Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

У липні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іванова Світлана Миколаївна про визнання іпотеки припиненою. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.08.2003 року між ВАТ «Універсальний банк Розвитку та Партнерства» та [PERSON] було укладено договір застави, посвідчений цього ж дня приватним нотаріусом Івановою С.М., за умовами якого, вона у рахунок забезпечення виконання перед банком зобов`язань відповідача за кредитним договором №182 від 20.08.2003 року передала у заставу (іпотеку) власну квартиру [ADDRESS] . У зв`язку із укладенням цього договору 29.08.2003 року приватним нотаріусом Івановою С.М. накладена заборона відчуження квартири, яка складає предмет іпотеки за договором застави. Позивач зазначає, що 18.11.205 року вона змінила своє дівоче прізвище з [PERSON] на подружнє [PERSON] . Позивач зазначає, що ВАТ «Універсальний банк Розвитку та Партнерства» на момент відкликання у нього Національним банком України ліцензії, мало назву Публічне акціонерне товариство «БГ БАНК». Позивач зазначає, що на підставі постанови правління НБУ від 27.11.2014 №745 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «БГ БАНК» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.11.2014 №131 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «БГ БАНК», згідно з яким з 28.11.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «БГ БАНК». 27.02.2015 прийнято рішення №43 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «БГ БАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку». Позивач зазначає, що на початку 2021 року вона ініціювала процедуру продажу квартири, однак виявилось, що остання перебуває під забороною відчуження, згідно договору застави. В подальшому, вона звернулась до відповідача в усній формі щодо вирішення питання зняття обтяження, оскільки саме за його зобов`язаннями вона передала в іпотеку банку належну їй квартиру. Позивач зазначає, що відповідач проінформував, що кредит був погашений в кінці 2003 року, проте на час повного виконання зобов`язань за кредитним договором, він не звертався до банку за документальним підтвердженням цієї обставини, відповідних документів він не має. Позивач зазначає, що згідно листа НБУ Державний реєстр банків не містить відомостей щодо реєстрації НБУ банку, що став правонаступником ПАТ «БГ БАНК». Ані кредитний договір, ані договір застави в описах архівних справ та ліквідаційному балансі ПАТ «БГ БАНК» не зазначені та на архівне зберігання до НБУ ліквідатором банку не передавалися. Враховуючи вищевикладене, просить суд визнати припиненою іпотеку (заставу) за договором застави від 29.08.2003 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Універсальний Банк Розвитку та Партнерства» та нею та посвідченим 29.08.2003 року Івановою С.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим №4992. Зняти заборону на відчуження квартири [ADDRESS] , що встановлена договором застави від 29.08.2003 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Універсальний Банк Розвитку та Партнерства» та нею та посвідченим 29.08.2003 року Івановою С.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим №4992, та у зв`язку з цим виключити відповідний запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. 05.07.2021 року ухвалою суду відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 41). Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України, визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст. ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року №17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу чиїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні правовідносини. Судом встановлено, що 29.08.2003 року між ВАТ «Універсальний Банк Розвитку та Партнерства» (код ЄДРПОУ 20717958) та [PERSON] укладено договір застави. Предметом договору є майнова порука нерухомим майном, в якості забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором №182 від 20.08.2003 року зі всіма змінами та доповненнями до нього. Термін повернення кредиту 19.08.2004 року, кредит у розмірі 80 000 грн. Предмет іпотеки однокімнатна кватира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 29.08.2003 року [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу накладено заборону відчуження зазначеної в договорі квартири. (а.с. 12-15). Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 25.09.2000 року [PERSON] стала власником квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16-17). Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] , 18.11.2005 року зареєстрували шлюб. Прізвище дружини « [PERSON] » (а.с. 18). Судом встановлено, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридичної особи код ЄДРПОУ 20717958 Публічного акціонерного товариства «БГ БАНК», 27.04.2011 року відбулась зміна найменування юридичної особи (повного та/або скороченого). Зміна повного найменування. Зміна скороченого найменування (а.с. 19-29). Судом встановлено, що згідно відповіді Національного банку України від 19.03.2021 року, 27.03.2020 державну реєстрацію юридичної особи ПАТ «БГ БАНК» припинено в результаті ліквідації. На сьогодні Державний реєстр банків не містить відомостей щодо реєстрації НБУ банку, що став правонаступником ПАТ «БГ БАНК». Повідомлено, що кредитним договір на ім`я [PERSON] від 20.08.2003 №182 та договір застави від 29.08.2003 №б/н на ім`я [PERSON] в описах архівних справ та ліквідаційному балансі ПАТ «БГ БАНК» не зазначені та на архівне зберігання до Національного банку ліквідатором банку не передавалися. План заходів щодо затвердження процедури ліквідації ПАТ «БГ БАНК», із змінами та додатки до нього, оцінка майна, відсутня інформація по вказаних договорах (а.с. 30-32). Судом встановлено, що згідно відповіді приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Іванової С.М. від 14.05.2021 року №14/01-16 у зв`язку із ліквідацією банку (кредитора) ПАТ «БГ БАНК» та неможливістю надати докази повного виконання кредитного договору, обтяження може бути припинено лише на підставі рішення суду (а.с. 33). Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державну реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомості за адресою [ADDRESS] , зареєстровано 05.01.2005 за №1590398 реєстратором приватний нотаріус Іванова С.М. заборона на підставі договору застави, 4992, 29.08.2003 приватний нотаріус Іванова С.М., власник [PERSON] (а.с. 34). Судом встановлено, що згідно відповіді Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, всі документи неплатоспроможності ПАТ «БГ БАНК», який є правонаступником ВАТ «Універсальний Банк Розвитку та Партнерства» передані уповноваженою особою Фонду на зберігання до архіву Національного банку України. Відповідно до інформації наявної у Фонді в облікових системах ПАТ «БГ БАНК» відсутня інформація про кредитний договір №182 від 20.08.2003 та договір застави від 29.08.2003 (а.с. 38). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (ст. 598 ЦК України). Відповідно до ст.606 ЦК зобов`язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі. Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом; майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи-боржника. Як вказано в ст.3 Закону України "Про іпотеку", іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до п.11.2 договору застави, договір вступає в дію з моменту його нотаріального посвідчення і діє до моменту повного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором та/або заставодавцем за цим договором. Крім того, в п. 2.2 вказаного договору зазначено, що виконання зобов`язань, забезпечених цим договором вважається виконання боржником своїх зобов`язань, зазначених в підп.. а) д) цього договору в повному обсязі в валюті, в строк, порядку та на умовах кредитного договору. Таким чином, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх. Забезпечувальне зобов`язання (взаємні права і обов`язки) виникає між іпотекодержателем (кредитором за основним зобов`язанням) та іпотекодавцем (боржником за основним зобов`язанням). Підстави припинення іпотеки окремо визначені в статті 17 Закону України "Про іпотеку". Зміст цієї статті дає підстави для висновку, що припинення іпотеки можливе виключно з тих підстав, які передбачені цим Законом. Відповідно до ст. 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки;визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється;з інших підстав, передбачених цим Законом. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Позивачем в свою чергу не надано належних та допустимих доказів в підтвердження обставин, що могли б бути підставою для визнання недійсним кредитного договору. Враховуючи те, що у Національного банку України, який зберігає у своєму архіві всі документи неплатоспроможного ПАТ «БГ БАНК», відсутня інформація про кредитний договір від 20.08.2003 №182 та договір застави від 29.08.2003 №б/н на ім`я [PERSON] , інших доказів, які свідчили б про не припинення зобов`язання по договору кредиту та застави до суду надано не було, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі ст.ст. 509, 590, 606 ЦК України, Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: approved