Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

02.05.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Михайлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області (третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Реєстраційна служба Шаргородського РУЮ) про встановлення юридичного факту та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] померла [PERSON], яка по день смерті постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS], спадкоємцем за заповітом якої є вона - [PERSON] Спадщину позивачка прийняла у встановлені законом терміни, оскільки протягом шести місяців після смерті [PERSON] подала заяву до Шаргородської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини та частково її оформила. До складу спадкового майна входить, в тому числі і житловий будинок по [ADDRESS], який належав на праві власності [PERSON], яка померла [INFO], спадкоємцем після смерті якої була [PERSON], яка прийняла спадщину, але не встигла оформити спадщину, і у зв'язку зі смертю, яка сталася [INFO]. В ході підготовки матеріалів для оформлення спадщини на житловий будинок та господарські будівлі встановлено, що правовстановлюючий документ на спадковий будинок відсутній. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями державним нотаріусом було відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом і рекомендовано звернутися до суду. Позивач просить встановити факт належності [PERSON], яка померла [INFO] житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] та визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно, яке складається із житлового будинку, позначеного в плані під літерою "А" загальною площею 40,5 м.кв, в тому числі житловою площею - 19,5 м.кв., з ганком «а», літньою кухнею «Б», підвалом «Б1», входом в підвал «б» та огорожею «1-3», загальною вартістю 72469 грн., що знаходяться по [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача Михайлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області в судове засідання не з'явився. Від в.о. сільського голови Савіцької А.Л. надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, щодо задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечують (а.с.42). Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Реєстраційної служби Шаргородського РУЮ в судове засідання не з'явився. Від начальника реєстраційної служби Шаргородського РУЮ Залокоцької В.Д. надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника Служби, щодо задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує ( а.с.35). Вирішуючи спір суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] в [ADDRESS] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконкомом Михайлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області 04.11.2013 року (а.с.7). [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS], що підтверджується довідкою Михайлівської сільської ради № 419 від 19.03.2015 року (а.с.28) та погосподарською книгою на 2011 - 2015 рр. оглянутими в судовому засіданні. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Спадкоємцем за заповітом майна померлої [PERSON] є [PERSON], [INFO] (а.с.8). Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконкому Михайлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області 20.09.2013 року за реєстром № 103 [PERSON] заповіла усе своє майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом буле мати право [PERSON] (а.с.8). На день смерті [PERSON] вказаний заповіт не змінено і не відмінено (а.с.8). Позивач [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняла, що підтверджується копією спадкової справи № 606/14, оглянутою в судовому засіданні. До складу спадщини після смерті [PERSON] входить, в тому числі і житловий будинок по [ADDRESS], який належав на праві власності [PERSON], яка померла [INFO], спадкоємцем після смерті якої була [PERSON], яка прийняла спадщину, але не встигла оформити спадкових прав, у зв'язку зі смертю. В ході підготовки матеріалів для оформлення спадщини за заповітом з'ясувалося, що спадкодавцем не був отриманий правовстановлюючий документ на житловий будинок з господарськими будівлями, у зв'язку з чим позивач [PERSON] не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Із оглянутого в судовому засіданні технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок по [ADDRESS] вбачається, що свідоцтво про право власності на домоволодіння в матеріалах технічного паспорту відсутнє (а.с.10-12). Відповідно до довідки виконкому Михайлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 530 від 26.04.2013 року свідоцтво про право власності на домоволодіння по [ADDRESS], що знаходиться в [ADDRESS] не видавалося ( а.с.22). Як вбачається із довідки КП "Могилів - Подільське МБТІ" за № 106 від 06.06.2013 року право власності на домоволодіння по [ADDRESS], що знаходиться в [ADDRESS] не реєструвалося ( а.с.23). Відповідно до рішення 12-ої сесії 21 скликання Михайлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 29.12.1997 року [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку в розмірі 0,52 га по [ADDRESS] в [ADDRESS] (а.с.44). На зазначеній земельній ділянці знаходиться спадковий будинок. Державним нотаріусом Шаргородської державної нотаріальної контори Масилюк Р.М. 11.12.2014 року винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] через відсутність правовстановлюючого документу на вказане спадкове майно (а.с.24). Із висновку СПД [PERSON] від 18.03.2015 року про технічний стан та оцінку будинку за [ADDRESS] вбачається, що спадкове домоволодіння складається з житлового будинку саманного, 1960 року забудови загальною площею 40,5 м.кв, в тому числі житловою площею - 19,5 м.кв., ганку «а», літньої кухні «Б», підвалу «Б1», входу в підвал «б» та огорожі «1-3». Загальний стан будівлі задовільний. Загальна вартість вказаного нерухомого майна становить 72469 грн. (а.с. 27). Таким чином, факт належності [PERSON] на праві власності житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] підтверджений вище зазначеними письмовими доказами, дослідженими судом і має для позивача [PERSON] юридичне значення, від його встановлення залежить реалізація її права на отримання спадщини після смерті [PERSON], яка сталася [INFO] і іншого порядку його встановлення не має. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При вирішенні даного спору суд враховує норми цивільного законодавства, які діяли на час виникнення права у [PERSON] на нерухоме майно, зокрема зміну редакції ч.4 ст.331 і ч.4 ст.334 ЦК України та інших норм цивільного законодавства, положення ЦК України 1963 року, Законом У країни " Про власність", ЗУ від 07.12.1990 року " Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування" ЗУ від 25.12.1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 року № 105 " Про порядок обліку житлового фонду в Українські РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими ЦСУ СРСР 13.04.1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5 - 24. За змістом зазначених нормативних актів питання узаконення будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги відносилось до компетенції місцевих рад, а виникнення права власності на житлові будинки не залежало від державної реєстрації цього права. Відповідно до п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом МЮ Української РСР від 31.10.1975 року за № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року, і записи в них визнавалися в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на нерухому та рухоме майно. Згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селищах міського типу УРСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства УРСР 31.01.1966 року, погодженої з заступником Голови Верховного Суду УРСР 15.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року за № 56 вбачається, що державній реєстрації підлягали лише будинки та домоволодіння в межах міст і селищ міського типу. Будинки та домоволодіння в селах державній реєстрації не підлягали. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11.03. 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалося рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Рішенням виконавчого комітету Шаргородської районної ради народних депутатів Вінницької області від 22.10.1987 року № 244 "Про забезпечення державного обліку житлового фонду в селах району" та рішення виконавчого комітету Шаргородської районної ради народних депутатів Вінницької області від 20.06.1991 року № 102 " Про доповнення до рішення райвиконкому № 244 від 22.10.1987 року зобов'язано виконкоми сільських рад забезпечити проведення первинного обліку житлового фонду громадян, що мають житлові будинки на праві особистої власності в селах району. На час проведення інвентаризації житлового фонду в селах Шаргородського району Вінницької області [PERSON] була головою колгоспного двору (особовий рахунок [NUMBER]), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] і до складу якого входить житловий будинок, 1960 року забудови з господарськими прибудовами, що підтверджується даними погосподарської книги за 1986 -1990 рр (а.с.46-48). Вона ж залишалася головою вказаного двору на час відкриття спадщини - після смерті [INFO] [PERSON] (а.с.7), що підтверджується даними облікової картки Михайлівської сільської ради об'єкта погосподарського обліку на 2011 - 2015 роки - домогосподарства номер [ADDRESS]. Відповідно до довідки Михайлівської сільської ради № 419 від 19.03.2015 року (а.с.28) та погосподарських книг, оглянутих в судовому засіданні у спадковому будинку [ADDRESS] постійно до дня смерті [INFO] проживала і була зареєстрована [PERSON] Факт належності [PERSON] на праві власності житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] в [ADDRESS] підтверджений вище зазначеними доказами, перевіреними і дослідженими судом, має для позивача [PERSON] юридичне значення, від його встановлення залежить реалізація її права на отримання спадщини після смерті [PERSON], яка сталася [INFO]. Позивачем [PERSON] надані суду докази про відсутність можливості одержання чи відновлення правовстановлюючого документу на спадкове майно, зокрема відмову Михайлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області у видачі свідоцтва про право власності, відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, технічний паспорт на житловий будинок, в якому відсутній правовстановлюючий документ. Таким чином, на день смерті [PERSON] її право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] в [ADDRESS] було набуто та посвідчено у порядку, передбаченому діючим на той час законодавством, а тому зазначений житловий будинок з господарськими будівлями входить до складу спадщини після смерті [PERSON] Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно і регулюються ст.ст. 13,41,55 Конституції України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 328, 1216,1217, 1218,1220, 1223,1268 ЦК України. Відповідно до ст.13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Згідно з ст.ст. 41, 55 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються законом. Кожен має право будь - якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом… Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). За правилами ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). В силу ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Умовою для переходу в порядку спадкування прав власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку. Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України позивач [PERSON] прийняла спадщину, отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, що підтверджується спадковою справою № 606/14 до майна померлої [INFO] [PERSON], оглянутою в судовому засіданні. Так, 18.11.2014 року державним нотаріусом Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області Масилюк Р.М. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошові вклади з нарахованими відсотками та компенсацією, що зберігаються в Шаргородському ТВБВ 10001/041 АТ «Ощадбанк» по філії №2914/014 на особовому рахунку [NUMBER], які належали спадкодавцю [PERSON] За вказаних обставин суд приходить до висновку, що право [PERSON] на отримання у власність спадкового майна порушено і підлягає судовому захисту.

Outcome: approved