Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], йому на праві власності належить легковий автомобіль марки «ВАЗ 210990 Седан-В», колір червоний, 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER]. Вищевказаний транспортний засіб надав в користування [PERSON], який помер [INFO]. Після смерті [PERSON], автомобілем, без його на те дозволу , та відома, незаконно заволодів [PERSON] у якого і знаходиться на даний час вищевказаний транспортний засіб. Повернути автомобіль Відповідач категорично відмовляється та продовжує безпідставно та незаконно утримувати транспортний засіб в себе. З огляду на все вищенаведене, вважає, що оскільки між ним та [PERSON] немає та було жодної домовленості щодо передання належного йому автомобіля в користування останньому, а транспортний засіб на даний час перебуває у володінні Відповідача по справі, який не має правових підстав володіння ним, а також оскільки [PERSON] відмовляється повернути належне йому майно, тому у нього виникає право на витребування його з незаконного володіння Відповідача та повернення йому. Просив витребувати від [PERSON] та зобов'язати останнього передати йому належний на праві власності автомобіль марки «ВАЗ 210990 Седан-В», колір червоний, 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], та ключі від нього, та стягнути судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов в межах доводів позовної заяви та просив задовольнити. Позивач [PERSON] позов підтримав та просив задовольнити. Пояснив, що [PERSON] мав намір придбати у нього спірний автомобіль.Так як у [PERSON] не було грошей, то він дав йому технічний паспорт, ключі від автомобіля, щоб він ним користувався, а після отримання грошей за автомобіль повинні були оформити договір купівлі-продаж автомобіля. Настояв на тому, що [PERSON] грошей за автомобіль йому не платив, так як у нього не було грошей, які він мав виручити від продажу трактора. Відповідач [PERSON] позов не визнав просив відмовити в позові. Пояснив, що [PERSON] приходився йому рідним дядьком. При житті [PERSON] купив у [PERSON], з яким мав кумівські відносини, автомобіль, яким вони користувалися спільно з дядьком, так як він також давав гроші на його придбання. Підтвердив, що автомобіль не був переоформлений на [PERSON]. Він особисто не був присутнім ні при розмові щодо обговорення умов придбання автомобіля, ні при передачі коштів. Гроші дядькові на придбання автомобіля давав без розписки. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], [PERSON] у на праві власності належить легковий автомобіль марки «ВАЗ 210990 Седан-В», колір червоний, 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]. З оглянутого судом висновку від 23.10.2013р. по матеріалах ЄО № 22216 від 19.10.2013р. вбачається, що звернення [PERSON] щодо повернення автомобіля, проводилася перевірка в ході якої було встановлено, що права власності на автомобіль марки «ВАЗ 210990 Седан-В», колір червоний, 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER] вона немає. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.І ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Положеннями ст.321 ЦК України закріплено конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст.41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом. Так, відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно роз'яснень, які викладені в пунктах 19, 23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" передбачено, що застосовуючи положення ст.387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Таким чином, сукупністю достовірно встановлених судом доказів підтверджується, що [PERSON] належить на праві власності автомобіль марки "ВАЗ 210099 Седан-В" колір червоний 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], яким без законних на те підстав користується [PERSON] чим чинить перешкоди власнику у праві власності (володінні, користуванні, розпорядженні) на майно. Судом не здобуто доказів, а відповідачем їх не надано на спростування доводів позивача. За навдених обставин, суд прийшов до висновку, що позовна заява обґрунтована, доведена та підлягає до задоволення щодо зобов'язання [PERSON] передати [PERSON] належний йому на праві власності автомобіль марки "ВАЗ 210099 Седан-В" колір червоний 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], та ключі від нього. Відповідно до ст.. 88 ЦПК стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного, ст..ст.316,317,321, 328, 387 ЦК України, ст.. 41 Конституції України,

Outcome: approved