Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

Позовна заява мотивована тим, що 17 травня 2005 року між [PERSON] та ПСП «Комишанське» було укладено договір оренди землі земельної ділянки загальною площею 2,45 га, розташованої на території Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, за кадастровим номером [NUMBER] . Право власності на земельну ділянку підтверджувалося державним актом на приватної власності на землю [NUMBER] .Згідно умов даного договору (п.8) договір укладено на 10 років з 17.05.2005 року по 17.05.2015 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.12 квітня 2007 року договір між [PERSON] та ПСП «Комишанське» було зареєстровано у Зіньківському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» при Держкомземі України, про що у державному реєстрі земель вчинено запис за номером 040755501405.[INFO] [PERSON] помер.08 [INFO] року на ім`я спадкоємця [PERSON] - [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно - земельну ділянку загальним розміром 2,45 га, що розташована на території Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області. У зв`язку з переходом права власності заміна орендодавця земельної ділянки у вказаному договорі відбулася автоматично. Строк дії договору закінчився 17.05.2015 року, як зазначено в п. 8 Договору. Проте, ПСП «Комишанське» і після закінчення строку дії договору і на теперішній час (03.05.2019 року) продовжує і надалі використовувати вищезазначену земельну ділянку, а також продовжує виплачувати орендну плату відповідачеві - [PERSON] . З метою продовження Договору 17 лютого 2015 року представникові [PERSON] за дорученням [PERSON] було вручено лист (клопотання) про поновлення договору оренди землі з трьома примірниками додаткової угоди. Проте, відповіді, щодо поновлення даного договору чи заперечення на його поновлення від Відповідача чи її представника не надійшло. Більш того, з ЄДРРПНМ було отримано інформацію про те, що Відповідачка уклала договір оренди землі з ПАТ «АТП-15339» 27.10.2016 року. Враховуючи те, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і у зв`язку з відсутністю протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із власником земельної ділянки. Враховуючи вищевикладене позивач звернувся до суду з позовом в якому просив суд ухвалити рішення, яким визнати укладеним на 10 років (до 2025 року) з орендною платою у розмірі 8 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки яка вноситься орендарем у грошовій або в натуральній формі за вибором Орендодавця про що сторони узгоджують до 20 грудня кожного року, додаткової угоду до договору оренди землі, укладений 17.05.2005 р. між Приватним сільськогосподарським підприємством «Комишанське» (42721, Сумська обл., Охтирський район, село Комиші, вул. Київська, буд. 1; код ЄДРПОУ 30794436) та [PERSON] (паспорт: серія: [NUMBER] , виданий Зіньківським РВ УМВС України в Полтавській області 21.10.1999 року; рнокпп: [NUMBER] ) від 17.05.2015 р. та зареєстрованим Зіньківським районним відділом Полтавської регіональної філії ДП «Центр Державного Земельного кадастру» при Держкомземі України, про що у Державному реєстрі земель було вчинено запис від 12.04.2007 р. за № 040755501406 наступного змісту: Додаткова угода про поновлення договору оренди землі (державна реєстрація від 12.04.2007 за № 040755501405) с. Комиші, 2015 р.: Орендодавець: [PERSON] , з одного боку та Приватне сільськогосподарське підприємство «Комишанське в особі директора Зубка Володимира Івановича, який діє на підставі Статуту уклали дану додаткову угоду до договору оренди землі державна реєстрація від 12.04.2007 за № 040755501405, про нижченаведене : Сторони поновлюють договір оренди землі, укладеного між [PERSON] та приватним сільськогосподарським підприємством «Комишанське» державна реєстрація від 12.04.2007 за № 040755501405 поновивши договір на той самий строк і на тих же умовах до 17 травня 2025 року. У преамбулі договору державна реєстрація від 12.04.2007 за № 040755501405 сторони зазначають Орендодавця - [PERSON] . У реквізитах Договору сторони зазначають Орендодавця: [PERSON] село Комсомольське , Зіньківський район, Полтавська область, ідентифікаційний номер [NUMBER] , паспорт серія [NUMBER] , виданий Зіньківським РВ УМВС України в Полтавській області 21.10.1999 року Сторони вносять зміни до пункту 9 Договору державна реєстрація від 12.04.2007 за № 040755501405 вказуючи наступне: «Орендна плата становить 8 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки вноситься орендарем у грошовій або в натуральній формі за вибором Орендодавця про що сторони узгоджують до 20 грудня кожного року». У разі неузгодження форми виплати, орендна плата сплачується у грошовій формі. Ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору оренди землі та набирає чинності після підписання сторонами. Примірник цієї додаткової угоди після підписання її сторонами надається „Орендарем" разом з іншими матеріалами до відповідного органу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно для здійснення реєстрації права на відповідну земельну ділянку та у 5-денний термін від дня державної реєстрації права оренди надається до відповідного органу доходів і зборів. Додаткова угода укладена у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, одна з яких знаходиться у „Орендодавця" другий - у „Орендаря", третій - у відповідному органі державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Реквізити сторін: Орендодавець: [PERSON] , село Комсомольське, Зіньківський район, Полтавська область , ідентифікаційний номер [NUMBER] , паспорт серія [NUMBER] , виданий Зіньківським РВ УМВС України в Полтавській області 21.10.1999 року. Орендар : приватне сільськогосподарське підприємство 'Комишанське'( ПСП 'Комишанське'), 42721, Сумська область, Охтирський район, село Комиші, вулиця Київська, буд 1, ідентифікаційний код юридичної особи 30794436, ІПН 307944318111, р/р [NUMBER] в ПАТ 'Райффайзен Банк Аваль' м. Київ, МФО 380805. Ухвалою суду від 22.05.2019 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання ( а.