Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Представник Комунального підприємства "Теплосервіс" Дубровицької районної ради звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] 1186,37 грн. заборгованості за теплову енергію та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 12.12.2007 року між КП "Теплосервіс" та відповідачем укладено договір про надання послуг з теплопостачання. Відповідно до умов договору КП "Теплосервіс" зобов'язується надавати споживачеві послуги з теплопостачання, а відповідач, як споживач, зобов'язувався своєчасно та на умовах договору здійснювати оплату таких послуг. Позивач здійснював постачання теплової енергії відповідачу, однак відповідач своїх зобов'язань щодо своєчасної оплати теплової енергії не дотримався, що призвело до утворення заборгованості за надані послуги, яка становить 1186,37 грн. До початку розгляду справи від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Крім того, долучив до матеріалів справи копію рішення Дубровицької міської ради від 10.05.2011 року. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився. Хоча про розгляд справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив (а.с.14,18). Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Оскільки від відповідача до суду не надійшло жодних заперечень проти позову, тому суд, дослідивши докази належного повідомлення про дату та час розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та постановлення заочного рішення по справі. Згідно положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України, судочинство здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ст.19, 25 Закону України "Про теплопостачання", споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку. Статтею 24 Закону України "Про теплопостачання" встановлено, що основними обов'язками споживача теплової енергії є: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS]. На підставі рішення Дубровицької районної ради Рівненської області №457 від 19.06.2014 року "Про звіт директора КП "Теплосервіс" про організацію роботи по наданню послуг теплопостачання", голові Дубровицької районної ради доручено укласти контракт з директором КП "Теплосервіс" (а.с.4). Як вбачається з довідки [NUMBER] з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, до однієї із видів діяльності комунального підприємства "Теплосервіс" Дубровицької районної ради є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря (а.с.9). Згідно рішення виконавчого комітету Дубровицької міської ради Рівненської області №102 від 10 травня 2011 року "Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води", виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води визначено комунальне підприємство "Теплосервіс" (а.с.20). 12 грудня 2007 року між [PERSON] та КП "Теплосервіс" було укладено договір про надання послуг з теплопостачання. Згідно умов якого, підприємство зобов'язалося надавати споживачеві послуги з теплопостачання, а споживач зобов'язався своєчасно здійснювати оплату за споживання послуг на умовах договору (а.с.5). Пунктом 5.2 договору передбачено, що споживач зобов'язаний своєчасно у визначений п.2.3 договору термін, оплачувати надані послуги. Згідно п.6.3 цього договору, він укладається на один рік і вважається продовженим кожен наступний рік, якщо протягом останнього місяця чинності договору не надійшло письмових заяв від однієї із сторін про його розірвання або перегляд. Доказів про те, що договір розірвано, або переглянуто в матеріалах справи немає, а отже, він вважається таким, що є дійсним. В силу ст. 24 Закону України від 2 червня 2005 року "Про теплопостачання", споживач послуги несе відповідальність за недодержання вимог договору та нормативно-правових актів в сфері постачання теплової енергії. Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за №630 визначено, що споживачі послуг зобов'язані регулярно вносити плату за спожиту теплову енергію у відповідності до діючих норм та тарифів, в тому числі за опалення - відповідно до опалювальної площі квартири, незалежно від факту та кількості проживаючих за встановленими тарифами. За відсутності приладу обліку розмір заборгованості визначається з врахуванням опалювальної площі квартири та у відповідності до норм і тарифів, встановлених уповноваженими на це органами. Згідно наданого позивачем розрахунку за період з січня 2008 року по грудень 2014 року борг відповідача за надану теплову енергію складає 1186,37 грн. (а.с.6). З метою стягнення заборгованості з відповідача за послуги теплопостачання у добровільному порядку, позивач надсилав боржникові лист з проханням оплатити заборгованість за теплову енергію (а.с.7). Однак, заборгованість не сплачена, що і зумовило звернення позивача до суду. Оскільки ст. ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться і одностороння відмова від зобов'язання не допускається, тому суд приходить до висновку, що позов слід задоволити у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного

Outcome: approved