Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

у березні 2015 року позивачі звернулися до суду з позовом про захист порушеного авторського права та стягнення грошової компенсації за порушення авторського права. В обґрунтування пред'явлених вимог вказали, що 30 грудня 2014р. в інтернет - магазині під назвою "[INFO]" (за інтернет посиланням "[INFO]"), господарську діяльність в якому проводить ФО-П [PERSON] ними зафіксовано факти реалізації контрафактних товарів - магніт "[INFO]" з малюнками. Товар представляє собою магніт з малюнками. В структурі малюнків Товару без дозволу позивачів відтворено три самостійні об'єкти авторського права - персонажі "[INFO]", "[INFO]", "[INFO]" з аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу "[INFO]". Посилаючись на те, що їм належать виключні авторські права на графічне (мальоване) зображення вказаних персонажів, відповідач здійснюючи свою господарську діяльність порушив таке право позивачів, просили суд задовольнити пред'явлені вимоги, та стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] суму грошової компенсації в розмірі 36 540 грн. та на користь позивача [PERSON] суму грошової компенсації в розмірі 36 540 грн. У судове засідання позивачі та їх представник не з'явилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Від представника позивачів надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачів, в якій зазначено, що проти ухвалення заочного рішення останній не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Відповідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України за згодою представника позивача провести заочний розгляд даної справи без участі відповідачів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 09 січня 2014 року Державною службою інтелектуальної власності зареєстровано за позивачем [PERSON] авторське право на графічне зображення козаків з мультиплікаційного серіалу "Як [INFO]...", що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір [NUMBER] від 09 січня 2014 року. 20 квітня 2010 року позивачці [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом перейшли авторські права [PERSON] згідно зі свідоцтвом [NUMBER] від 02 липня 2002 року про реєстрацію авторського права на твір - Опис і зображення головних персонажів аудіовізуальних анімаційних (мультиплікаційних) творів із серії "[INFO]" - трьох запорізьких козаків "[INFO], [INFO] та [INFO]". Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року у цивільній справі №753/19860/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання співавторства на твір та права власності на майнові права, встановлено, що позивачі є співавторами мальованого зображення персонажів "[INFO]", "[INFO]", "[INFO]". Вказана обставина у відповідності до ст. 61 ЦПК України не підлягає додатковому доказуванню. Обгрунтовуючи свої вимоги позивачі посилаються на те, що відповідач у своїй господарській діяльності неправомірно, порушуючи їх виключні авторські права, розповсюджує через інтернет - магазин під назвою "[INFO]" товар - магніт "[INFO]" з малюнками, в структурі яких без дозволу позивачів відтворено три самостійні об'єкти авторського права - персонажі "[INFO]", "[INFO]", "[INFO]" з аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу "[INFO]". Відповідно до статті 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» автор - фізична особа, яка своєю творчою працею створила твір. Нормами частини 2 статті 11 цього ж Закону встановлено, що авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення. Згідно ст. 15 Закону України "Про авторьске право і суміжні права", до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать: виключне право на використання твору; виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами. У відповідності до ст. 13 Закону України "Про авторське право і суміжні права", співавторами є особи, спільною творчою працею яких створено твір. Авторське право на твір, створений у співавторстві, належить всім співавторам незалежно від того, чи утворює такий твір одне нерозривне ціле або складається із частин, кожна з яких має самостійне значення. У разі порушення спільного авторського права кожен співавтор може доводити своє право в судовому порядку. Судом встановлено, що позивачі є співавторами твору, який є предметом спору. Персонажі "[INFO]", "[INFO]", "[INFO]" є частинами аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «[INFO]», а тому відповідно до ст. 9 Закону України «Про авторське право і суміжні права», частина твору, яка може використовуватися самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього Закону. Тому факт розповсюдження (реалізація, продаж) відповідачкою продукції із зображенням персонажів із твору є порушенням прав позивачів. Реалізація примірнику твору, на яких зображені об'єкти авторського права, підтверджується рахунком на оплату №3 від 29 грудня 2014 року та видатковою накладною №428 від 30 грудня 2014 року, копії яких містяться в матеріалах справи. Згідно з п. г) ч. 1 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права», за захистом свого авторського права позивач, в свою чергу, має право звернутись в установленому порядку до суду з позовом про виплату компенсацій, виходячи з факту порушення авторських прав відповідачем. При цьому суд, згідно п. г) ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про авторське право і суміжні права» має право постановити рішення про виплату компенсації у розмірі від 10 до 5000 мінімальних заробітних плат. Як вказано у п. 42 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 04 червня 2010 року «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав», відповідно до пункту "г" частини першої статті 52 Закону N 3792-XII суб'єкт авторського права і (або) суміжних прав має право вимагати виплату компенсації замість відшкодування збитків або стягнення доходу. При вирішенні відповідних спорів судам слід мати на увазі, що компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права і (або) суміжних прав. Для визначення суми такої компенсації, яка є адекватною порушенню, суд має дослідити: факт порушення майнових прав та яке саме порушення допущено; об'єктивні критерії, що можуть свідчити про орієнтовний розмір шкоди, завданої неправомірним кожним окремим використанням об'єкта авторського права і (або) суміжних прав; тривалість та обсяг порушень (одноразове чи багаторазове використання спірних об'єктів); розмір доходу, отриманий унаслідок правопорушення; кількість осіб, право яких порушено; наміри відповідача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. При цьому слід враховувати загальні засади цивільного законодавства, встановлені статтею 3 ЦК, зокрема справедливість, добросовісність та розумність. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації повинні бути наведені в судовому рішенні. Розмір компенсації визначається судом виходячи з позовних вимог, однак не може бути меншим від 10 і не може перевищувати 50000 мінімальних заробітних плат (пункт "г" частини другої статті 52 Закону N 3792-XII ), які встановлені законом на час ухвалення рішення у справі. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що суми компенсації в розмірі 30 мінімальних заробітних плат буде достатньо для поновлення майнових авторських прав позивачів за кожен персонаж окремо, а саме: "[INFO]", "[INFO]" та "[INFO]" з аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу "[INFO]", з огляду на наступний розрахунок: 10 (мінімальних заробітних плат) х 3 (кількість об'єктів інтелектуальної власності) х 1 218,00 (одна заробітна плата) = 36 540,00 грн. на користь кожного з позивачів. Таким чином з відповідача на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню сума компенсації в розмірі 36 540,00 грн. Виходячи з наведених розрахунків, суд вважає за необхідне поновити порушене авторське право позивачки [PERSON] шляхом стягнення суми грошової компенсації в розмірі 36 540, 00 грн. При розрахунку суми компенсації суд враховує, що вину відповідача, яка полягає в тому, що продаж товарів здійснювався ним неодноразово, свідомо та умисно. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] до фізичної особи - підприємця [PERSON], про захист авторських прав та стягнення грошової компенсації за порушення авторського права є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, у зв»язку з чим з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню сума грошової компенсації в розмірі 36 540 грн. та на користь [PERSON] підлягає стягненню сума грошової компенсації в розмірі 36 540 грн. Враховуючи, що суд задовольняє позов, відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачами у вигляді сплати суми судового збору підлягають стягненню з відповідачки на користь позивачів у рівних частинах.

Outcome: approved