Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], Відділу державної виконавчої служби Котовського міськрайонного управління юстиції, в якому просить суд звільнити з-під арешту квартиру загальною площею 43.90, житловою площею 18.10 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS], накладеного 29.10.2009 року постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Котовського міськрайонного управління юстиції Пономарьова В.В., записи у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 9204124 від 02.11.2009 року та № 9204194 від 02.11.2009 року, звільнити з-під арешту квартиру загальною площею 43.90, житловою площею 18.10 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS], накладеного 07.12.2012 року постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Котовського міськрайонного управління юстиції Баланюк М.В., запис у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 13360321 від 10.12.2012 року, стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій повідомив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу у його відсутності. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов доведеним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] уклади договір № 39M від 05.02.2008 року, відповідно до якого [PERSON] 05.02.2008 року отримав кредит у розмірі 52500,00 [Долар США] зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05.02.2018 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і Відповідач 08.02.2008 року уклали договір іпотеки № 39M (надалі - договір іпотеки). Згідно з договором іпотеки Відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 43,90 кв.м., житловою площею 18,10 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить Відповідачу на праві власності на підставі Договору дарування. Відповідно до запису у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 9204124 від 02.11.2009 року Відділом державної виконавчої служби Котовського міськрайонного управління юстиції було накладено арешт на квартиру, загальною площею 43,90 кв.м., житловою площею 18,10 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS].(постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АН 355552, 29.10.2009р.). Згідно до запису у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна№ 9204194 від 02.11.2009 року Відділом державної виконавчої служби Котовського міськрайонного управління юстиції було накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] (66300, Одеська обл., [ADDRESS]), (постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АН 355552, 29.10.2009р.). Відповідно до запису у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 13360321 від 10.12.2012 року Відділом державної виконавчої служби Котовського міськрайонного управління юстиції було накладено арешт на квартиру, загальною площею 43,90 кв.м., житловою площею 18,10 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS].(постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, №33841655, 07.12.2012р.). Однак, ПАТ КБ "ПриватБанк" вважає, що вищезазначене майно підлягає звільненню з-під арешту з наступних підстав. Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999 року та ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: - виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; - коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ст. 3 ЗУ "Про іпотеку" іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. 08.02.2008 року договір іпотеки зареєстровано в реєстрі за №2696, а постанови про накладення арешту була винесені на протязі 2009-2012 років, тобто пізніше ніж було укладено договір іпотеки. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Приморського районного суду міста Одеси з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та 11.04.2012 року суд виніс рішення звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартира загальною площею 43.90, житловою площею 18.10 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570). Копія рішення суду додається до позовної заяви. Проте, вказаний арешт унеможливлює виконати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11.04.2012 року. Отже, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями. Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.76 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним і відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно Відповідно до ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, - Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Відповідно до змісту ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності повного задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними, а також такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved