Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом в якому зазначив, що за рішенням суду від 19.02.2003 року з нього стягуються аліменти на користь відповідача на утримання доньки [PERSON], [INFO]. Починаючи з серпня 2010 року по січень 2013 року донька проживала разом з ним і в цей період часу він її утримував, надавав гроші та купував одяг, тому в зазначений час не сплачував аліменти на користь відповідача. Незважаючи на це відділом виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції з січня 2009 року по жовтень 2014 року була нарахована заборгованість по їх сплаті. Оскільки в період з серпня 2010 року по січень 2013 року він повністю виконав свій обов"язок по утриманню доньки просив звільнити його від сплати заборгованості по виплаті аліментів на утримання [PERSON] в період з серпня 2010 року по січень 2013 року, включно. В судовому засіданні сторона позивача позовні вимоги підтримала і просила задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач позовні вимоги не визнала і пояснила, що викладене в позовній заяві не відповідає дійсності. Зазначила, що в період її хвороби [PERSON] дійсно проживала з позивачем, однак лише півроку, а саме в період з серпня 2010 року по грудень 2010 року. В цей період часу позивач лише забезпечував доньку харчуванням. Ніякого одягу позивач доньці ніколи не купував, ніяким чином про дитину, поза цим періодом, не дбав, навіть не знає коли у неї день народження, оскільки ніколи не вітав доньку та не дарував їй подарунків. Лише в кінці грудня 2014 року, вже після дня народження, він надіслав їй посилку з парфумами, що на її думку свідчить про те, що ним на меті було порушення даного питання. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з"явилась, письмово повідомила про можливість розгляду справи у її відсутності . В наданій суду заяві зазначила, що викладена позивачем в позовній заяві інформація не відповідає дійсності, тому просила в задоволенні позову відмовити. З показань свідка [PERSON] слідує, що позивач є її цивільним чоловіком. Приблизно з 2005 року вони проживають разом. Певний час з ними проживала донька позивача [PERSON], яку вони підтримували, забезпечували одягом, харчуванням та коштами. Зазначила, що даний період становив з літа 2009 року по 2013 рік. Одночасно вказала, що протягом 2011-2012 років позивач не працював. Свідок [PERSON] пояснила, що бачила доньку позивача [PERSON], яка приїздила до батька. Десь протягом трьох років [PERSON] мешкала у батька, однак в якій саме період часу це було вона не пам"ятає.. Бачила на дівчинці нові речі, тому вважає, що їх купував позивач, однак це їй достовірно не відомо. Де навчалась донька позивача їй також не відомо. Свідок [PERSON] пояснила, що їй відомо про надання позивачем допомоги своїй доньці [PERSON], яка певний період часу приїздила до батька. Проте, в якому розмірі надавалась допомога та яка саме їй не відомо. Вислухавши пояснення сторін, свідків та проаналізувавши їх в сукупності з дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що 19.02.2003 року Коростенським міським судом було ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку. Аліменти стягнуто на користь [PERSON], оскільки вона являлась опікуном [PERSON] у зв"язку з позбавленням [PERSON] батьківських прав . З довідки розрахунку нарахування заборгованості по аліментам, виданою відділом державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції 29.01.2015 року за № 2.21/1725 слідує, що за період з 17.01.2009 року по 01.11.2014 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів за виконавчим листом №2-178/2003 становить 36521 гривня 74 копійки. Зміст даної довідки також містить інформацію про те, що станом на 17.01.2009 року наявна заборгованість в розмірі 1940 гривень. На підтвердження позовних вимог сторона позивача в судовому засіданні подала копію акту про обстеження матеріально-побутових умов проживання від 11.01.2011 року , копію листа Коростенської загальноосвітньої школи №10 від 24.12.2010 року та копію висновку органу опіки та піклування Коростенської міської ради про доцільність поновлення батьківських прав [PERSON]. Зі змісту вказаних документів слідує, що з серпня 2010 року по січень 2011 року [PERSON] дійсно проживала з позивачем. Даний факт також не заперечила в судовому засіданні відповідач та третя особа в наданій суду заяві. Факт проживання [PERSON] з батьком протягом трьох років при розгляді справи не знайшов підтвердження. Показання свідків не можуть бути безумовною підставою для визнання даного факту, оскільки спростовуються наданими стороною позивача письмовими доказами, які підтверджують факт проживання дитини з батьком лише протягом піврічного терміну та самою [PERSON]. Крім того, вказані свідки є заінтересованими в розгляді даного питання, зокрема свідок [PERSON] перебуває у фактичних шлюбних відносинах з позивачем та мають спільних дітей, а свідок [PERSON] є матір"ю цивільної дружини позивача. Свідок [PERSON] являється сусідкою позивача та перебуває у дружніх стосунках з його цивільною дружиною. До того ж вказані свідки в судовому засіданні плутались в своїх показаннях щодо періоду перебування [PERSON] на повному утриманні позивача та щодо розміру та виду допомоги, яка надавалась останнім дитині. У батьківських правах відносно [PERSON] позивач поновлений не був. Посилання представника позивача [PERSON] на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 26.09.2012 року, як на доказ в якому зазначено про надання допомоги [PERSON] не заслуговують на увагу, оскільки зміст даної постанови містить лише посилання на пояснення [PERSON] та [PERSON]. Саме у викладених у даній постанові поясненнях [PERSON] зазначено, що аліменти на утримання доньки він не сплачує з 2009 року. Починаючи з серпня 2010 року донька проживала в нього з півроку. Даний факт, який викладений в постанові з пояснень [PERSON] також спростовує його доводи про те, що донька протягом трьох років проживала з ним і в цей період перебувала на повному його утриманні. Вказана постанова винесена за результатами перевірки, проведеної за поданням ДВС по факту несплати аліментів [PERSON] на користь [PERSON]. Крім пояснень сторін посилання на інші докази, які б підтверджували або спростовували доводи сторін , в постанові відсутні. Факт надання доньці грошей в розмірі від 600 до 800 гривень та забезпечення її речами висвітлено лише зі слів [PERSON] і жодними належними та допустимими доказами, в розумінні ст.ст.57-59 ЦПК України, не підтверджено. Крім того, позивач в 2011-2012 роках не працював, про що зазначав в своїх поясненнях, а також даний факт ствердила його цивільна дружина в судовому засіданні, тому викликає сумнів факт надання їм матеріальної допомоги доньці [PERSON] в розмірі 600-800 гривен при наявності інших утриманців та заборгованості по аліментам. Третя особа в наданій суду заяві такі факти категорично заперечила, як і факт проживання в сім"ї позивача протягом трьох років. Відповідно до ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Діючим законодавством не наводиться чіткий перелік обставин, що мають істотне значення при вирішенні питання звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами, тому при вирішенні даного спору, враховуючи характер спірних правовідносин та обставини, на які посилається позивач як на підставу для звільнення від сплати заборгованості за аліментами, а саме утримання дитини певний період часу, є підстави для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами в період з серпня 2010 року по січень 2011 року, оскільки саме в цей період дитина постійно проживала з позивачем, який забезпечував її життєдіяльність та ніс у зв"язку з цим певні витрати. З врахуванням наведеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial