Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

заявник звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити юридичний факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме сертифікату на право на земельну частку (пай), серії [NUMBER] від 10.01.1997 року. Обґрунтовує свої вимоги тим, що вона звернулась до Костянтинівської райдержадміністрації про передачу у власність та виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель КСП "Червона зірка" Білокузьмінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області. Заяву було повернуто їй, з посиланнями на розбіжності у документах, а саме: у сертифікаті на право на земельну частку (пай) вказано прізвище, ім'я, по батькові власника "[PERSON]", а у паспорті громадянина України "[PERSON]". Їй рекомендували звернутись до суду для встановлення факту належності документа. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 22 грудня 2018 року заяву [PERSON] про встановлення юридичного факту було залишено без руху. 02 січня 2019 року заявником надано заяву про усунення недоліків зазначених в ухвалі суду. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 08 січня 2019 року було відкрито провадження по цивільній справі за заявою [PERSON] про встановлення юридичного факту та призначено судовий розгляд справи. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутність заявника та представника заінтересованої особи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Зі змісту наведених норм вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Суд встановив, що 10.01.1997 року на ім'я [PERSON] видано сертифікат серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай) як члену колективного сільськогосподарського підприємства «Червона Зірка», яке знаходиться у Костянтинівському районі Донецької області, в тому, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Червона Зірка» розміром 4,65 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.44-45). Даний сертифікат видано на підставі рішення Костянтинівської райдержадміністрації від 23.12.1996 року № 650, та зареєстровано 03.02.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 5954 (а.с.44-45). Як вбачається зі свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 19.11.1986 року Дружківським міським відділом РАЦС Донецької області, після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] було змінено на «[PERSON]» (а.с. 43). У трудовій книзі від 19 березня 1986 року, яка видана на ім'я (російською мовою): «[PERSON], [INFO].» наявні записи про роботу останньої у КСП «Червона Зірка» з 11.04.1994 року по 25.05.2002 року (а.с. 35-41). Згідно паспорту серії [NUMBER], який виданий 04 листопада 2000 року Дружківським МВ УМВС України в Донецькій області прізвище, ім'я, по батькові заявника є [PERSON], дата народження [INFO], місце народження: м. Дружківка Донецької області. З 15.12.2000 року зареєстрована в м. Дружківка Донецької області (а.с.29-33). Отже, прізвище і по батькові заявника співпадає з прізвищем і по батькові, яке зазначено в сертифікаті на право на земельну частку пай серії [NUMBER]. Місце проживання заявника співпадає з місцем проживання, яке зазначено в сертифікаті серії [NUMBER], м. Дружківка Донецької області. Такі обставини, на думку суду дають підстави визнати, що зазначений сертифікат належить заявникові [PERSON]. Суд встановив, що [PERSON] зверталась до Костянтинівської районної державної адміністрації Донецької області із заявою про передачу у власність та виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки у власність для веденнян товарного сільськогосподарського виробництва на підставі сертифікату серії [NUMBER] (а.с. 18). В ході розгляду документів, які було надано заявником, виявлено розбіжність у сертифікаті на право на земельну частку (пай) та паспорті, а саме: в сертифікаті серія [NUMBER] в рядку «прізвище, ім'я, по батькові», зазначена «[PERSON]» у паспорті - «[PERSON]». Для підтвердження особи, яка має право на земельну ділянку (лот [NUMBER]) рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту належності правовстановлюючого документа (а.с. 18). Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного Кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Внести виправлення до сертифікату на право на земельну ділянку (пай) неможливо, оскільки відсутній нормативно-правовий акт, який би регламентував порядок внесення виправлень у правовстановлюючі документи . Таким чином, заявник довів, що не може захистити свої інтереси іншим чином, окрім як через суд. Враховуючи вищевикладене, а також ключове значення, яке має встановлення даного факту для реалізації майнових прав заявника, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог, і що встановлені у справі обставини вказують на належність їй правовстановлюючого документу, а саме сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON] на підставі рішення Костянтинівської райдержадміністрації від 23.12.1996 року № 650, та зареєстровано 03.02.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 5954.

Outcome: approved