Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

[PERSON] , звернулась до суду з позовом до АТ «БАНК ФОРВАРД» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що 04.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. посвідчено виконавчий напис №6780, згідно якого стягнуто з неї на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» заборгованість за кредитним договором №97445126 у сумі 11121,18 грн. 15.07.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва, Овсієнко А.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження із виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса. Позивача зазначає, що вказаний виконавчий напис вчинений всупереч вимогам чинного законодавства, посилаючись на те, що у неї відсутня заборгованість перед відповідачем, оскільки борг погашений в повному обсязі у 2013 році. Кредитна картка закрита. Крім того, вважає, що нарахована заборгованість виходить за межі строку позовної давності, оскільки у виконавчому написі стягнення проводиться починаючи з 28.06.2018. Сторона позивача вважає дії нотаріуса вчинені з порушенням норм чинного законодавства, оскільки останнім не перевірено безспірність зазначеної заборгованості. Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню вищевказаний виконавчий напис нотаріуса. Ухвалою від 07.10.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Представник позивача, адвокат Оніпко Є.А. надав до суду письмові пояснення в яких позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити та стягнути із відповідача понесений позивачем у справі судовий збір. Просив справу розглядати за відсутності сторони позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений. 23.10.2021 року до суду від відповідача АТ «БАНК ФОРВАРД» надійшли витребувані ухвалою суду документи, а саме довідка банку про те, що станом на 13.10.2021 заборгованість за Договором №97445126 від 30.05.2012, на суму 7000,00 грн погашена в повному обсязі та кредитний договір закритий. При цьому відповідач надав письмові пояснення по суті позовних вимог, із змісту яких вбачається, що дійсно у позивача відсутня заборгованість перед відповідачем за вказаним вище договором. Проте, відповідач звернув увагу суду на той факт, що 25.02.2013 між позивачем та відповідачем було укладено Договір №104380044 про надання та використання платіжної картки, відкрив клієнту рахунок № [NUMBER] та випустив на її ім`я платіжну картку. Саме у зв`язку з невиконанням взятих на себе кредитних зобов`язань за Договором про картку у позивача [PERSON] виникла заборгованість у сумі 10021,18 грн, яка не була нею погашена. Відповідач вважає, що нотаріус вчинив виконавчий напис відповідно до закону, а позивачем не надано беззаперечних доказів щодо відсутності вказаної заборгованості. Відповідач просив суд врахувати викладені обставини під час винесення рішення. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, пояснень, заяв та клопотань від останніх не надходило. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 04.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. було вчинено виконавчий напис №6780 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» заборгованості за кредитним договором №97445126 від 30.05.2012 року за період з 28.06.2018 по 28.07.2018 року, сума заборгованості складає 10021,18 грн (а.с.10), в тому числі: - заборгованість за сумою кредиту у розмірі 7014,83 грн.; - заборгованість за процентами становить 1956,35 грн; - плата за пропуск мінімальних платежів становить 1050,00 грн.; - плата за вчинення виконавчого напису нотаріуса в розмірі 1100,00 грн. 15.07.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису №6780 виданого 04.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Буждиганчук Є.Ю. про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 11121,18 грн (а.с.22). Як було зазначено вище, не погоджуючись із виконавчим написом нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. від 04.06.2021, зареєстрованого у реєстрі за №6780, на підставі, якого приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва, Овсієнко А.В. проводиться стягнення грошових коштів з боржника, позивач звернулася до суду з даним позовом. Як вбачається із матеріалів справи позивач [PERSON] до укладення шлюбу мала прізвище « [PERSON] » (а.с.8). Суд зазначає, що у статтях 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому відповідно достатті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» (далі Закону), перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (п. 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (п. 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5). Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Як передбачено п. 2.11 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. На підставу вчинення виконавчого напису, нотаріус посилається на Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 р. (далі - Постанова). Постановою Кабінету Міністрів від 26.11.2014 року №622 Перелік документів доповнено розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" та до нього включений п. 2 в редакції: "Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б)засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". В той же час, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14), залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема в частині доповнення Переліку новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Також вказаним судовим рішенням зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 21.03.2017 року №23. В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у своїй Постанові по справі 910/13233/17 від 29 січня 2019 року. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б)документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Суд зазначає, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким,що непідлягає виконанню, суд неповинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Як вбачається із матеріалів нотаріального провадження з вчинення 04.06.2021 виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Буждиганчук Є.Ю., зареєстрованого у реєстрі за №6780, вичконавчий напис вчинений стосовно стягнення з боржника [PERSON] на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» заборгованості за Кредитним договором №97445126 від 30.05.2012 укладеним між ПАТ «БАНК РУССКИЙ СТАНДАРТ», правонаступником якого є АТ «БАНК ФОРВАРД» та [PERSON] (а.с.10). Із наданої до суду відповідачем АТ «БАНК ФОРВАРД» довідки №26/1-06-2992 від 13.10.2021, вбачається, що станом на 13.10.2021 заборгованість у сумі 7000,00 грн за Кредитним договором №97445126 від 30.05.2012 [PERSON] погашена в повному обсязі, а кредитний договір закритий (а.с.85). При цьому в матеріалах справи відсутні докази того, що при вчиненні напису нотаріус отримував первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому суд вважає, що у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми процентів, зазначені у написі, є безспірними. Суд вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які розрахунки вказаної у виконавчому написі заборгованості [PERSON] за Кредитним договором №97445126 від 30.05.2012. При цьому, матеріали справи, зокрема письмові пояснення надані відповідачем містять посилання та виписку по особовому рахунку на наявну заборгованість у позивача за Кредитним договором №104380044 від 25.02.2013. Таким чином, суд не погоджується із вказаними посиланнями відповідача, оскільки Кредитний договір №104380044 від 25.02.2013 не є предметом розгляду у вказаній справі. Інші докази, які б підтверджували, що нотаріус дійсно належним чином переконався у безспірності розміру зазначених сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, в матеріалах даної цивільної справи відсутні. Крім того, як зазначено вище, в матеріалах справи міститься Кредитний договір №97445126 від 30.05.2012 року, який укладений між ПАТ «БАНК РУССКИЙ СТАНДАРТ» та [PERSON] , який не є нотаріально посвідченими. Таким чином, у нотаріуса були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, та відповідачем АТ "БАНК ФОРВАРД", всупереч вимог закону не було надано документів, які б підтверджували право його вимоги до позивача за Кредитним договором №97445126, а в свою чергу, нотаріус помилково, всупереч вимог закону, не перевірив зміст договору, на які відповідач посилався як на підставу виникнення у нього права вимоги до позивача за Кредитним договором та/або відступлення права вимоги, та стягнув спірну заборгованість. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи викладене та надані у справі сторонами докази, а також те, що заборгованість боржника є спірною із часу звернення відповідача АТ "БАНК ФОРВАРД" із заявою до нотаріуса про вчинення виконавчого напису, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положеннястатті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на те, що позивач при пред`явленні позову, сплатила судовий збір на загальну суму 908,00грн, що підтверджується квитанцією №0.0.2289164601.1 від 04.10.2021 (а.с.26), суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача вищезазначену суму судового збору. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved