умов для виконання службових обов'язків, надати заступнику Головного управління юстиції у Дніпропетровській області - начальнику відділу нотаріату [PERSON] на сім'ю з 4-х осіб, службового житлового приміщення, а саме 3-кімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 81,4 кв.м, житловою площею 44,1 кв.м. 22.09.2008 р. між Головним управлінням юстиції у Дніпропетровській області в особі в.о. начальника Щебликіної Н.М. та [PERSON] укладено договір про надання службового приміщення - квартири за адресою: [ADDRESS] у тимчасове користування. Відповідно до ст. 122 ЖК на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове приміщення; згідно п. 26 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській PCP, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 р. №37, на підставі спеціального ордера між наймодавцем (житлово-експлуатаційною організацією, а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого виданий ордер, укладається договір найму службового жилого приміщення. Утім, вселення позивача мало місце без отримання ордеру на службове жиле приміщення, що підтверджується листом виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради від 09.04.2009 р. № 62-ж. Відповідно до п. 19 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській PCP, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 р. №37, рішення про надання службового жилого приміщення може бути переглянуто до видачі ордера, якщо виявляться обставини, які не були раніше відомі й могли вплинути на вказане рішення. 26.12.2008 р. на підставі пункту 19 Положення №37, зазначеного вище, житловою комісією Головного управління юстиції у Дніпропетровській області рішення щодо надання [PERSON] службового жилого приміщення було переглянуто (витяг з протоколу засідання житлової комісії Головного управління юстиції у Дніпропетровській області № 4 від 26.12.2008 p.), за результатами розгляду було рекомендовано керівництву ГУ юстиції у Дніпропетровській області та комітету професійної спілки працівників органів юстиції Дніпропетровської області врахувати встановлені комісією факти та переглянути рішення щодо надання [PERSON] 3-х кімнатної квартири [ADDRESS]. 10.01.2009 р. рішенням спільного засідання керівництва ГУ юстиції у Дніпропетровській області та комітету професійної спілки органів юстиції Дніпропетровської області скасовано рішення спільного засідання від 05.09.2008 р. щодо надання [PERSON] службового жилого приміщення (протокол №3 від 10.01.2009 р.)/Т. З а.с. 31 -42/. Під час даного засідання було вирішено, що (Т. З а.с. 35) при розгляді питання виділення службового житла [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було недостатньо ретельно вивчено питання щодо складу сім'ї [PERSON], яка потребує службового житлового приміщення, була визнана відсутність достатніх підстав для того, щоб вважати громадян [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що відносяться до членів сім'ї [PERSON] відповідно до ст. 4 ЖК, рекомендовано керівництву ГУ юстиції у Дніпропетровській області та комітету професійної спілки працівників юстиції Дніпропетровської області врахувати встановлені факти та переглянути рішення щодо надання 3-х кімн. Кватири [ADDRESS] заступнику начальника управління - начальнику відділу нотаріату Головного управління юстиції у Дніпропетровській області та членам її сім'ї. Разом з тим, під час даного засідання (Т.2 а.с. 34) була встановлена розбіжність в оригіналах документів, які були надані [PERSON], та у копія документів, які були надані [PERSON] 04.07.2008 р. до житлової комісії, були відсутні довідки про відсутність у [PERSON] та членів її сім'ї про зареєстроване за ними на праві приватної власності майна. Окрім того, були співставленні дати прописок усіх зазначених [PERSON] її членів сім'ї за адресою: [ADDRESS], згідно з якими: [PERSON] прописана з 25.11.1992 p., [PERSON] пописаний з 120.1986 p., [PERSON] (неповнолітня донька останніх) - прописка не зазначена, [PERSON] - прописана з 22.05.2008 р. Тобто на дату подання [PERSON] документів до житлової комісії (04.07.2008 р.) термін її реєстрації за однією адресою з громадянами [PERSON] складав менше 2-х місяців. Про результати спільного засідання керівництва ГУ юстиції у Дніпропетровській області та комітету професійної спілки органів юстиції Дніпропетровської області від 10.01.2009 р. [PERSON] було поінформовано шляхом направлення копії протоколу № 3 від 10.01.2009 р. листом від 30.01.2009 р. №273-р-06. За результатами розгляду протоколу № 3 від 10.01.2009 p. (Т. З а.с. 31 - 42) виконавчим комітетом Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради прийнято рішення від 20.03.2009 р. №134, відповідно до якого рішення виконкому від 30.09.2008 р. №700 «Про затвердження спільних рішень адміністрацій і профкомів та списків установ і організацій про надання і закріплення житлової площі» у частині надання службової трикімнатної квартири [ADDRESS] гр. [PERSON] на склад сім'ї із 4-х осіб вважати таким, що втратило чинність. За ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.11.2010 р. у цивільній справі за позовом Головного управління юстиції у Дніпропетровській області до [PERSON] про визнання договору про надання службового житлового приміщення у тимчасове користування недійсним, визнання неправомірним вселення та проживання в службовому житловому приміщенні, виселення з службового житлового приміщення без надання іншого жилого приміщення позов був задоволений повністю. Рішення суду набрало законної сили 19.04.2011 р. (ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.04.2011 p.). Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.04.2011 р. (Т.2 а.с. 16-18) були встановлені обставини умисного погіршення [PERSON] своїх житлових умов, які знайшли вираз зовні в наступному: 28.12.2014 р. [PERSON] подарувала належну їй квартиру [ADDRESS] своїй доньці [PERSON], а 05.11.2007 р. продала належну їй квартиру [ADDRESS] знову ж таки своїй доньці [PERSON] Крім того, 19.05.2008 р. [PERSON] подарувала належну їй квартиру [ADDRESS] своїй доньці [PERSON] Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 60 зазначеного вище кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Утім, позивач не виконала обов'язок доказування, не надала докази у порядку ст. 57-59 ЦПК України, через що суд мав би змогу дійти до іншого висновку у справі, яка розглядалася. Заявляючи вимоги про визнання рішень незаконними та по їх, як наслідок, скасування, позивач не довела (тоді обов'язок доказування в цій частині покладається на позивача), що оскаржувані нею рішення прийняті не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, належить дійти висновку, що позов не є таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, віднести на рахунок позивача, оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю (ст.ст. 88 та 215 ЦПК України).

Outcome: dismissed