с.41); Ухвалою суду від 05.07.2019 року закрито підготовче провадження та призначено по справі судове засідання ( а.с.81). В судовому засіданні представник позивача приватного сільськогосподарського підприємства 'Комишанське' адвокат Мальченко Д.В., позовні вимоги підтримав в повному обсязі, послався на обставини викладені в позовній заяві, представник відповідача [PERSON] , адвокат Коморна О.В. позовні вимоги не визнала, послалася на відзив, який приєднано до матеріалів справи та просила застосувати строки позовної давності, представник третьої особи приватного акціонерного товариства 'Автотранспортне підприємство -15339' в судове засідання не з`явився, по невідомій суду причині, надіслав суду пояснення на позов, просив відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, свідків[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позовні вимоги приватного сільськогосподарського підприємства «Комишанське» до [PERSON] , третя особа приватне акціонерне товариство «Автотранспортне підприємство -15339» про визнання укладеною додаткову угоду до договору оренди землі, підлягають до задоволення з наступних підстав. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ч.ч.1-5 ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ч.1 ст.264 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом встановлено, що 17 травня 2005 року між [PERSON] та ПСП «Комишанське» було укладено договір оренди землі земельної ділянки загальною площею 2,45 га розташованої на території Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області за кадастровим номером [NUMBER] (а.с.15-18). Договір було зареєстровано у Зіньківському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр Державного Земельного кадастру» при Держкомземі України, про що у Державному реєстрі земель було вчинено запис від 12.04.2007 р. за № 040755501405. [INFO] [PERSON] помер.Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.09.2008 року спадкоємцем майна [PERSON] , в тому числі земельної ділянки загальним розміром 2,45 га, що розташована на території Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області є дружина [PERSON] (а.с.22). У зв`язку з переходом права власності заміна орендодавця земельної ділянки у вказаному договорі відбулася автоматично. Згідно умов даного договору (п.8) договір укладено на 10 років з 17.05.2005 року по 17.05.2015 року ( а.с.15-18). Позивач протягом дії Договору оренди землі використовував земельну ділянку за цільовим призначенням, дотримувався екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів та своєчасно сплачував орендну плату. Згідно пункту 8 договору оренди землі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору оренди повідомити письмово орендодавця про намір продовжити дію договору. 17.02.2015 року, тобто до закінчення строку дії вищевказаного договору оренди землі, позивачем було направлено лист-повідомлення орендодавцю з пропозицією поновити договір оренди землі на тих же самих умовах і на той же строк, відповідно до Закону України "Про оренду землі" шляхом укладення додаткової угоди. З додатками примірників додаткової угоди про внесення змін (поновлення) договору оренди землі (державна реєстрація від 21.04.2007 року за № 040755501405) ( а.с.23), лист та примірники додаткової угоди були вручені 17.02.2015 року [PERSON] , яка своїм підписом засвідчила отримання вищевказаних документів. В свою чергу [PERSON] діяла на підставі довіреності виданої 09 жовтня 2012 року приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Лебедєвою Л.М., строком на 20 років, якою [PERSON] уповноважила [PERSON] представляти свої інтереси з питань, пов`язаних з наглядом за земельною ділянкою, площею 2.45 га, яка розташована на території Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 19.12.2001 року ( а.с.31-32). Після закінчення строку дії договору, позивач користувався земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб, вважаючи, що договір є поновленим на тих самих умовах, так як від відповідача не надходило лист-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі. Відповідач, [PERSON] своєчасно отримувала орендну плату, про що вказують видатковий касовий ордер від 18 липня 2016 року, від 08 грудня 2016 року, від 26 жовтня 2015 року, від 27 листопада 2015 року, від 09 грудня 2016 року з підписом одержувача (а.с.26-30). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , суду показало, що працює на посаді головного бухгалтера ПСП "Комишанське" та підтвердила факт отримання орендної плати відповідачем [PERSON] , за користування земельною ділянкою по теперішній час. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що працює на посаді головного агронома ПСП "Комишанське", спірна земельна ділянка постійно використовувалась ПСП "Комишанське" з моменту, коли був укладений договір та по теперішній час. Факт використання спірної земельної ділянки по теперішній час, що належить [PERSON] у судовому засіданні також підтвердили свідки: [PERSON] та [PERSON] , які працюють на посаді механізаторів ПСП "Комишанське" та безпосередньо обробляють вищевказану земельну ділянку в єдиному масиві. Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу ( далі ЦК) України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При цьому об`єктом захисту є саме порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, що пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково, викликане поведінкою іншої особи. За змістом ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільного права та інтересу, крім інших, може бути: визнання права та визнання правочину недійсним. Відповідно до ч. 4 ст. 373 ЦК України, власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Відповідно до ч. 4 ст. 124 Земельного кодексу (далі ЗК) України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Ст. 2 Закону України "Про оренду землі " визначає, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004р. № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ " захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності. У статті 33 Закону України "Про оренду землі" встановлено переважне право орендаря, який належно виконував обов`язки відповідно до умов договору, на його поновлення після закінчення строку, на який було укладено договір. Відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У частині першій статті 777 ЦК України законодавцем закріплено переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права. Крім того, стаття 764 ЦК України передбачає такий правовий механізм, як поновлення договору найму, який зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця. Як вбачається з матеріалів справи Згідно пункту 8 договору оренди землі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору оренди повідомити письмово орендодавця про намір продовжити дію договору. 17.02.2015 року, тобто до закінчення строку дії вищевказаного договору оренди землі, позивачем було направлено лист-повідомлення орендодавцю з пропозицією поновити договір оренди землі на тих же самих умовах і на той же строк, відповідно до Закону України "Про оренду землі" шляхом укладення додаткової угоди. З додатками примірників додаткової угоди про внесення змін (поновлення) договору оренди землі (державна реєстрація від 21.04.2007 року за № 040755501405) ( а.с.23). Вищевказаний лист та примірники додаткової угоди були вручені 17.02.2015 року [PERSON] , яка своїм підписом засвідчила отримання вищевказаних документів. Таким чином, наявними в матеріалах справи письмовими доказами підтверджується факт того, що позивач належним чином повідомив сторону відповідача про бажання поновити договір оренди землі та надав примірники додаткової угоди до закінчення строку дії договору, тим самим спростовуються доводи відповідача та третьої особи про те, що позивачем не було надіслано у встановлений договором та законом строки проекту додаткової угоди на поновлення договору оренди землі на новий строк. Крім того з матеріалів справи вбачається, що позивач продовжує користуватись земельною ділянкою після закінчення строку оренди та сплачує орендну плату відповідно до договору, що підтверджується показами свідків, зокрема свідок [PERSON] , котра працює на посаді головного бухгалтера ПСП "Комишанське", підтвердила факт отримання орендної плати відповідачем - [PERSON] . Відповідачем по справі не було надано доказів про наявність заперечень щодо продовження користування орендарем земельною ділянкою та поновлення договору оренди землі на умовах викладених у проекті додаткової угоди про внесення змін (поновлення) договору оренди землі (державна реєстрація від 12.04.2007 за № 040755501405), яка була вручена стороні відповідача 17.02.2015 року. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна судом встановлено, що між відповідачем та приватним акціонерним товариством «Автотранспортне підприємство-15339» було укладено договір оренди землі від 27.10.2016 р. та зареєстровано держаним реєстратором Манойло Наталією Анатоліївною (Тарасівська сільська рада Зіньківського району Полтавської області) на ту ж саму земельну ділянку, якою користується позивач, що порушує переважне право позивача, який належно виконував умови договору, на поновлення договору оренди землі ( а.с.19). Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України «Про оренду землі», яка фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди землі. Так, відповідно до частин першої - п`ятої статті 33 цього Закону (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця, після закінчення строку договору, листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку.Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.Таким чином, стаття 33 цього Закону фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди. При цьому у першому випадку, за яким орендар, який має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк, і який має намір скористатися таким переважним правом, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. І у цьому випадку поновлення договору оренди землі здійснюється на підставі додаткової угоди, проект якої орендар додає до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі. При цьому при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін, що вбачається із приписів частин 1-4 вказаної статті. У другому ж випадку не встановлюється обов`язку для орендаря, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі, а визначається, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Судом встановлено, що орендар своєчасно звернувся до відповідача з пропозицією поновити договір оренди землі шляхом укладення додаткової угоди до договору, але відповідач протягом одного місяця не висловив своїх заперечень щодо поновлення договору оренди землі. Таким чином, оскільки орендарем було дотримано процедуру і строки звернення до орендодавця із повідомленням про намір поновити договір оренди землі, а орендодавцем не виконано установленого частиною п`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» обов`язку у місячний термін розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення поведінку орендодавця не можна визнати добросовісною. Окрім того, відповідно до частини шостої ст.33 Закону України «Про оренду землі» у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Доводи представника відповідача [PERSON] , адвоката Коморної О.В. про те, що позивач нехтуючи земельним законодавством уникав від оформлення прав оренди на земельну ділянку, з метою не узгоджувати істотні умови договору та не виплачував орендну плату суд не бере їх до уваги, оскільки відповідач не виконав встановленого Законом обов`язку щодо розгляду запропонованих умов договору, заперечень проти такого продовження позивачу у встановлений строк не надав. При цьому, стягнення орендної плати та інші умови договору, можуть бути предметом окремого позову у разі відповідного звернення до суду, оскільки таких заперечень у встановлені строки відповідач не надав позивачу. Частиною 6 статті 33 зазначеного Закону врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди; відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору). При цьому повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі. Відсутність такого заперечення, як уже зазначалося, може мати прояв у "мовчазній згоді". У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі". При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді. Правову позицію щодо розрізнення цих підстав було сформульовано Верховним Судом України, зокрема у постанові від 25.02.2015 у справі № 6-219 цс14 і Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Формулювання загального правила щодо початку перебігу позовної давності пов`язане не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (статті 15, 16, 20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на позивача. Перебіг позовної давності за вимогами про визнання недійсним правочину починається за загальними правилами, визначеними у частині першій статті 261 ЦК України, тобто від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про вчинення цього правочину. Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року у справі №6-75 цс 15 та від 16 вересня 2015 року у праві № 6~68цс15, яка має враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права на підставі положень ст. 360- 7 ЦПК України. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне прав правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача [PERSON] , адвоката Коморну О.В., яка посилалась на те, що строк позовної давності сплинув 17.05.2018 року, заслухавши представника позивача приватного сільськогосподарського підприємства 'Комишанське', адвоката Мальченка Д.В., який вважає, що позивач не пропустив строк позовної даності звернення до суду, дослідивши матеріали цивільної справи, та встановивши, що договір оренди землі укладений на 10 років з 17.05.2005 року по 17.05.2015 року зареєстрований у Зіньківському районному відділі Полтавської регіональної філії державного підприємства Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України 12.04.2007 року за № 040755501405. Проте, ПСП «Комишанське» і після закінчення строку дії договору і по даний час продовжує використовувати вищезазначену земельну ділянку, сплачує орендну плату за землю, після встановлення всіх даних обставин, позивач приватне сільськогосподарське підприємство 'Комишанське' звернулося з позовом до суду, отже 17.05.2018 рік в розумінні частини першої статті 261 ЦК України не є моментом початку перебігу строку позовної давності, а тому підстав для застосування строку позовної давності не має. Посилання представника відповідача [PERSON] , адвоката Коморної О.В. на те, що початок перебігу строку позовної давності необхідно обчислювати з моменту закінчення спірного договору (17.05.2018 року), суд оцінює критично, так як 17 лютого 2015 року представникові [PERSON] , [PERSON] було вручено лист (клопотання) про поновлення договору оренди землі з трьома примірниками додаткової угоди (що засвідчено її підписом), а також те, що відповідач [PERSON] своєчасно отримувала орендну плату, про що вказують видаткові касові ордери з підписом одержувача (а.с.26-30). Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що позивач, ПСП "Комишанське" продовжує користуватись земельною ділянкою кадастровий номер [NUMBER] площею 2.45 га, яка розташована на території Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області після закінчення строку дії договору оренди землі, а відповідач, [PERSON] , не надсилала будь-яких заперечень щодо такого користування протягом 1 (одного) місяця після закінчення дії договору, строк дії договору слід вважати поновленим за наявності "мовчазної згоди" орендодавця, на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України " Про оренду землі". Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин справи та доказів, що подані на підтвердження позовних вимог, показань свідків є всі підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо позов задоволено повністю, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного та

Outcome: approved