Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», [PERSON] про звернення стягнення. В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості за договором № LVO2AK04720001 від 17.09.2007 року - в сумі 35\~801,90 дол. США, що за курсом 7,99 відповідно до повідомлення НБУ від 10.07.2012 року складає 286\~164,59 грн., витребувати та передати в заклад (володіння) шляхом опису предмет застави - автомобіль: NISSAN, модель: MICRA 1.4 LX, рік випуску 2007, тип ТЗ: Легковий комбі-В, № кузова/шасі: SJNFCAK12U2216304, реєстраційний номер BC8144BC, що належить на праві власності відповідачу [PERSON]; комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) автомобіля NISSAN, модель: MICRA 1.4 LX, рік випуску 2007, тип ТЗ: Легковий комбі-В, № кузова/шасі: SJNFCAK12U2216304, реєстраційний номер BC8144BC, що належить на праві власності відповідачу [PERSON]; звернути стягнення на предмет застави - автомобіль NISSAN, модель: MICRA 1.4 LX, рік випуску 2007, тип ТЗ: Легковий комбі-В, № кузова/шасі: SJNFCAK12U2216304, реєстраційний номер BC8144BC, що належить на праві власності відповідачу [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариством [PERSON] "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату Свідоцтва про реєстрацію т/з замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію т/з або його дублікату для його подальшої реєстрації, а також наданням ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Стягнути на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», [PERSON] солідарно 10 000 грн., з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" стягнути судові витрати. Вимоги до відповідача [PERSON], що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем «Акцент-Банк» договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, у звязку з чим вони є солідарними відповідачами за предявленим до стягнення боргом. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2012 року позовна заява Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», [PERSON] про звернення стягнення була задоволена частково. Ухвалою суду від 11 липня 2013 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2012 року за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», [PERSON] про звернення стягнення скасовано. При новому розгляді справи представник позивача в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив суд розглядати справу за його відсутності та задовольнити основний позов в повному обсязі. Представник відповідача 12.05.2016 року подав зустрічну позовну заяву до Публічного акціонерного товариства [PERSON] «ПриватБанк» про захист прав споживача банківських послуг ( а.с.184-187). В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що [PERSON] у визначений договором строк не надав у кредит валюти 23\~069,00 дол. США, не здійснював страхові платежі, які становлять половину заявлених вимог у його розрахунку, страхові платежі сплачувала [PERSON] особисто, а не з кредитних коштів. Просив зобов'язати Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» здійснити перерахунок заборгованості [PERSON] за умовами кредитного договору №\~LVO2AK04720001 від 17.09.2007 року та надати їй докази зміни кредитора у зобов'язанні за вказаним договором та інформацію про стан реальної заборгованості; скасувати усі штрафні санкції, які виникли за весь період через неправомірні дії по незаконному розрахунку заборгованості за умовами кредитного договору № LVO2AK04720001 від 17.09.2007 року. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив суд розглядати справу за його відсутності, відмовити у задоволенні основного позову та задовольнити зустрічний позов. Представник відповідача ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причину неявки суд не повідомили. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги за основним позовом не підлягають задоволенню та позовні вимоги за зустрічним позовом також задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.09.2007 року між відповідачем [PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК») був укладений кредитний договір № LVO2AK04720001, відповідно до умов банк зобовязується надати позичальникові [PERSON] кредитні кошти на строк з 17.09.2007 року по 17.09.2012 року включно, у вигляді не поновлюваної лінії у розмірі 23069,98 дол. США на наступні цілі:16663,76 дол. США на купівлю автомобіля (споживчі цілі), а також у розмірі 6,80 дол. США для сплати за реєстрацію Предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна шляхом перерахування відповідно до п.1.2; на сплату страхових платежів за договором страхування ТЗ №LVO2LK00033549 від 24.09.2007 р. на строк до 16.09.2008р. у сумі 1045,67 дол. США, а також винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 177,16 дол. США та у розмірі 5176,59 дол. США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 даного Договору зі сплатою за користуванням Кредитом відсотків у розмірі 1,08% на місяць (12,96 % на рік) на суму залишку заборгованості за Кредитом. Період сплати вважати період з «10» по «15» числа кожного місяця. Щомісячний платіж 433,46 дол. США. В забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним договором, між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК») та [PERSON] був укладений договір застави рухомого майна № LVO2AK04720001 від 17.09.2007 року, згідно якого в заставу надано автомобіль: NISSAN, модель: MICRA 1.4 LX, рік випуску 2007, тип ТЗ: Легковий комбі-В, № кузова/шасі: SJNFCAK12U2216304, реєстраційний номер BC8144BC, що належить на праві власності відповідачу [PERSON]. Вимоги до відповідача [PERSON] були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ А-Банк, договору поруки № 167 від 20.10.2010 року. Відповідно до договору поруки №\~167 від 20.10.2010 року ПАТ «Акцент-банк» зобов'язався солідарно з боржником відповідати перед банком за виконання зобов'язань за кредитним договором № LVO2AK04720001 від 17.09.2007 року, розмір відповідальності 10 000 грн. 00 коп. Строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється протягом п'яти років. Як вказав позивач, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов кредитного договору № LVO2AK04720001 від 17.09.2007 року, заборгованість за нею станом на 10.07.2012 року склала 35\~801,90 дол. США, що за курсом 7,99 відповідно до повідомлення НБУ від 10.07.2012 року складає 286\~164,59 грн., яка складається з наступного: 15\~671,72 дол. США - заборгованість за кредитом; 9\~318,01 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 976,95 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 8\~100,58 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 31,28 дол. США - штраф (фіксована частина); 1\~703,36 дол. США - штраф (процентна складова). Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. \~ Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про заставу»,\~статті 572 ЦК України\~застава є способом забезпечення зобовязань; в силу застави (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Відповідно до частин першої, другої статті 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно із частиною першою статті 589 ЦК України в разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (частини перша, друга статті 590 ЦК України). В порушення ст. 131 ЦПК України\~ позивач\~ не повідомив суд про всі відомі їм рішення судів, що стосуються предмету спору, а також про всі відомі їм незавершені судові провадження, що стосуються предмета спору.\~ В судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 06.12.2012 року по справі № 1304/6058/12, провадження №\~2/1304/1732/2012, позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави було задоволено. Витребувано та передано в заклад (володіння) шляхом опису предмет застави - автомобіль: NISSAN, модель: MICRA 1.4 LX, рік випуску 2007, тип ТЗ: Легковий комбі-В, № кузова/шасі: SJNFCAK12U2216304, реєстраційний номер BC8144BC, що належить на праві власності відповідачу [PERSON]; комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) автомобіля NISSAN, модель: MICRA 1.4 LX, рік випуску 2007, тип ТЗ: Легковий комбі-В, № кузова/шасі: SJNFCAK12U2216304, реєстраційний номер BC8144BC, що належить на праві власності відповідачу [PERSON]; звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль NISSAN, модель: MICRA 1.4 LX, рік випуску 2007, тип ТЗ: Легковий комбі-В, № кузова/шасі: SJNFCAK12U2216304, реєстраційний номер BC8144BC, що належить на праві власності відповідачу [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариством [PERSON] "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату Свідоцтва про реєстрацію т/з замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію т/з або його дублікату для його подальшої реєстрації, а також наданням ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 03.04.2013 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Галицького районного суду м.\~Львова від 06.12.2012 року по справі № 1304/6058/12, провадження №\~2/1304/1732/2012, за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави - задоволено. Заочне рішення Галицького районного суду м. Львова від 06.12.2012 року по справі № 1304/6058/12, провадження №\~2/1304/1732/2012, за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави - скасовано. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 13.05.2013 року по справі № 461/3900/13-ц по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави - провадження закрито у зв'язку із наявністю рішення та виконавчого листа Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.11.2012 року по справі № 2/0417/7364/2012 з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав. У вищевказаній ухвалі встановлено, що виконавчий документ № 2/0417/7364/2012 за заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.11.2012 року виконано та постановою державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ [PERSON] від 18.02.2013 року закрито виконавче провадження. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 02.06.2016 року апеляційну скаргу представника [PERSON] - [PERSON] на рішення Галицького районного суду м. Львова від 22.01.2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до [PERSON], Галицького відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту - задоволено частково. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 22.01.2016 року - скасоване та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З огляду на вищевикладене в судовому засіданні неможливо встановити чи був реалізований заставний автомобіль, так як рішення судів суперечать одне одному. Позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в ході розгляду справи не уточнювалися та інформація щодо виконання рішень судів позивачем не надавалась. Крім того, як вбачається із наданого відповідачем [PERSON] повідомлення про відступлення та листа ПАТ КБ «ПриватБанк» від 06.05.2009 року №30.1.0.0/05- 14198330 ( а.с. 66-67) 23.05.2008 року між ПАТ КБ « ПриватБанк» та « [PERSON] лоун Файненс №1пі-ел-сі» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПриватБанк відступив свої права вимоги за кредитним договором. Щодо надання копії договору від 23.05.2008 року, укладеного між ПАТ КБ « ПриватБанк» та Компанією ЮАЛ [PERSON] відмовлено. Відповідно до вимог ч.3 ст.10 , ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. З урахування вищевикладеного, та оцінюючи докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ ПриватБанк не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, необґрунтовані та задоволенню не підлягають, оскільки позивач в порушення вимог ст. 131 ЦПК України не надав належних доказів що він є належним позивачем по справі, та не надав суду рішення судів, що стосуються предмету спору, про які вказує відповідач. Стосовно вимог Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" щодо стягнення суми з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» за договором поруки. Відповідно до ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. З урахуванням того, що позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" стосовно стягнення суми з ПАТ "Акцент-Банк" за договором поруки витікають з відносин, які виникли на підставі договору укладеного між юридичними особами, то такі вимоги не можуть бути розглянутими в порядку цивільного судочинства. Така правова позиція узгоджується з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року\~ по\~ справі\~ № 6-745цс15 та від 08 листопада 2015 року №\~6-1737цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.\~\~ Згідно п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Таким чином, провадження у справі за позовними вимогами ПАТ КБ "ПриватБанк" до ПАТ "Акцент-Банк " про стягнення заборгованості за договорами поруки підлягає закриттю. Також відповідно до вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України необхідно повідомити ПАТ\~КБ\~ «ПриватБанк», що розгляд його позовних вимог до ПАТ «Акцент-Банк» і про стягнення заборгованості за кредитним договором\~ віднесено\~ до юрисдикції господарських судів. Що стосується позовних вимог за зустрічним позовом [PERSON] про зобов'язання відповідача за зустрічним позовом здійснити перерахунок заборгованості за умовами кредитного договору №\~LVO2AK04720001 від 17.09.2007 року та надати їй докази зміни кредитора у зобов'язанні за вказаним договором та інформацію про стан реальної заборгованості; скасувати усі штрафні санкції, які виникли за весь період через неправомірні дії по незаконному розрахунку заборгованості за умовами кредитного договору № LVO2AK04720001 від 17.09.2007 року, то вони не підлягають задоволенню з наступних підстав. Вказані позовні вимоги є неконкретизованими, так як не містять інформації щодо сплачених позивачкою сум, які вона просить суд перерахувати, а також відсутній період, за який необхідно провести перерахунок. Зобов'язання провести перерахунок розподілу платежів, здійснених за спірним кредитним договором, надати їй докази зміни кредитора у зобов'язанні за вказаним договором та інформацію про стан реальної заборгованості та скасувати штрафні санкції, не передбачено чинним законодавством в якості способу захисту прав у розумінні ст. 16 ЦК України. Наданий розрахунок заборгованості за кредитним договором, може бути доказом під час вирішення іншого спору, зокрема, про стягнення заборгованості за кредитним договором, вирішуючи який, суд зобов'язаний дати оцінку вказаному розрахунку. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту. Заявлені ним вимоги по суті є запереченнями проти позову про стягнення заборгованості за кредитним договором та не можуть бути окремим предметом позову. Таким чином, у задоволенні позову вимог слід відмовити за безпідставністю вимог. Виходячи із вищевикладеного та оцінюючи докази в їх сукупності, суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог як за основним позовом, так і за зустрічним позовом. Відповідно до ст.11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки сторонам у відмовлено в задоволенні основного позову, то судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: dismissed