Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою, яку в подальшому уточнив до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради в якій просить суд ухвалити рішення, яким встановити порядок користування будинком [ADDRESS] виділивши у користування: [PERSON] приміщення розташовані на першому поверсі будинку, а саме: Кухню площею 4,5 кв.м., житлову кімнату площею 11,5 кв.м., житлову кімнату площею 15,2 кв.м., коридор площею 9,6 кв.м., приміщення підвалу площею 3,6 кв.м., приміщення підвалу площею 9,8 кв.м., що позначені в технічному паспорті від 31.12.2013 року цифрами 1-1;1-2;1-3; ІІІ, в підвалі цифрами: І,ІІ; [PERSON] приміщення розташовані в мезоніні будинку, а саме: коридор площею 1,6 кв.м., кухню площею 7,3 кв.м., житлову кімнату площею 16,00 кв.м., коридор площею 4,2 кв.м., житлову кімнату площею 10,2 кв.м., санвузол площею 2,9 кв.м., що позначені у технічному паспорті від 31.12.2013 року цифрами 2-1;2-2;2-3;2-4;2-5;2-6; [PERSON] приміщення розташовані в мезоніні будинку, а саме: коридор площею 1,6кв.м., санвузол площею 3,3 кв.м.,кухню площею 7,3 кв.м., житлову кімнату площею 16,1 кв.м., житлову кімнату площею 10,0 кв.м, котельню площею 4,7 кв.м., що позначені в технічному паспорті від 31.12.2013 р. цифрами 3-1;3-2;3-3;3-4;3-5;3-6. В обґрунтування своїх позовних посилається на те, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками будинку [ADDRESS] який сторони успадкували в рівних частках по 1/4 після смерті [PERSON], що помер [INFO] року. У своїх доводах позивач покликається на висновки будівельно-технічного дослідження №2-13 від 18.03.2013 року та №9-14 від 12.05.2014 року щодо можливості реального виділу 1/4 ідеальної частки співвласнику [PERSON] із спірного житлового будинку відповідно до запропонованого експертами варіанту. Зазначає, що будинок, хоч і двохповерховий, однак використовується як чотирьох квартирний, і кожен співвласник користується ізольованою частиною будинку із самостійним входом. У зв'язку з тим, що у будинку зареєстровані члени сім'ї відповідача, в тому числі, неповнолітні діти, то у позивача існують перешкоди у вільному розпорядженні належним їй майном без згоди органу опіки та піклування На час звернення до суду вже існують рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 29.01.2016 року справа № 466/4354/13ц та виділено у натурі [PERSON] у натурі 1/4 (одну четверту) частину будинку [ADDRESS] на першому поверсі, а саме: 1- тамбур площею 4,0 кв.м., в якому замурувати дверний проріз, який з»єднує приміщення коридору 111 з приміщенням тамбуру 1; 11-тамбур площею 4,9 кв.м.; 4-1- кухню площею 11,4 кв.м.; 4-2-житлову кімнату площею 18,7 кв.м.; Приміщення підвалу «пг.» вартістю 3714,00 грн., вхід в які можливий тільки через люк в приміщення тамбуру 11. Враховуючи відсутність технічної можливості виділу в натурі належних [PERSON], [PERSON] та [PERSON] часток із будинку [ADDRESS] єдиним способом вирішення спорів співвласників щодо спільного володіння та користування будинком є встановлення порядку користування не виділеною в натурі спільною частиною будинку між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а тому змушений звернутися до суду. Представник позивача [PERSON] - [PERSON], який діє на підставі довіреності від 03.05.2017 року /том.1 а.с.160/ у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, давши пояснення, аналогічні тим, що вказані в поданій позовній заяві. Просив уточнені позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] який діє на підставі довіреності від 06.02.2017 року /том.1 а.с.46/ у судовому засіданні не заперечив щодо позовних вимог, підтримавши заяву про зміну предмету позову. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 02.03.2017 року /том.1 а.с.56/ у судовому засіданні заперечила щодо зміни позовних вимог, при ухваленні рішення просила стягнути з позивача кошти, зазначені в експертизі. Представник третьої особи Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради Брикса Р.З., який діє на підставі довіреності від 03.01.2017 р. №36-вих.17 в судовому засіданні при вирішенні спору поклався на розсуд суду. В останнє судову засідання не прибув, причини неявки не повідомив. Заслухавши пояснення сторін, представників сторін та третьої особи, з'ясувавши дійсні обставини справи, вивчивши та дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Спірний будинок [ADDRESS] належав на праві власності [PERSON], що підтверджується реєстраційним посвідченням від 15.05.1984р. (копія на а.с. 71 інвентаризаційної справи). Після смерті [PERSON] будинок у рівних частках успадкували: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - по 1/4 частини будинку кожному, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 27.11.2012р., посвідченого державним нотаріусом Третьої львівської державної нотаріальної контори Спільник З.В., зареєстрованого в реєстрі за № 3-1544, спадкова справа № 238/2002р. /інвентаризаційна справа а.с.93/, свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 29.03.2013 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої львівської державної нотаріальної контори Спільник З.В., зареєстрованого в реєстрі за № 3-163, спадкова справа № 238/2002р. /том 1 а.с.101/, свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 29.03.2013 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої львівської державної нотаріальної контори Спільник З.В., зареєстрованого в реєстрі за № 3-161, спадкова справа № 238/2002р. /том 1 а.с.21/. Належність [PERSON] 1/4 ідеальної частки житлового будинку що на [ADDRESS] підтверджується також Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №1800656 від 29.03.2013р. про державну реєстрацію прав, виданого ОКП ЛОР "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" /том 1 а.с.103/. Належність [PERSON] 1/4 ідеальної частки житлового будинку що на [ADDRESS] підтверджується також Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №1799825від 29.03.2013р. про державну реєстрацію прав, виданого ОКП ЛОР "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" /том 1 а.с.23/. Належність [PERSON] 1/4 ідеальної частки житлового будинку що на [ADDRESS] підтверджується також Витягом з реєстру прав на нерухоме майно №32279177 від 01.12.2011р. про державну реєстрацію прав, виданого ОКП ЛОР "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки"./інвентаризаційна справа а.с.85/ Належність [PERSON] 1/4 ідеальної частки житлового будинку по [ADDRESS] підтверджується також Витягом з реєстру прав на нерухоме майно №36443080 від 28.11.2012р. про державну реєстрацію прав, виданого ОКП ЛОР "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки"./інвентаризаційна справа а.с.85/. Рішенням Шевченківського районного суду м.Львові від 19.01.2016 року виділено [PERSON] у натурі 1/4 (одну четверту) частину будинку [ADDRESS] на першому поверсі, а саме: 1- тамбур площею 4,0 кв.м., в якому замурувати дверний проріз, який з»єднує приміщення коридору 111 з приміщенням тамбуру 1; 11-тамбур площею 4,9 кв.м.; 4-1- кухню площею 11,4 кв.м.; 4-2-житлову кімнату площею 18,7 кв.м.; Приміщення підвалу «пг.» вартістю 3714,00 грн., вхід в які можливий тільки через люк в приміщення тамбуру 11. Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у постанові від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», викладених у пунктах 6, 7 зазначеної постанови, виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. Згідно висновку №2-13 будівельно-технічного дослідження, складеного 18.03.2013р. судовим експертом Мельником О.П., - можливий реальний виділ 1/4 ідеальної частки двом співвласникам з житлового будинку по [ADDRESS] з відповідним переплануванням на що співвласники не погодилися у судовому засіданні. Враховуючи відсутність технічної можливості виділу в натурі належних [PERSON], [PERSON] та [PERSON] часток із будинку [ADDRESS] єдиним способом вирішення спорів співвласників щодо спільного володіння та користування будинком є встановлення порядку користування. Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Отже, первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між свівласниками, такий порядок користування може встановити суд. При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток. Приймаючи рішення, судом враховано, що приміщення, які належать спввласнику будинку [PERSON] знаходяться на першому поверсі, спору щодо їх користування не існує. Щодо приміщень загального користуання: приміщення підвалу площею 3,6 кв.м.; приміщення підвалу площею 9,8 кв.м., що позначені в технічному паспорті від 31.12.2013 цифрами: І; II, то виділяючі такі в користування позивача, суд виходив з того, що єдиним входом у ці приміщення можливий тільки через люк з приміщення коридору площею 9,6 кв.м., що позначені в технічному паспорті від 31.12.2013 р. цифрою III і який відноситься до квартири, якою користується [PERSON] До того ж будучи у судовому засіданні представники відповідачів визнали, що інші співвласники не мають бажання користуватися даними підвальними приміщеннями. Щодо відшкодування коштів за користування спільним майном іншим співласникам, то таке може бути вирішено у добровільному порядку, а у разі не згоди у судовому порядку. У відповідності до ч.1,2 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] також зверталися з самостійними вимогами на предмет спору, однак за клопотанням представника [PERSON] позовна заява [PERSON] ухвалою від 18.07.17 (а.с.240) залишена без розгляду, а позовна заява [PERSON] ухвалою суду від 18.07.17 (а.с.241) залишена без розгляду у звязку з повторною неявкою позивача та представника у судове засідання. Дані ухвали не оскаржувалися та набрали законної сили. Визначений [PERSON] поряд користування приміщеннями будинку не тягне за собою аналогічного визхначення порядку користування приміщеннями співвідповідачами та співвласниками будинку [PERSON] і [PERSON] До того ж представник [PERSON] - [PERSON] заперечувала щодо задоволення змінених позовних вимог. З огляду на зазначене, суд вважає, що у задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial