Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

11 липня 2017 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 27 лютого 2014 року померла її двоюрідна тітка [PERSON], після смерті якої в установленому законом порядку вона прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок № 312 на вулиці Волгоградська в м. Новомосковськ Дніпропетровської області. Крім зазначеного будинку після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку № 310 на вулиці Волгоградська в м.\~Новомосковськ Дніпропетровської області. 06 квітня 2017 року вона звернулась до приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу мені свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок, однак їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті її чоловіка [PERSON], померлого 01 жовтня 1961 року та відсутністю юридичного документа, що підтверджує право власності на вказаний житловий будинок. Її двоюрідна тітка проживала разом зі спадкодавцем своїм чоловіком [PERSON], на час його смерті, який помер 01 жовтня 1961 року, за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Волгоградська, № 310 без реєстрації та фактично прийняла спадщину. У звязку з чим, вона вимушена звернутись до суду та просить визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Волгоградська, будинок № 310 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 27 лютого 2014 року. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подавала. Представник позивача [PERSON] [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с.\~134). Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавав. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26\~липня 2017 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с. 27, 28-29). Ухвалою суду від 27 вересня 2017 року задоволено клопотання представника позивача про виклик та допит у судовому засіданні свідків (а.с. 44-45). Ухвалою суду від 01 листопада 2017 року задоволено клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі до розгляду іншої цивільної справи (а.с.\~95-96). Ухвалою суду від 16 лютого 2018 року провадження у справі поновлено (а.с. 101-102). Ухвалою від 14 травня 2018 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с. 113-114). Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у\~разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є двоюрідною племінницею [PERSON] (а.с. 8-9, 58-59). Згідно наданої на запит суду копії договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на право особистої власності з кількістю кімнат від однієї до пяти включно від 25\~листопада 1958 року, [PERSON] надано земельну ділянку площею 1 200 м2 для будівництва житлового будинку на право приватної власності, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, мкр. Кулебівка, вул.\~Октябрька, 260. Зазначений договір зареєстровано в органах БТІ в реєстровій книзі за № 8290-60 від 23 грудня 1968 року. Крім того, у звязку з пере нумерацією у місті, адресу будинку змінено з "вул. Октябрька, 260" на "вул. Волгоградська, 310", про що міститься відповідна відмітка на зазначеному договорі (а.с. 124-125, 131-132). [PERSON] помер 01 жовтня 1961 року, що підтверджується копією запису акта про смерть № 217 від 03 жовтня 1961 року (а.с.\~71). Після смерті [PERSON], померлого 01 жовтня 1961 року, його дружина [PERSON] успадкувала вищезазначений житловий будинок, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 травня 2003 року, виданим державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 2-2069, яке міститья у матеріалах спадкової справи № 317/2003, відкритої після смерті спадкодавця цього нерухомого майна (а.с. 126). Крім того, право власності [PERSON] на вищезазначений житловий будинок підтверджується Витягом Комунального підприємства "Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" з реєстру прав власності на нерухоме майно № 510335 від 08 травня 2003 року (а.с. 123). Як убачається з копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул.\~Волгоградська, 310, складеного 17 квітня 2003 року, оригінал якого досліджений у судовому засіданні, домоволодіння в цілому складається з: будинок А, загальною площею 61,0 м2, житловою площею 31,3 м2, сіни а, ганок, сарай Б, погріб пг, вбиральня В, сарай Г, навіс Д, зливна яма я, колодязь к, огорожа № 4, хвіртка № 5, огорожа № 6 (а.с. 109-111). 27 лютого 2014 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ № 559868 від 03 березня 2014 року (а.с.\~6, 53). За життя [PERSON], заповіт на вищезазначений житловий будинок не складала, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 16/2014, відкритої після її смерті (а.с. 50-88). 03 березня 2014 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті двоюрідної тітки [PERSON] та видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с. 50, 82). Постановою приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] від 06 квітня 2017 року, позивачу [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з відсутністю факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті її чоловіка [PERSON], померлого 01 жовтня 1961 року та відсутністю юридичного документа, що підтверджує право власності на вказаний житловий будинок (а.с.\~88). Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2017 року у цивільній справі № 183/5333/17, заяву [PERSON], заінтересована особа\~приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, задоволено частково. Встановлено факт родинних відносин між чоловіком [PERSON], померлим 01 жовтня 1961 року, та дружиною [PERSON], померлою 27 лютого 2014 року. Встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті чоловіка [PERSON], померлого 01 жовтня 1961 року (а.с. 99). У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 2 статті 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частина 1 ст. 1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до\~ст.\~1265\~ЦК України\~у п'яту\~чергу право\~на спадкування\~за законом\~мають інші\~родичі спадкодавця\~до шостого\~ступеня споріднення\~включно,\~причому родичі\~ближчого ступеня\~споріднення усувають\~від права\~спадкування родичів\~подальшого ступеня\~споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. З огляду на те, що спадкодавцю за життя належало домоволодіння №\~310 на вул.\~Волгоградська в м. Новомосковськ Дніпропетровської області, позивач є спадкоємцям за законом після його смерті, яка прийняла спадщину, матеріали спадкової справи доказів наявності інших спадкоємців за законом чи заповітом, які звернулися протягом встановленого строку до нотаріуса з приводу прийняття спадщини не містять, доказів на підтвердження переходу права власності на спадкове домоволодіння після смерті спадкодавця матеріали справи не містять, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову і за позивачами належить визнати право власності на спірне домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 27 лютого 2014 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved