Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

12 жовтня 2018 року до суду надійшла вищевказана позовна заява. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 04 червня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" та [PERSON] був укладений договір № 11327/02-ДК про відкриття фізичній особі ВАТ "Ощадбанк" карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково - касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою (далі-Договір). 02 квітня 2014 року на підставі заяви на встановлення кредиту по рахунку фізичної особи з [PERSON] укладено Додатковий договір №2, відповідно до якого відповідачу [PERSON] відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту в сумі 12400, 00 грн. зі сплатою 24 відсотків за користування кредитом на рік. Відповідно до п 3.3. Договору (в редакції Додаткового договору №1)відповідач зобов'язалася щомісячно сплачувати за кредитом всі платежі, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним. Відповідачкою не виконані зобов'язання, відповідно до п.п. 3.3, 3.6 Договору, а саме не сплачені позивачу грошові кошти, у зв'язку із чим, станом на 19.06.2018 р. виникла заборгованість в розмірі 17313,43 грн., з яких: загальна сума основної заборгованості (основний борг) - 9123,32 грн., загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 3095,73 грн., загальна сума за розрахунково-касове обслуговування - 6,00 грн., сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту - 3038,07 грн., сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів - 1099,46 грн., три проценти річних на суму простроченого кредиту - 686,87 грн., три проценти річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 263,98 грн. Просять стягнути з відповідачки зазначену суму заборгованості. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи банк повідомлено належним чином та своєчасно, проте надали до суду заяву в якій просять розглядати справу у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Не заперечують проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду повідомлялася належним чином, своєчасно, про що в матеріалах справи є роздруковане оголошення, яке розміщене на офіційному веб-сайті судової влади України. Причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення справи від неї не надходило, відзиву та заперечень також не надала. Враховуючи вищевикладене, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши факти та відповідні їм правовідносини дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути грошові кошти та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватись у строк, що встановлений у договорі. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями статті 525 ЦК України передбачено неможливість односторонньої відмови від виконання зобов'язання або його зміна, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 536 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами. У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, визначеного у гривнях. Згідно п.18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року вбачається, що за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом, це узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України (постанова від 02 вересня 2015 року у справі №6-369цс15). Судом встановлено, що 10 листопада 2008 року між АТ «Ощадбанк» та відповідачкою [PERSON] укладено договір № 11327/02-ДК про відкриття фізичній особі ВАТ "Ощадбанк" карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково - касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою. Відповідно до п 3.3. Договору (в редакції Додаткового договору №1) відповідачка зобов'язалася щомісячно сплачувати за кредитом всі платежі, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним. (а.с.15). 02 квітня 2014 року на підставі заяви відповідачки на встановлення кредиту по рахунку фізичної особи між банком та [PERSON] укладено Додатковий договір №2. Відповідно до пп. 1.1.4 Розділу І Договору в редакції Додаткового договору № 2, банком відповідачці відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту в сумі 12400, 00 грн. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін кредит подовжується на строк дії платіжной картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 24 % річних і сплачується щомісячно. Сплата процентів за кредитом та за несанкціонованим овердрафтом здійснюється щомісячно (а.с. 12,13,17). Судом встановлено, що відповідачка отримала кредитні кошти, але не виконувала належним чином умови договору щодо погашення кредиту і процентів за ним, у зв'язку з чим, станом на 19 червня 2018 року виникла заборгованість, яка складається з: загальної суми основної заборгованості (основний борг) - 9123,32 грн., загальної сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 3095,73 грн., загальної суми за розрахунково-касове обслуговування - 6,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку. Як вибачається із розрахунку заборгованості, банком нараховані: відповідачці суму втрат від інфляції на суму простроченого кредиту - 3038,07 грн., суму втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів - 1099, 46 грн., три проценти річних на суму простроченого кредиту - 686,87 грн., три проценти річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 263,98 грн. (а.с. 4). Оскільки відповідачкою [PERSON] прострочено виконання грошового зобов'язання, відповідно у позивача виникло право, згідно зі ст. 625 ЦК України, вимагати сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, та 3 % річних від суми простроченої заборгованості. Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовною заяву сплачений судовий збір у сумі 1762,00 гривень, враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі, сума судового збору, підлягає стягненню з відповідачки [PERSON] на користь позивача.

Outcome: approved