Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Барського районного суду Вінницької області з даним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 09.07.2021 за допомогою Єдиного порталу державних послуг "Дія" дізнався про те, що відносно нього відкрито виконавче провадження Барським районним відділом державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження, вважає, що виконавчий напис, вчинений 27.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. № 22685, про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром маркет" заборгованості за кредитним договором № 421177-BUD/2013-OB від 02.10.2013, виданий з порушенням вимог чинного законодавства України. Зазначив, що між ним та ПАТ "Банк "Київська Русь" був підписаний Договір приєднання до Умов надання банківських кредитних продуктів № 421177-BUD/2013-OB від 02.10.2013, позивач належним чином виконував свої зобов`язання за договором. Останній платіж з метою виконання кредитних зобов`язань позивачем було здійснено 29.05.2015, потім відділення банку ПАТ "Банк "Київська Русь" у місті Бар припинило свою діяльність, будь-яких повідомлень від ПАТ "Банк "Київська Русь" щодо залишку заборгованості, подальшого виконання зобов`язань, на який рахунок та через який банк необхідно здійснювати погашення кредиту позивач не отримував. З моменту здійснення останнього платежу минуло більше шести років. Як вбачається з виконавчого напису, запропоновано стягнути з позивача кошти у сумі 3393,70 грн на користь ТОВ "Фінпром маркет", якому ТОВ "Фінансова компанія управління активами" відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 18102020-ФК від 18.10.2020, якому в свою чергу ТОВ "Фінансова компанія "Сіті фінанс" відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 1/р від 15.10.2020, якому ПАТ "Банк "Київська Русь" на підставі Договору факторингу № UA-EA-2018-06-22-000031-b від 09.08.2018 відступило право вимоги за кредитним договором № 421177-BUD/2013-OB від 02.10.2013, який був укладений між позивачем та ПАТ "Банк "Київська Русь". Із зазначеного вбачається, що було укладено три договори факторингу, про жоден з яких позивачу належним чином сповіщено не було. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.07.2021, з позивача до стягнення підлягають кошти у сумі 3393,70 грн на підставі виконавчого напису № 22685 від 27.04.2021. Крім того, винесено постанову про стягнення з позивача виконавчого збору у сумі 339 грн 37 коп. та витрат виконавчого провадження у сумі 170 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис № 22685 від 27.04.2021, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., вчинений з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріуса, - на підставі документів, наданих відповідачем третій особі разом із заявою про вчинення виконавчого напису, не можна встановити безспірність вимог відповідача до позивача. Просив визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича № 22685 від 27.04.2021 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром маркет" заборгованості за кредитним договором № 421177-BUD/2013-OB від 02.10.2013 таким, що не підлягає виконанню. 25.08.2021 ухвалою Барського районного суду Вінницької області за заявою позивача було забезпечено позов та зупинено стягнення за виконавчим провадженням з виконання вказаного вище виконавчого напису нотаріуса. У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти заяви відповідача про визнання позовних вимог. Одночасно заперечує проти поданого клопотання про врегулювання спору за участі судді, оскільки ті умови, які зазначені відповідачем виходить за межі позовних вимог. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром маркет" у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. 21.09.2021 до суду від директора ТОВ "Фінпром маркет" Яворського Р.І. надійшло клопотання про врегулювання спору за участі судді та заява про визнання позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про його дату, час та місце. З огляду на положення ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим провести засідання за відсутності сторін, ураховуючи, що вони скористалися своїми процесуальними правами, а неявка третьої особи не перешкоджає розгляду справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Вирішуючи клопотання про врегулювання спору за участі судді, суд виходить з положень ст. 201 ЦПК України, відповідно до яких врегулювання спору за участю судді проводиться за згодою сторін до початку розгляду справи по суті. Однак, позивач подав заяву, у якій заперечив проти поданого клопотання про врегулювання спору за участю судді. Тому, ураховуючи відсутність спільної згоди обох сторін на врегулювання спору за участю судді, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про врегулювання спору за участю судді. Згідно з положеннями ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи заяви позивача, представника відповідача, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 27.04.2021 на підставі ст. 87 Закону України "Про нотаріат", пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, вчинив виконавчий напис № 22685, відповідно до якого запропоновано стягнути з боржника [PERSON] на користь стягувача ТОВ "Фінпром маркет" заборгованість за кредитним договором № 421177-BUD/2013-OB від 02.10.2013. Сума, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, 3343,70 грн - заборгованість за тілом кредиту та 50 грн - плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом. Наведене підтверджується даними копії вказаного виконавчого напису. Згідно з даними копії постанови старшого державного виконавця Барського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Каліцинського А.О. про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 65955151 від 08.07.2021, було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 22685 від 27.04.2021. Крім того, державним виконавцем були винесені постанови про стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюють такі норми права. Згідно зі ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Згідно зі ст. 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 3 глави 16 наказу Міністерства юстиції України №м 296/5 від 22.02.2012 "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. 26.11.2014 до постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" були внесені зміни, за якими було доповнено вказаний перелік розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Зазначені зміни внесені постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині доповнення пунктом 2, який стосувався стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду № 826/20084/14 від 22.02.2017 залишено без змін. У зв`язку з визнанням судом незаконними норм Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, якими було доповнено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, положеннями про кредитні договори, станом на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису (06.03.2020) постанова Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 діяла в редакції, яка не передбачала права нотаріуса вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору. Станом на 06.03.2020 постанова Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 передбачала вчинення виконавчих написів лише на підставі нотаріально посвідченого договору. Кредитний договір № 421177-BUD/2013-OB від 02.10.2013, що став підставою для вчинення виконавчого напису нотаріусом, не був посвідчений нотаріально, що свідчить про недотримання умов вчинення виконавчого напису. Суд ураховує аналогічні правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц і від 15.04.2020 у справі № 158/2157/17. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, з огляду на визнання позову відповідачем, 50 відсотків судового збору, що сплачений позивачем, слід повернути останньому з державного бюджету, а інші 50 відсотків судового збору - слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved