Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

14.08.2017 позивач звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи вимоги тим, що з 23.02.2013 він та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги між подружжям, розходженням поглядів на сімейні відносини та сімейні цінності. Протягом тривалого часу вони проживають окремо, а тому шлюб носить формальний характер і він просить не надавати їм строк для примирення. На даний час спору про щодо визначення місця проживання дітей та розподілу спільного майна між сторонами немає. В підготовче засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через свого представника [PERSON] подав суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач в підготовче засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином і в установлений законом строк, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позов визнав, просив шлюб з позивачем розірвати. При таких обставинах суд знаходить за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває з [PERSON] в шлюбі з 23.02.2013, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 231, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23.02.2013. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.12.2014 року та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.12.2014 року. Як зазначив [PERSON], шлюбні відносини з [PERSON] не склалися через відсутність взаєморозуміння та поваги між подружжям, розходження поглядів на сімейні відносини та життєві цінності. На даний час сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, примирення між ними неможливе, а шлюб носить формальний характер. Відповідач [PERSON] в своїй заяві від 11.12.2017 позовні вимоги про розірвання шлюбу фактично визнала, обставини на які посилається позивач, як на підставу позову, не оспорювала. Просить суд змінити її прізвище на дошлюбне. В силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачам. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи вищевказані обставини справи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст. 113 СК Україн особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачється з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23.02.2013, до реєстрації шлюбу відповідач мала прізвище "[PERSON]", яке змінила на "[PERSON]" у зв`язку з реєстрацією шлюбу. За таких обюставин, суд вважає за можливе відновити дошлюбне прізвище відповідача "[PERSON]". З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні ним судові витрати на оплату судового збору у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved