Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей Хмільницької РДА про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивований тим, що відповідач є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка після смерті матері проживає разом із сестрою - позивачем у справі та бабусею. Позивач зазначає, що дитина перебуває на утриманні бабусі, а відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, зокрема не цікавиться здоров`ям, способом життя, інтересами та соціально-побутовими питання своєї доньки, не приймає участі у її вихованні, не надає коштів на утримання, не купує продукти харчування, одяг, канцелярські товари для навчання, а також байдуже ставиться до її розвитку. За таких обставин, з посиланням на ст.ст. 164, 165, 166, 180 СК України просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від подання позовної заяви до досягнення донькою повноліття. Ухвалою суду від 25.08.2020 у даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 27.10.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 25.11.2020 до суду від відповідача надійшли письмові пояснення узагальнені доводи котрих зводяться до того, що відповідач, незважаючи на важкий матеріальний стан та хворобу не ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно доньки, зокрема оформив пенсію по втраті годувальника та виплати, які він отримує по догляду за хворою матір`ю, при цьому банківську картку, на яку надходять ці виплати він передав бабусі [PERSON] - [PERSON] . Крім того, відповідач надає матеріальну допомогу на утримання доньки, купує їй одяг, канцелярське приладдя, придбав мобільний телефон, щомісячно поповнює рахунок доньки та спілкується з нею телефоном. Відповідач бажає спілкуватися з донькою та приймати участь у її вихованні, однак забрати доньку на проживання до себе не має можливості, оскільки в будинку не створено належних умов для проживання дитини, а також у зв`язку з тим, що він здійснює догляд за хворою матір`ю, яка самостійно не пересувається. При цьому відповідач зазначає, що позивач в силу ст. 165 СК України не наділена правом на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, оскільки позивач та малолітня [PERSON] проживають в сім`ї бабусі - [PERSON] . За таких обставин відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позов. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні заперечили проти задоволення позову. Представник третьої особи в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову та підтримала висновок органу опіки та піклування Хмільницької РДА № 328 від 02.12.2020 про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, думку дитини, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (копія на а.с. 8), свідоцтва про народження серії [NUMBER] (копія на а.с. 9), свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (копія на а.с. 10), а також свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (копія на а.с. 11) встановлено, що [PERSON] є батьком, померла [INFO] [PERSON] матір`ю, а позивач - [PERSON] сестрою [PERSON] , [INFO] . Малолітня [PERSON] , [INFO] зареєстрована та проживає разом із бабою [PERSON] , [INFO] , сестрою [PERSON] , [INFO] , братом [PERSON] , [INFO] , братом [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12, 14). [PERSON] , [INFO] перебуває на утриманні бабусі [PERSON] (а.с. 17). Вихованням [PERSON] , [INFO] займається бабуся та сестра [PERSON] , [INFO] . Батько участі у вихованні дитини не приймає, здоров`ям доньки не цікавиться ( копії на а.с. 13, 15, 16, 18). Відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Будинок газифікований, інших зручностей в будинку не має. Мати відповідача хворіє та не ходить. За місцем проживання відповідач характеризується посередньо (а.с. 71, 72). Відповідно до довідки КНП "Хмільницька ЦРЛ" Хмільницької районної ради від 21.09.2020 (а.с. 73), а також виписок із медичної карти хворого (а.с. 74, 75) встановлено, що відповідач хворіє та потребує лікування. З довідки Управління соціального захисту населення Хмільницької РДА № 01-20-2223 від 09.2020 (копія на а.с. 70), а також виписки по картковому рахунку відповідача (а.с. 76-82) встановлено, що відповідач перебуває на обліку та отримує матеріальну допомогу за надання соціальних послуг громадянам похилого віку. Банківська картка на яку надходять виплати знаходиться у [PERSON] (а.с. 17). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Хмільницької РДА № 288 від 15.10.2020 орган опіки та піклування Хмільницької РДА просить прийняти рішення у справі на розсуд суду відповідно до наявних у справі матеріалів. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Хмільницької РДА № 328 від 02.12.2020 позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно доньки [PERSON] , [INFO] є недоцільним. Вирішуючи даний спір суд керується наступними нормами. Відповідно Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789 ХІІ) (далі - Конвенція) дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Згідно ч. 1 ст. 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (ч. 1 ст. 18 Конвенції). За змістом ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В абзаці 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей (ч.ч. 1, 4 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства"). Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 57, 58, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Приймаючи до уваги встановлені обставини, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд, з урахуванням висновку органу опіки та піклування Хмільницької РДА № 328 від 02.12.2020, дійшов висновку, що факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків щодо доньки [PERSON] , [INFO] не знайшов свого підтвердження, відтак позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки є недоцільним та не відповідатиме інтересам дитини. Зокрема, судом встановлено, що [PERSON] передав банківську карту на яку надходять пенсійні виплати в користування бубусі [PERSON] - [PERSON] , випискою по картковому рахунку (копія на а.с. 76-82), довідкою (а.с. 17), що також не заперечується сторонами, підтверджено користування вказаною карткою, зняття готівки на потреби [PERSON] . Свідки [PERSON] , [PERSON] повідомили, що [PERSON] бажає спілкуватися з [PERSON] , однак її рідня заперечує цьому, також свідкам відомо, що [PERSON] приходила до [PERSON] в будинок, в якому він проживає. [PERSON] приходив до школи на батьківські збори, сплачував аліменти, надавав частину паю, перераховував кошти на її мобільний телефон, сестра [PERSON] купувала одяг для [PERSON] , а також купили їй мобільний телефон, в магазині він оплачував вартість продуктів, які постійно брала [PERSON] . [PERSON] близько 5 років доглядає за хворою матір`ю, яка потребує сторонньої допомоги. Свідки [PERSON] , [PERSON] повідомили, що приїздять до брата [PERSON] в с. Кропивна та допомагають доглядати за хворою матір`ю. [PERSON] постійно дає гроші на придбання для [PERSON] одягу, канцелярського приладдя, мобільного телефона, в магазині оплачує вартість продуктів які бере [PERSON] . Відносини [PERSON] та його доньки [PERSON] нормальні, він відвідував батьківські збори в школі, говорив що допомагає та бажає допомагати [PERSON] , телефонує до неї. Свідок [PERSON] повідомила, що [PERSON] інколи приходить до батька [PERSON] , бачила їх в магазині, [PERSON] приходив на батьківські збори в школу, однак був в стані алкогольного сп`яніння. Свідки [PERSON] , [PERSON] повідомили, що [PERSON] не цікавиться донькою, телефонує до неї та кричить, не спілкується, один раз завозив її в лікарню, нічого не допомагає. Вихованням, навчанням та утримання [PERSON] займаються позивач та [PERSON] . [PERSON] в суді зазначила, що відносини з батьком нормальні, однак не бажає з ним спілкуватися, підтвердила що він купував їй речі, возив її в лікарню, коли вона хворіла. Як з письмових доказів, так і з показань свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] встановлено, що відповідач відвідував батьківські збори в школі, спілкується з донькою, сплачував аліменти, купує їй продукти харчування, одяг, канцелярські товари, телефон, возив її до лікарні, бажає спілкуватися з дньокою та допомагати їй в подальшому. Вказане підтверджує доводи відповідача, що він не ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а тому відсутні підстави для позбавлення його батьківських прав, що є виключною мірою. Також суд враховує, що статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Вказана норма права є спеціальною, а визначений нею перелік осіб, які мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. Аналогічна позиція викладена у постанові ВС/КЦС у справі № 755/16874/17 від 18.12.2019. Судом встановлено, що малолітня [PERSON] , [INFO] , а також позивач, яка є її сестрою проживають в сім`ї [PERSON] , знаходяться на вихованні та утриманні останньої (а.с. 12, 17). Позивачем не доведено обставин, відповідно до яких вона займається вихованням та утримання [PERSON] і відповідно входить до переліку осіб, визначених в ст. 165 СК України. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини суд, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову щодо позбавлення відповідача батьківських прав, а також стягнення аліментів на дитину, що буде відповідати інтересам [PERSON] . На підставі ст.ст. 7, 19, 150, 155, 164, 165 СК України,

Outcome: dismissed