Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

[PERSON] в інтересах Фермерського господарства «Сонячне» 07.08.2018 року звернувся до суду з позовною заявою до Селянського (фермерського) господарства «Артур» та [PERSON] про визнання договору оренди землі недійсним. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23 грудня 2010 року між Фермерським господарством «Сонячне» та [PERSON] було укладено договір оренди, належної останньому земельної ділянки за кадастровим номером 3521486300:02:000:0009, площею 6,10 га. призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Роздольської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області. Зазначений договір 23 грудня 2010 року посвідчений приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №2459. Відповідно до акту приймання передачі від 23 грудня 2010 року земельна ділянка, що була предметом вищезазначеного договору, передана [PERSON] позивачу із зазначенням меж земельної ділянки в натурі на місцевості. Відповідно до витягу з державного реєстру правочинів №9426987 від 23.12.2010 року договір зареєстровано в державному реєстрі правочинів. Представник позивача зазначає, що позивач з моменту укладення договору та по даний час користувався зазначеною земельною ділянкою та належним чином сплачував орендну плату за договором, однак 14.02.2018 року позивачу стало відомо про те, що 19.01.2018 року [PERSON] уклав ще один договір оренди землі з іншою особою, а саме: СФГ «Артур», відповідно до якого передав в оренду останньому земельну ділянку, яка перебуває в оренді у позивача. На підставі вказаного договору державним реєстратором Голованівської селищної ради Кіровоградської області [PERSON], було винесено рішення №39413608 від 30.01.2018 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було вчинено запис про реєстрацію іншого речового права на зазначену земельну ділянку за СФГ «Артур» строком на 10 років. Оскільки на одну і ту саму земельну ділянку оформлені документи, які підтверджують право оренди і надають субєктам право приступати до обробки земельної ділянки та отримувати з неї врожай, укладений між відповідачами договір оренди землі порушує право позивача та суперечить вимогам законодавства, а тому укладений між відповідачами договір оренди землі від 19.01.2018 року слід визнати недійсним. Враховуючи вищезазначене є доведеним факт існування одночасно двох правочинів щодо одного і того ж предмету (земельної ділянки) за договором, що суперечить законодавству України та унеможливлює використання однієї і тієї ж самої ділянки двома орендарями за двома договорами одночасно. Враховуючи зазначені обставини, посилаючись на ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), представник позивача просить визнати недійсним договір оренди землі, укладений 19 січня 2018 року між [PERSON] та СФГ «Артур», який зареєстрований державним реєстратором Голованівської селищної ради Кіровоградської області [PERSON] 30.01.2018 року за №39413608. Ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 20.08.2018 року в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. 20 серпня 2018 року за клопотанням представника позивача судом було постановлено ухвалу про витребування доказів, якою у відповідачів витребувано оригінали або належним чином завірені копії оспорюваного договору оренди земельної ділянки, на виконання якої, представниками відповідачів разом з відзивами надано витребувані копії договору. Ухвалою суду від 10.09.2018 року судом продовжено на тридцять днів строк підготовчого провадження. Представник відповідача СФГ "Артур" [PERSON] 11.10.2018 року подав до суду відзив на позов, в якому заперечив проти позову у повному обсязі, зазначив, що 23.12.2010 року між позивачем та [PERSON] було підписано договір оренди землі, який посвідчено приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] Згідно пунктів 48-49 цього договору, останній набуває чинності після його підписання сторонами, нотаріального посвідчення та державної реєстрації, тобто такий договір підлягав реєстрації у Голованівському районному відділі Кіровоградської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", однак в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі запису інформація про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 3521486300:02:000:0009, який було підписано 23.12.2010 року між позивачем та [PERSON], відсутня. Голова ФГ "Сонячне" із заявою про внесення відомостей до поземельної книги на земельну ділянку чи до Державного земельного кадастру у зв'язку з підписанням договору з [PERSON] не звертався, а тому такий договір не є укладеним. На час укладення відповідачами спірного договору оренди земельної ділянки право позивача не було та не є на даний час порушеним, право оренди земельної ділянки було зареєстровано лише один раз, саме за договором, укладеним 19.01.2018 року між відповідачами. Під час реєстрації спірного договору, будь-яких порушень державним реєстратором допущено не було. Представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову та стягнути з позивача на користь СФГ "Артур" судові витрати у розмірі 2000 грн. (а.с. 65-72). Представник відповідача [PERSON] [PERSON] 11.10.2018 року подала до суду відзив на позов, в якому заперечила проти позову у повному обсязі, зазначила, що 23.12.2010 року між позивачем та [PERSON] було підписано договір оренди землі, який посвідчено приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] Згідно пунктів 48-49 цього договору, останній набуває чинності після його підписання сторонами, нотаріального посвідчення та державної реєстрації, тобто такий договір підлягав реєстрації у Голованівському районному відділі Кіровоградської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", однак в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі запису інформація про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 3521486300:02:000:0009, який було підписано 23.12.2010 року між позивачем та [PERSON], відсутня. Голова ФГ "Сонячне" із заявою про внесення відомостей до поземельної книги на земельну ділянку чи до Державного земельного кадастру у зв'язку з підписанням договору з [PERSON] не звертався, а тому такий договір не є укладеним. На час укладення відповідачами спірного договору оренди земельної ділянки право позивача не було та не є на даний час порушеним, право оренди земельної ділянки було зареєстровано лише один раз, саме за договором, укладеним 19.01.2018 року між відповідачами. Під час реєстрації спірного договору, будь-яких порушень державним реєстратором допущено не було. Представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову та стягнути з позивача на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 5000 грн. (а.с. 106-113). 26 жовтня 2018 року проведено підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача СФГ "Артур" [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність та відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність та відмовити в задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві. Враховуючи норми ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання правочину недійсним. Згідно положень ст. 41 Конституції України\~\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, а відповідно до ч.1\~ст. 78 Земельного кодексу України (далі - ЗК України)\~право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.П Пунктом другим частини першої ст. 3\~ЦК України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 1 та ч. 2 ст. 321 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 13\~ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом на підставі наданих сторонами доказів встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 6,0999 га. з кадастровим номером 3521486300:02:000:0009, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Роздольської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР №037326 (а.с. 11). Відповідно до даних програмного забезпечення Державного земельного кадастру, відомості про земельну ділянку внесені до Державного земельного кадастру площею 6,0999 га. та присвоєно кадастровий номер 3521486300:02:000:0009, який відповідає вищевказаному Державному акту, що підтверджується копією листа Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (а.с. 87). Наявним у справі копією договору оренди землі та копією витягу з Державного реєстру правочинів підтверджується, що 23 грудня 2010 року між [PERSON] та ФГ «Сонячне» був підписаний договір оренди земельної ділянки з кадастровий номер 3521486300:02:000:0009, посвідчений приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №2459 (а.с. 4-9). Відповідно до п. 33 договору оренди землі від 23.12.2010 року, орендар має право приступити до використання земельної ділянки після державної реєстрації договору оренди. Згідно пунктів 48-49 договору оренди землі від 23.12.2010 року, цей договір набуває чинності після його підписання сторонами, нотаріального посвідчення та державної реєстрації у Голованівському районному відділі Кіровоградської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру». Зміст ст.ст. 18, 20 Закону України «Про оренду землі» сторонам під час підписання договору оренди землі нотаріусом розяснено. Порядок та умови реєстрації договорів оренди на час підписання договору оренди землі від 23.12.2010 року між позивачем та [PERSON] визначались ЦК України, ЗК України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», Тимчасовим порядком ведення державного реєстру земель, затвердженим наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 02.07.2003 року за №174, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.07.2003 року за №641/7962, а також Порядком державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 року за № 2073. Так, відповідно до ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин\~є вчиненим\~з моменту його державної реєстрації. У відповідності до ст. 182 ЦК України (у редакції, чинній на час підписання договору оренди землі від 23.12.2010 року), право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Частиною 1 ст. 