Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Приватного акціонерного товариства "Народна фінансова - страхова компанія "Добробут", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, мотивуючи позов тим, що 24.10.2012 року [PERSON], керуючи автомобілем “Daewoo” д.н.з. [NUMBER], в момент об'єктивної появи на шляху перешкоди, не вчинив своєчасних заходів для зменшення швидкості, допустив виїзд на смугу зустрічного руху, де зіткнувся із автомобілем “КІА Сегато 1.6” д.н.з. [NUMBER], що належить позивачу, під керуванням водія [PERSON] на підставі доручення. Згідно висновків ДАІ та Постанови Вінницького міського суду Вінницької області у справі 232/1815/2012 від 27.10.2012 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. на користь держави. Згідно висновку ПП ЕНДЦ "Експертиза" №579Е-10 автотоварознавчого дослідження, складеного 01.11.2012 року вартість відновлювального ремонту автомобіля "КІА Сегато 1.6" 2007 року випуску, ідентифікаційний номер [NUMBER], д.н.з. [NUMBER], внаслідок його пошкодження під час ДТП, в цінах на 08.10.2012 року, складає 75 654 грн. 34 коп. Витрати на експертні послуги, що замовив позивач, склали 450 грн. та 100 грн. Сума загального відшкодування матеріальних збитків складає 76204 грн. 34 коп. Таким чином, [PERSON], як особа, що керувала джерелом підвищеної небезпеки - автомобілем “Daewoo” д.н.з. [NUMBER], повинен відшкодувати позивачу витрати, необхідні для оновлення первинного стану власного автомобіля “КІА” д.н.з. [NUMBER], пошкодженого в ДТП, тобто витрати на його повний ремонт. Протягом двох місяців, у зв'язку з пошкодженням автомобіля позивачу довелося самостійно шукати гроші для його ремонту, він був змушений був брати кошти в позику, втратив сок, сімейний бюджет довелося спрямувати на ремонт пошкодженого в результаті ДТП автомобіля. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, погіршення стосунків в колективі та в сім'ї, тривалий час після ДТП позивачу та його родині довелося користуватись громадським транспортом, що викликало суттєві незручності, позивач не міг належним чином виконувати доручення керівництва, що були пов'язані з переїздом, а це спричинило зменшення його заробітної плати та повну відсутність премії. Просить стягнути з відповідачів солідарно 76 204 грн. 34 коп. матеріальної шкоди, 5 000 грн. моральної шкоди та судові витрати. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з наведених у ньому підстав та суду пояснив, що позивач неодноразово звертався до відповідачів з вимогами відшкодувати нанесену шкоду, однак шкоду на даний час не відшкодовано. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутності не надали. Відповідач Приватне акціонерне товариство "Народна фінансова - страхова компанія "Добробут" свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що автомобіль він продав по дорученню, страховий поліс було надано [PERSON], при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів в порядку ч. 4 ст. 169 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов є частково обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.10.2012 року о 19 год. 35 хв. в м. Вінниці [PERSON], керуючи автомобілем “Daewoo” д.н.з. [NUMBER], в момент об'єктивної появи на шляху перешкоди, не вчинив своєчасних заходів для зменшення швидкості, допустив виїзд на смугу зустрічного руху, де зіткнувся із автомобілем “КІА Сегаіо 1.6” д.н.з. [NUMBER], що належить позивачу, під керуванням водія [PERSON] Внаслідок ДТП належний позивачу автомобіль “КІА Сегаіо 1.6” д.н.з. [NUMBER] був технічно пошкоджений. Відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 232/1815/12 від 27.11.2012 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпПАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 425 грн. на користь держави. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу виданого Вінницьким ВРЕР УДАІ УМВС України у Вінницькій області серії САЕ 720470, [PERSON] є власником автомобіля "КІА Сегато 1.6" 2007 року випуску, ідентифікаційний номер [NUMBER], д.н.з. [NUMBER]. Згідно висновку експерта ПП ЕНДЦ "Експертиза" №579Е-10 від 01.11.2012 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля "КІА Сегато 1.6" 2007 року випуску, ідентифікаційний номер [NUMBER], д.н.з. [NUMBER], внаслідок його пошкодження під час ДТП, в цінах станом на час звершення виконання даного дослідження, складає 75 654 грн. 34 коп. З квитанції до прибуткового касового ордеру №1017 від 29 жовтня 2012 року вбачається, що [PERSON] за проведення експертизи №579Е-10 сплатив 450 грн. 00 коп. на рахунок ПП ЕНДЦ "Експертиза". З квитанції до прибуткового касового ордеру №11 від 09 січня 2013 року вбачається, що [PERSON] за експертні послуги №04-01 сплатив 100 грн. 00 коп. на рахунок ПП ЕНДЦ "Експертиза". Відповідно до полісу ПрАТ НФСК "Добробут" обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 23.01.2012 року №АВ/0985060, автомобіль "DAEWOO Sens 1.3", 2005 року випуску, номер кузова [NUMBER], д.н.з. [NUMBER] застрахований [PERSON] з 24.01.2012 року по 23.01.2013 року. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Статтею 22 ЦК України передбачено, що збитками, які підлягають відшкодуванню у повному обсязі, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах. Врахувавши вищевказані обставини справи, суд прийшов до висновку, що матеріальна шкода, завдана позивачу, підлягає відшкодуванню з відповідачів солідарно в розмірі 75 654 грн. 34 коп. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб". Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Позивачем було заявлено вимогу про стягнення солідарно з відповідачів моральної шкоди в розмірі 5 000 грн. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд, враховує характер правопорушення, глибину душевних страждань позивача, ступень вини відповідачів, вимоги розумності та справедливості і вважає, що на користь позивача слід стягнути солідарно з відповідачів 5 000 грн. моральної шкоди. Що стосується позовних вимог про стягнення витрат на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 550 грн. 00 коп., дані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки з квитанції до прибуткового касового ордеру №1017 від 29 жовтня 2012 року та з квитанції до прибуткового касового ордеру №11 від 09 січня 2013 року вбачається, що дані кошти сплачено [PERSON], який не є позивачем у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Оскільки позивачем було сплачено судовий збір при подачі позовної заяви до суду, то відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені і документально підтвердженні судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial