Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.07.2014 року у справі № 179/1683/13-ц, провадження № 22-ц/774/2341/14 відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості у розмірі 114 362 грн. 34 коп. у зв'язку із недоведеністю позовних вимог. Згідно з додатком № 1 до кредитного договору № 02007711946 від 20.12.07 (далі - Кредитний договір) загальна сума грошового зобов'язання [PERSON] за цим договором становила 176 660,80 грн., які позивач сплатив у повному обсязі. Тому, на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю „ПростоФінанс" від імені [PERSON] 16.04.14 направлялась відповідна заява про повне погашення кредиту (виконання грошових зобов'язань) за кредитним договором № 02007711946 від 20.12.07, яка залишена без відповіді. З метою забезпечення виконання зобов'язань за згадуваним кредитним договором між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю „ПростоФінанс" укладався договір застави транспортного засобу № 02007711946 від 20.12.07 (далі - Договір застави), на підставі якого у заставу було передано легковий автомобіль Opel, модель Astra, номер кузова (об'єкта) [NUMBER], номер державної реєстрації [NUMBER], належний на праві власності позивачу. Дана застава 10.01.08 зареєстрована у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 6374371 з подальшими змінами. Умовами п. 9.1 кредитного договору від 20.12.07 № 02007711946 передбачено, що даний договір діє до повного повернення позичальником заборгованості та до повного виконання позичальником будь-яких інших грошових зобов'язань, прийнятих ним на себе згідно з кредитним договором. Згідно з п. 6.1 договору застави транспортного засобу № 02007711946 від 20.12.07 цей договір діє до повного виконання зобов'язань [PERSON] за Кредитним договором (з урахуванням всіх змін та доповнень до нього) або до припинення права застави у випадках, що прямо передбачені чинним законодавством. Отже, на думку позивача, беззаперечним є те, що договір застави транспортного засобу № 02007711946 від 20.12.07 й застава згадуваного рухомого майна, належного позивачеві, - припинені. На адресу відповідача, як обтяжувача (заставодержателя), від імені [PERSON], як боржника (заставодавця) неодноразово направлялись заяви з вимогою вчинити дії, направлені на припинення обтяження і виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису № 6374371 від 10.01.08. Але відповідач, достовірно знаючи про підставність й правомірність вимог [PERSON], зловживаючи цивільними правами, отриманими за договором купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.05.12, договору застави транспортного засобу № 02007711946 від 20.12.07 й закону, не виконав встановленого нормативними приписами обов'язку обтяжувача (заставодержателя), що доводиться листом відповідача від 30.06.15. У зв'язку з викладеним, позивач просить визнати протиправною бездіяльність Товариства з обмеженою відповідальністю „Кредитні ініціативи", що виразилась у неподанні заяви про припинення обтяження і виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису від 10.01.08 №6374371, та зобов'язати Державне підприємство „Інформаційний центр" Міністерства юстиції України в особі Київської обласної філії державного підприємства „Інформаційний центр" Міністерства юстиції України внести відомості про припинення обтяження до запису від 10.01.08 № 6374371 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та вилучити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис від 10.01.08 № 6374371. Після уточнення позовних вимог, позивач просить: визнати припиненими кредитний договір від 20.12.07 № 02007711946 та договір застави транспортного засобу № 02007711946 від 20.12.07, укладені [PERSON] з Товариством з обмеженою відповідальністю „ПростоФінанс" й право вимоги за якими отримало Товариство з обмеженою відповідальністю „Кредитні ініціативи" на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.05.12, та зобов'язати Державне підприємство „Інформаційний центр" Міністерства юстиції України в особі Київської обласної філії державного підприємства „Інформаційний центр" Міністерства юстиції України внести відомості про припинення обтяження до запису від 10.01.08 № 6374371 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Під час розгляду справи, судом, за клопотанням позивача, залучено співвідповідача Державне підприємство «Національні інформаційні системи» Міністерства юстиції України в особі Філії міста Києва та Київської області. Позивач у судове засідання не з'явився, направивши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» у судове засідання не з'явився, направивши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Однак, у судовому засіданні 29.03.2016 року представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав та заперечував проти їх задоволення, посилаючись на те, що у позивача існує заборгованість за кредитним договором, а посилання на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.07.2014 року є безпідставним, так як із вказаного рішення вбачається, що між сторонами існує спір щодо суми заборгованості за кредитним договором. Представник відповідача Державного підприємства «Національні інформаційні системи» Міністерства юстиції України в особі Філії міста Києва та Київської області Савчинська В.П. у судове засідання не з'явилась, однак у судовому засіданні 29.03.2016 року заперечувала проти задоволення позовних вимог у частині що стосується даного відповідача. При цьому представник пояснила, що ДП «НАІС», як реєстратор державного реєстру виконує лише механічну функцію по внесенню та виключенню до/з Державного реєстру записів про обтяження на підставах, передбачених відповідними нормативно-правовими актами, при цьому підприємство не наділене повноваженнями щодо здійснення правової оцінки відомостей, що містяться у заявах. Представник третьої особи Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в особі Київської обласної філії у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 20 грудня 2007 року між ТОВ «ПростоФінанс» та [PERSON] укладено кредитний договір № 02007711946, відповідно до умов якого ТОВ «ПростоФінанс» надав відповідачу у строк до 10 грудня 2012 року, як позичальнику, кредитні кошти у розмірі 124 420 грн. для придбання останнім автомобіля, а [PERSON] зобов'язувався в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за його користування, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком №1 до нього - графіком платежів. ( а.с. 12-15) Умовами п. 9.1 кредитного договору від 20.12.07 № 02007711946 передбачено, що даний договір діє до повного повернення позичальником заборгованості та до повного виконання позичальником будь-яких інших грошових зобов'язань, прийнятих ним на себе згідно з кредитним договором. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю „ПростоФінанс" укладався договір застави транспортного засобу № 02007711946 від 20.12.07 (далі - Договір застави), на підставі якого у заставу було передано легковий автомобіль Opel, модель Astra, номер кузова (об'єкта) [NUMBER], номер державної реєстрації [NUMBER], належний на праві власності позивачу. Дана застава 10.01.08 зареєстрована у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 6374371 з подальшими змінами. ( а.с. 16-18) Згідно з п. 6.1 договору застави транспортного засобу № 02007711946 від 20.12.07 цей договір діє до повного виконання зобов'язань [PERSON] за Кредитним договором (з урахуванням всіх змін та доповнень до нього) або до припинення права застави у випадках, що прямо передбачені чинним законодавством. 18 травня 2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за яким відступлено право грошової вимоги за кредитним договором № 02007711946 від 20.12.07 Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи». Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.07.2014 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості у розмірі 114 362 грн. 34 коп. у зв'язку із недоведеністю позовних вимог. ( а. с. 9-11) До матеріалів справи додано заяви від 16.04.2014 року, 25.07.2014 року, 22.12.2014 року, 06.06.2015 року, адресовані відповідачу, як обтяжувачу (заставодержателя), від імені [PERSON], як боржника (заставодавця) з вимогою вчинити дії, направлені на припинення обтяження і виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису № 6374371 від 10.01.08 Позивач, посилаючись на те, що виконав свої зобов'язання за кредитним договором № 02007711946 від 20.12.07, що підтверджується рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.07.2014 року, просить визнати припиненим даний кредитний договір та договір застави. Відповідно до вимог статті 593 Цивільного кодексу України право застави припиняється у разі: 1) припинення зобов'язання, забезпеченого заставою; 2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; 3) реалізації предмета застави; 4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. Глава 50 Цивільного кодексу України визначає вичерпний перелік умов та підстав для припинення зобов'язання. Відповідно до вимог статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Із рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.07.2014 року вбачається, що судом відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості у розмірі 114 362 грн. 34 коп. у зв'язку із недоведеністю. У вказаному рішенні не встановлено обставин повного виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором, а лише вбачається, що [PERSON] здійснювалось погашення заборгованості за кредитним договором, однак не вказано в якому обсязі сплачена заборгованість, за який період та коли, тобто між сторонами існує спір щодо розміру заборгованості. Жодних інших належних та допустимих доказів виконання своїх зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі стороною позивача до суду не надано. Водночас, представником відповідача до суду надано розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 02007711946 від 20.12.07 у розмірі 143 461, 81 грн. Отже, відсутні правові підстави для визнання кредитного договору та договору застави транспортного засобу припиненими. Оскільки вимоги про зобов'язання відповідача внести відомості про припинення обтяження до запису від 10.01.08 № 6374371 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, є похідними, то вони також не підлягають задоволенню. За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у зв'язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed