Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

У червні 2021 року заявник [PERSON] звернувся до суду в порядку окремого провадження з заявою, заінтересована особа - Лівобережне відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві, про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги заявник обґрунтовувала тим, що [INFO] померла його дружина [PERSON] . Причиною її смерті стала гостра распіраторна хвороба COVID-19, спричинена коронавірусом SARS-CoV-2. На час смерті [PERSON] працювала лікарем-рентгенологом рентгенкабінету комунального некомерційного підприємства "Київська міська клінічна лікарня № 2", а отже відповідно до положень ст. 39 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" та п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 року № 498 "Про затвердження Порядку здійснення страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників у зв`язку з інфікуванням гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та визначення їх розмірів" її чоловік, [PERSON] має право на отримання страхової виплати у зв`язку з смертю його дружини, що настала внаслідок її інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, під час виконання професійних обов`язків. Для отримання страхової виплати [PERSON] звернувся до Лівобережного відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві, яке повідомило заявника, що його зареєстроване місце проживання відмінне від зареєстрованого місця проживання [PERSON] , а тому йому необхідно звернутися до суду задля встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] . З цих підстав [PERSON] просив суд встановити факт його спільного проживання однією сім`єю з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 2014 року до кінця 2020 року. У судовому засіданні заявник та його представник підтримали вимоги, викладені у заяві, просили суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судовому засіданні пояснила, що відповідно до п. 5.1 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України 19 липня 2018 року № 11 для отримання одноразової допомоги на сім`ю дружиною (чоловіком) або дитиною, реєстрація їх місця проживання повинна співпадати з реєстрацією місця проживання померлого потерпілого. Оскільки зареєстроване місце проживання [PERSON] відмінне від зареєстрованого місця проживання його дружини [PERSON] , йому необхідно встановити факт його проживання однією сім`єю з [PERSON] для отримання страхової виплати, передбаченої ст. 39 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" та п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 року № 498 "Порядок здійснення страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників у зв`язку з інфікуванням гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та визначення їх розмірів". Заслухавши вступні слова заявника, заінтересованої особи, показання свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. 17 лютого 1998 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 308 (а. с. 14). За приписами ч. ч. 1-3 ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України "Про охорону праці". Підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення реабілітації у сфері охорони здоров`я, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами. Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" захворювання на інфекційні хвороби медичних та інших працівників, що пов`язані з виконанням професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження збудниками інфекційних хвороб (надання медичної допомоги хворим на інфекційні хвороби, роботи з живими збудниками та в осередках інфекційних хвороб, дезінфекційні заходи тощо), належать до професійних захворювань. Зазначені працівники державних і комунальних закладів охорони здоров`я та державних наукових установ підлягають обов`язковому державному страхуванню на випадок захворювання на інфекційну хворобу в порядку та на умовах, установлених Кабінетом Міністрів України. П. 1 ч. 2 ст. 39 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" передбачено, що держава забезпечує страхові виплати в таких розмірах медичним працівникам державних і комунальних закладів охорони здоров`я: у разі встановлення групи інвалідності внаслідок захворювання на коронавірусну хворобу (COVID-19) протягом одного року з дня захворювання, за умови, що таке захворювання пов`язане з виконанням професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження, - залежно від встановленої працівнику групи інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності, але не менше 300-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому встановлено групу інвалідності; у разі смерті працівника - у 750-кратному розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року. Розмір та порядок здійснення страхових виплат, передбачених п. 1 ч. 2 цієї статті, визначаються Кабінетом Міністрів України. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 26 грудня 2020 року серії [NUMBER] (а. с. 18). Причиною смерті [PERSON] стала гостра распіраторна хвороба COVID-19, спричинена коронавірусом SARS-CoV-2, що підтверджується довідкою про причину смерті до форми № 106/о від 26 грудня 2020 року № 859. На час смерті [PERSON] працювала лікарем-рентгенологом рентгенкабінету комунального некомерційного підприємства "Київська міська клінічна лікарня № 2". Актом спеціального розслідування гострого професійного захворювання, що сталося 10 грудня 2020 року в комунальному некомерційному підприємстві "Київська міська клінічна лікарня № 2", від 28 січня 2021 року встановлено факт смерті медичного працівника [PERSON] з причин, пов`язаних з її інфікуванням COVID-19 під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження (а. с. 21-30). Постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 року № 498 затверджено Порядок здійснення страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників у зв`язку з інфікуванням гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та визначення їх розмірів (далі - Порядок). Цей Порядок визначає механізм надання Фондом соціального страхування України (далі - Фонд) страхових виплат медичним працівникам державних і комунальних закладів охорони здоров`я у разі їх захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, та членам їх сімей у разі смерті медичного працівника внаслідок інфікування такою хворобою, передбачених ст. 39 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", а також розміри таких страхових виплат. Згідно з п. 3 Порядку у разі смерті медичного працівника, що настала внаслідок його інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження, члени сім`ї, батьки, утриманці померлого медичного працівника мають право на отримання страхової виплати (одноразової допомоги) в розмірі 750-кратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року. Члени сім`ї та батьки померлого медичного працівника визначаються відповідно до СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Згідно з абз. 5 п. 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї" членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Такий правовий висновок висловлено Верховним Судом в постанові від 31 березня 2020 року у справі № 205/4245/17. Як член сім`ї [PERSON] , її чоловік [PERSON] звернувся до органу Фонду соціального страхування України за зареєстрованим місцем проживання померлої дружини з заявою для отримання страхової виплати (одноразової допомоги), передбаченої ст. 39 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" та п. 3 Порядку. Листом від 14 травня 2021 року № 1040-02 Лівобережне відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві, повідомило заявника, що його зареєстроване місце проживання відмінне від зареєстрованого місця проживання [PERSON] , а тому йому необхідно звернутися до суду для встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] . При цьому Лівобережне відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України покликалось на норму п. 5.1 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України 19 липня 2018 року № 11, для отримання одноразової допомоги на сім`ю дружиною (чоловіком) або дитиною, реєстрація їх місця проживання повинна співпадати з реєстрацією місця проживання померлого потерпілого. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зі змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. У судовому порядку підлягають встановленню, зокрема факти родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Водночас юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. У випадку встановлення факту проживання [PERSON] однією сім`єю з [PERSON] за її зареєстрованим місцем проживання, заявник зможе за умови надання інших документів, визначених у п. 7 Порядку та п. 5.1 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України 19 липня 2018 року № 11, отримати страхову виплату (одноразову допомогу), передбачену ст. 39 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" та п. 3 Порядку. Допитані судом у якості свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , стверджували, що [PERSON] та [PERSON] спільно проживали за адресою: [ADDRESS] з 2016 року і до дня смерті [PERSON] . Дослідивши у сукупності та взаємозв`язку зібрані у справі докази, суд вважає доведеним той факт, що заявник та [PERSON] проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] з 2016 року і до дня смерті [PERSON] .

Outcome: partial