Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], яка діє в інтересах своєї неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] , треті особи: Дарницький районний відділ Державної міграційної служби України, Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про визнання втратившим право користування житловим приміщенням та усунення перешкод у користуванні житлом шляхом зняття з реєстрації Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності ВТР № 468974 від 29.01. 2014 року ( а.с. 48) в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідачки [PERSON] , який діє на підставі угоди про надання правової допомоги від 17.02. 2014 року ( а.с. 57 ) позовні вимоги визнав не заперечував проти їх задоволення, надавши письмову заяву про визнання позову, яка зареєстрована в загальній канцелярії за вх. № 15546 від 03.04. 2014 року . Представник відповідача ВГІРФО Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві, в судове засідання не з'явився, до суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи без їх участі ( а.с. 68). Представник третьої особи Служби у справах дітей Дарницького району м. Києва в судове засідання не на з'явився, проте на адресу суду надіслав письмові пояснення по справі в яких просили суд, винести рішення відповідно до діючого законодавства ( а.с.70). Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Визнання відповідачем позовних вимог прийнято судом. Заслухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи у їх сукупності , оцінивши наявні у справі докази, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. У період із 28.01.2011 року по 18.03.2013 рік позивач перебував у офіційному шлюбі із відповідачкою [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про одруження та свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с. 17, 21). [PERSON], [INFO] від імені та в інтересах якої діє [PERSON] була зареєстрована у кварти рі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру серія КВ № 73658 від 26 липня 2002 року ( а.с. 6-7). Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18.03. 2013 року позовні вимоги [PERSON] задоволені та виключено відомості про нього, як про батька [PERSON] з актового запису № 2740 про народження [INFO] року [PERSON], вчиненого 16 серпня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві ( а.с. 19-21). Згідно з довідкою відділу реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві № 4568/02-25 від 02. 11. 2013 року позивач не є батьком [PERSON] ( а.с.22). Як встановлено з рішення суду про розірвання шлюбу, сторони разом не проживали більше одного року, а малолітня донька [PERSON] проживала постійно з матір"ю, що підтверджується договором оренди квартири від 18 травня 2012 року та договором оренди квартири від 01.01. 2013 року ( а.с. 23-24; 25), а також тим, що під час розгляду Деснянським районним судом м. Києва справи про виключення відомостей як про батька [PERSON], представником [PERSON] зазначалось, що починаючи з 18 травня 2012 року [PERSON] разом з донькою [PERSON] проживає окремо від позивача в орендованій квартирі. Відповідно до п.4 ст. 26 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків ( усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров"я, в якому вона проживає. Відповідно до абзацу 1 п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04. 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Жи тлового кодексу України" питання не урегульовані житловим законодавством регламентуються нормами цивільного законодавства. Згідно вимог ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім"ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Частиною 2 ст.405 ЦК України передбачено, що у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 158 ЖК України наймач користується жилим приміщенням у будинку ( квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого прниміщення. Судом встановлено, що [PERSON] разом з своє малолітньою донькою [PERSON] з 18 травня 2012 року у спірній квартирі не проживає, за комунальні послуги не сплачує, не несе інших витрнат по утриманню житла . За таких обставин права власника є порушеними. За таких обставин, коли права власника порушені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень ї прав, в даному випадку у спосіб визначений чинним законодавством шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. А враховуючи той факт, що в судовому засіданні доведено, що відповідачка тривалий час не проживає в спірній квартирі понад строки, встановлені законом і її відсутність понад встановлений законом строк не обумовлена поважними причинами, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому необхідно визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловою площею у [ADDRESS] . Разом з тим, відповідно до частини першої ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісного відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Крім того, в порядку ст.217 Цивільного процесуального кодексу України, суд задовольняючи позов, в порядку виконання рішення суду покладає виконання цього рішення в частині зняття [PERSON], [INFO], з реєстраційного обліку на Відділ громадянства та реєстрації фізичних осіб Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві. А тому, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: partial