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час підписання договору оренди землі від 23.12.2010 року) було передбачено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час підписання договору оренди землі від 23.12.2010 року), визначалось, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Отже, учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоді встановленої форми. Разом із цим, цивільні права та обовязки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення учасників при укладенні договору від 23.12.2010 року, набуваються після відповідної державної реєстрації. Волевиявлення є важливими чинником, без якого неможливе вчинення правочину, що узгоджується зі свободою договору, установленою ст.627 ЦК. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, в якому фіксуються правові наслідки. Реєстрація договору є адміністративним актом, тобто елементом зовнішнім щодо договору. За змістом ч. 3 ст. 640 ЦК України (в редакції, що діяла до 01.01.2013 року)\~передбачалось, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Договір оренди землі, підписаний між [PERSON] та позивачем підлягав державній реєстрації в Голованівському районному відділі Кіровоградської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру». Порядок ведення документів, які були на час підписання договору оренди землі складовою державного реєстру земель, регулювалися Постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року №1021 «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі». Представником позивача з метою підтвердження державної реєстрації договору оренди землі від 23 грудня 2010 року, укладеного між [PERSON] та позивачем надано витяг з Державного реєстру правочинів. Відповідно до положень ч. 2 ст. 78, ст. 79\~ЦПК України,\~ обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно вимог статті 89 ЦПК України, суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд, надавши оцінку наданому представником позивача витягу з Державного реєстру правочинів, дійшов до висновку про те, що він не підтверджує факт державної реєстрації договору оренди землі (до 01.01.2013 року), як і не підтверджує державної реєстрації ревочих прав (прав оренди земельної ділянки) за ФГ «Сонячне» (після 01.01.2013 року), тобто, не є належним і допустимим доказом на підтвердження державної реєстрації договору оренди чи речового права (права оренди) ФГ «Сонячне» у контексті вимог ст.ст. 77, 78 ЦПК України, оскільки належним і допустимим доказом здійснення державної реєстрації договору оренди землі є або відомості з поземельної книги на земельну ділянку (кадастровий номер 3521486300:02:000:0009) або інформація з Державного земельного кадастру у звязку із підписанням договору оренди від 23 грудня 2010 року між [PERSON] та ФГ «Сонячне». Згідно даних Поземельної книги на земельну ділянку з кадастровим номером 3521486300:02:000:0009, копія якої долучена до матеріалів справи (а.с. 162-177), в ній відсутній запис про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 3521486300:02:000:0009, підписаного 23.12.2010 року між [PERSON] та позивачем, посвідченого приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] З відповіді Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 19.09.2018 року за вих. № 29-11-0.2-7296/2-18 убачається, що в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди відсутній запис про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, укладеного між ФГ «Сонячне» та [PERSON] (а.с. 87-89). Як убачається з листа Відділу в Голованівському районі Кіровоградської області Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 02.10.2018р. за вих. №611/109-18, згідно відомостей Національної кадастрової системи та Державного земельного кадастру у звязку з підписанням договору оренди 23.12.2010 року між [PERSON] та ФГ «Сонячне» на земельну ділянку голова ФГ «Сонячне» з заявою про внесення відомостей до поземельної книги чи до Державного земельного кадастру не звертався (а.с. 93). Наданими сторонами доказами підтверджується, що 19 січня 2018 року між відповідачами був підписаний договір оренди землі, який зареєстрований державним реєстратором Голованівської селищної ради Кіровоградської області [PERSON] на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №39413608 від 30.01.2018 року, номер запису про інше речове право 24583936 (а.с. 10, 97-100, 134-137). Як підтверджується наявною в матеріалах справи письмовими доказами, зокрема, - актуальною інформацією про державну реєстрацію іншого речового права (номер запису про інше речове право: 24583936), отриманою [PERSON] 24.01.2018 року під час здійснення державної реєстрації права оренди земельної ділянки за СФГ «Артур» державним реєстратором Голованівської селищної ради Кіровоградської області [PERSON] було перевірено наявність зареєстрованих договорів оренди землі чи прав оренди на земельну ділянку із кадастровим номером 3521486300:02:000:0009 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 9413608 від 30.01.2018), - відомості про державну реєстрацію будь-яких прав, обтяжень, заборон були відсутні. Як підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки 116683915), сформованою на запит №27151214 [PERSON] від 12.03.2018 року, право оренди земельної ділянки було зареєстровано лише за СФГ «Артур» і не було зареєстроване за позивачем ФГ «Сонячне» (а.с. 142). Як підтверджується матеріалами справи, правомірність вчинення реєстратором дій щодо державної реєстрації речового права (права оренди земельної ділянки) за СФГ «Артур» була предметом перевірки Міністерства юстиції України (Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації) за скаргою позивача ФГ «Сонячне» та наказом Міністерства юстиції України №1063/7 від 23.03.2018 року «Про відмову у задоволенні скарги голови фермерського господарства «Сонячне» [PERSON] від 14.02.2018" - у задоволенні скарги голови ФГ «Сонячне» [PERSON] від 14.02.2018р. було відмовлено (а.с. 124-133). Як убачається з висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 22.03.2018 року, згідно витягу з Державного земельного кадастру від 25.01.2018р. №НВ-3505297502018, а також сформованими відомостями з Державного земельного кадастру №815528 державним реєстратором [PERSON], в Державному земельному кадастрі відсутня інформація про державну реєстрацію права оренди ФГ «Сонячне» щодо земельної ділянки (а.с. 197-199). Таким чином, судом встановлено, що у встановлений чинним законодавством України спосіб не була здійснена державна реєстрація договору оренди землі від 23.12.2010 року, укладеного між ФГ «Сонячне» та [PERSON] як до так і після 01.01.2013 року, а тому право оренди на земельну ділянку ФГ «Сонячне» не набуло. Питання необхідності правильного визначення моменту вчинення правочину було наведено у пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними». Аналізуючи положення ч. 1 ст. 215 ЦК України, ст. ст.\~205-210,\~640 ЦК\~України, Верховний Суд України зазначив, що не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із ст.ст.\~210\~та\~640 ЦК України \~не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації, а встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним. Оскільки наявними у справі доказами підтверджується, що договір оренди землі від 23 грудня 2010 року, підписаний між [PERSON] та позивачем, посвідчений приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] і зареєстрований в реєстрі за №2459, підлягав державній реєстрації, однак, не був зареєстрований у встановленому законом порядку, суд дійшов до висновку про те, що цей договір не є укладеним. З підстав відсутності державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, а у подальшому відсутності державної реєстрації права оренди за позивачем - ФГ «Сонячне», суд оцінює, як необґрунтовані доводи позивача і посилання представника позивача на розяснення Державної реєстраційної служби України №2951/05-15-13 від 06.08.2013 «Щодо запобігання випадків подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку за різними правонабувачами» (метою якого є недопущення існування саме державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку), оскільки право оренди земельної ділянки площею 6,0999 га. (кадастровий номер 3521486300:02:000:0009) було зареєстроване у встановленому законом порядку лише один раз за СФГ «Артур» на підставі договору оренди землі від 19.01.2018 року укладеного між [PERSON] та СФГ «Артур». Статтями 1, 2\~ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На час укладення відповідачами спірного договору оренди землі від 19.01.2018 року і державної реєстрації прав оренди земельної ділянки за правонабувачем СФГ «Артур» право позивача не було та залишається не порушеним відповідачами і на даний час, оскільки позивач цього речового права (права оренди) не набув у встановленому законом порядку. Відповідно, правових підстав для задоволення позовних вимог ФГ «Сонячне» про визнання недійсним договору оренди землі від 19.01.2018 року, укладеного між відповідачами, суд не вбачає. З наведених підстав, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частини 1-3 ст. 137 ЦПК України). У відповідності до частин 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи відмову в задоволенні позову, судові витрати зі сплати позивачем судового збору при зверненні до суду в сумі 1762 грн., що підтверджується квитанцією від 06.08.2018 року (а.с. 1), покладаються на позивача. Судові витрати пов'язані з правничою допомогою адвоката понесені відповідачем ФГ "Артур" в сумі 2000 грн., які складаються з вивчення адвокатом [PERSON] законодавства та підготування правової позиції в сумі 500 грн., підготування адвокатських запитів в сумі 500 грн. та підготовка відзиву в сумі 1000 грн., що підтверджується копіями договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 10.09.2018 року, звітом про виконання договору від 10.09.2018 року та квитанції від 24.09.2018 року (а.с. 79-83), підлягають відшкодуванню позивачем в повному обсязі. Позивачем не подано відповідь на відзив, як не подано і заперечень щодо заявленої відповідачем ФГ "Артур" суми судових витрат, які складають 2000 грн. Судові витрати пов'язані з правничою допомогою адвоката понесені відповідачем [PERSON] в сумі 5000 грн., відшкодуванню позивачем не підлягають, оскільки на підтвердження понесених таких витрат, не надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, що порушує вимоги ч. 3 ст. 137 ЦПК України, а лише надано копію договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 05.09.2018 року з Додатком №1 та квитанцію про сплату 5000 грн. від 03.10.2018 року (а.с. 120-123). Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: approved