Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати відповідачів [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі, що розташована по [ADDRESS], зі зняттям з реєстрації місця проживання. Обгрунтовують вимоги таким. Квартира [ADDRESS] є власністю територіальної громади в особі Дружківської міської ради та перебуває на балансі комунального підприємства "Комсервіс" Дружківської міської ради. Правом користування квартирою володіють відповідачі [PERSON], які не проживають в квартирі більше року. Тому відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України можуть бути визнанні такими, що втратили право користування квартирою. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги. Пояснила, що відповідачі є наймачами квартири, але з 2002року в квартирі не проживають. За квартирою рахуються борги за послуги з теплопостачання, водопостачання, газопостачання. З яких причин вони покинули квартири , встановити не є можливим, оскільки ніякого зв"язку з квартирою не підтримують. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з"явилися. До суду надані судові повістки з позначкою житлової організації про неможливість вручити повістки відповідачам через їх відсутність за місцем реєстрації. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] є сином [PERSON] і зареєстрований в квартирі як член його сім"ї, що підтверджується поквартирною карткою (а.с.49-51). Зазначена квартира є власністю Дружківської міської ради та перебуває на балансі КП "Комсервіс" (а.с.18-19). Адресною довідкою підтверджується реєстрація відповідачів в спірній квартирі: [PERSON] - з 01.10.1990року, [PERSON] - з 22.12.2000року. (а.с.26 -27). Фактично відповідачі в квартирі не проживають більш ніж 6 місяців, комунальні послуги не сплачують, що підтверджується поясненнями свідка [PERSON], актом обстеження квартири від 10.05.2016року, довідками ОКП "Донецьктеплокомуненерго", КП "Компанія "Вода Донбасу" ТВУВКГ, Краматорського управління по газопостачанню та газифікації. (а.с.9,10,12). Свідок [PERSON] пояснила в судовому засіданні, що вона проживає в квартирі 122, по сусідству з квартирою [ADDRESS], з 2002року. За весь час проживання вона ніколи не бачила , щоб в квартирі 117 хтось проживав. Був період, що квартиру винаймав молодий чоловік, але це було давно і дуже короткий час. Майже 7 років квартира стоїть пуста і закрита. Відповідно до акту обстеження від 10 травня 2016року, комісією у складі інженера та техніка КП "Комсервіс" було обстежено квартиру [ADDRESS], і встановлено, що громадяни [PERSON], та [PERSON] не проживають в квартирі більше року (а.с.8). Суд вважає, що відповідачі не проживають в квартирі позивача більше ніж 6 місяців, без поважних причин, а тому згідно ст. 71 ЖК України, відповідачі втратили право користування житловим приміщенням в зазначеній квартирі. Що стосується вимог позивача про зняття відповідачів з реєстрації місця проживання, суд вважає, що такі вимоги не підлягають задоволенню. Так, згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно зі ст. 6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Статтею 7 цього ж Закону встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов"язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Таким чином, виходячи зі змісту зазначених норм закону, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відповідно є підставою для зняття цієї особи з реєстрації відповідним органом.

Outcome: partial