Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

В серпні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: двокімнатну квартиру, житловою площею 30,4 кв.м., загальною площею 44,9 кв. м, що знаходиться за адресою:[ADDRESS] та належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 10 жовтня 2007 року, посвідченого 10 жовтня 2007 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Красногором Олександром Володимировичем, зареєстрованого в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 4713 та в Державному реєстрі правочинів 10 жовтня 2007 року за №2408200, що належить [PERSON] на підставі права власності, на користь на користі Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", 03150, Україна, м. Київ, вул. Ковпака, 29, МФО 300023, п/р №29092010130002, ЄДРПОУ 00039019, в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 958/3-106 від 10 жовтня 2007 року, яка станом на 24 травня 2017 року становить 294822,62 грн. та складається із суми заборгованості за кредитом - 170270,37 грн., суми заборгованості за відсотками - 112254,53 грн, розмір інфляційних витрат за кредитом - 5126,13 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками - 12297,71 грн шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки проведеної суб'єктом оціночної діяльності /незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а також про виселення з двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], без надання іншого житлового приміщення: [PERSON], 1968 р.н. [PERSON] та [PERSON], 2007 р.н. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договром, що є піставою, відповідно до п. 4.1. Іпотечного договору, укладено між сторонами для звернення стягнення на предмет іпотеки. Представник позивача просила задовольнити позовні вимоги. Відповідачі, представник третьої особи просили відмовити у задоволенні позову. Судом встановлено, що 10.10.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 958/3-106 на суму 202000 грн з кінцевим терміном повернення 05 жовтня 2032 року зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 13,5 % річних. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за Кредитним договором, 10 жовтня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] було укладено Іпотечний договір, відповідно до якого останній передав Банку в іпотеку наступне нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру, житловою площею 30,40 кв.м., загальною площею 44,90 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, укладеного 10 жовтня 2007 року, посвідченого 10 жовтня 2007 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Красногором Олександром Володимировичем, зареєстрованого в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за №4713 та в Державному реєстрі правочинів 10 жовтня 2007 року за №2408200 та однокімнатна квартира, житловою площею 14,5 кв.м, загальною площею 28 кв.м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17- 19). 13 січня 2008 року між сторонами укладено Договір про внесення змін та Доповнень до Іпотечного договору, яким сторони внесли зміни, зокрема, п.1.1 ст. 1 Іпотечного договору, залишено в якості предмета іпотеки - : двокімнатну квартиру, житловою площею 30,40 кв.м., загальною площею 44,90 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON], а решту пунктів залишено без змін (а.с. 20). У порушення умов Договору, позичальник [PERSON], свої зобов'язані належним чином не виконав, в результаті чого станом на 24 травня 2017 року має прострочену заборгованість, а саме: сума заборгованості за кредитом - 170270,37 грн., сума заборгованості за відсотками - 112254,53 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом - 5126,13 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками - 12297,71 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а. с. 31-33). Ця заборгованість не оспорюється відповідачами. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.04.2015 позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" заборгованість по кредиту в розмірі 245 682 грн. 82 коп. За вказаним рішенням суду відкрите виконавче провадження, однак рішення суду про стягнення заборгованості не виконане, що не заперечувалось відповідачами. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.ст.526,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Виходячи із положень ст.ст.526, 626-631 ЦК України, укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами, відповідно до його умов, вимог Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 статті 575 ЦК України встановлено, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до 1, 7, 33 Закону України "Про іпотеку", іпотекою є вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомого майна, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 589 ЦК України встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно п. 4.1. Договору іпотеки від 10.10.2007 року, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником Згідно з ст. 39 ЗУ "Про іпотеку", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст.38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Щодо звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду відповідно до ст. 39 ЗУ "Про іпотеку", то суд у своєму рішенні може встановити спосіб реалізації предмета іпотеки: або шляхом проведення прилюдних торгів, або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України "Про іпотеку". Виходячи зі змісту поняття "ціна", як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм ст. ст. 38, 39 Закону України "Про іпотеку" суд доходить до висновку, що у розумінні норми ст. 39 Закону України "Про іпотеку" встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою ч. 6 ст. 38 цього Закону. Аналогічний правовий висновок міститься й у постанові Верховного Суду України №6-1239цс16 від 8 червня 2016 року, ухваленої за результатом розгляду заяви про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, яка має враховуватися судами загальної юрисдикції при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин (ч. 2 ст. 214, ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України). Відповідно до ч. 6 ст. 38 Закону України "Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Однак ПАТ «Укрсоцбанк» не надав у якості доказу звіту про оцінку предмета іпотеки, клопотання про призначення експертизи з даного приводу не заявив, позовні вимоги в частині визначення початкової ціни продажу предмета іпотеки не уточнив, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, а так як виселення є похідною вимогою від звернення стягнення на предмет іпотеки, у задоволенні позову в частині виселення відповідачів належить також відмовити.

Outcome: dismissed