Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

[PERSON] 23.04.2019 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом із вимогами стягнення на її користь з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в сумі 2000 грн. щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття. У позовній заяві [PERSON] викладено наступну позицію. Від зареєстрованого шлюбу з відповідачем у справі [PERSON] вони мають дочку [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження якої записаний та є батьком відповідач. Дитина проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні. Дочка та відповідач мають задовільний стан здоров`я. Понад один рік вони не проживають разом з відповідачем та не підтримують сімейних відносин, останній звернувся до суду із позовом про розірвання їх шлюбу. Відповідач добровільно надає утримання дочці, але цих коштів не вистачає для нормального проживання та харчування дитини. Дочка відвідує Дитячий навчальний заклад "Вишенька", батьківська плата становить 200 грн. на місяць. Вона, позивач, наразі не працює. Їй матеріально важко утримувати дитину, для якої необхідне придбання продуктів харчування та гігієни, одяг, оплата комунальних послуг та інших нагальних потреб. Також вона потребує власного забезпечення, перебуваючи у скрутному матеріальному становищі. Відповідач не має у володінні та користуванні рухомого та нерухомого майна, він не працевлаштований офіційно. Інших утриманців у відповідача немає, стягнень по виконавчим документам не здійснюється (а.с.1). Ухвалою судді Жмеринського міськрайонного суду від 13.06.2019 року відкрито провадження в даній справі, визначено її розгляд провести за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Одночасно роз`яснено учасникам справи їх право на звернення до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено сторонам 5-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.20). Сторонами не подано заперечень щодо вказаного порядку розгляду справи. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, за змістом якої заявлені щодо нього позовні вимоги про стягнення аліментів визнав повністю та не заперечував щодо їх задоволення (а.с.16). Відтак суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, заперечення відповідача у відзиві на позов, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Так, з копій свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5) та свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6) встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач у справі [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки виконкому Браїлівської селищної ради від 23.04.2019 року №1328 (а.с.7) позивач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] ; до складу її сім`ї входить дочка [PERSON] , 2015 року народження, яка перебуває на її утриманні. Згідно довідки Браїлівської селищної ради від 22.04.2019 року (а.с.8) дочка позивача - [PERSON] з квітня 2018 року відвідує ДНЗ "Вишенька" в с.Сьомаки Жмеринського району, батьківська плата становить 200 грн. на місяць. За змістом копії трудової книжки серії [NUMBER] (а.с.9) встановлено, що позивач [PERSON] 21.05.2013 року востаннє звільнена з роботи у ФОП [PERSON] за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, ніким не оскаржуються та не суперечать один одному. Відповідно до вимог ст.180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1,2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. У відповідності до вимог ст.9 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За змістом ч.1 ст.27 Конвенції про права дитини визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, з огляду на дослідженні в судовому засіданні докази та з урахуванням висловленої у власній заяві позиції відповідача в судовому засіданні встановлено наявність невирішеного цивільного спору сторін щодо розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Відповідачем повністю та добровільно визнано позовні вимоги в межах доводів стосовно його батьківства відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , обов`язку надання їм утримання у заявленому розмірі та обставини проживання дитини разом із позивачем, а також відсутність у відповідача інших утриманців, що визначає аргументованість цих обставин, вказаних позивачем. Також, суд визнає обгрунтованими вимоги позивача стосовно заявленого до стягнення розміру аліментів в сумі по 2000 грн., що становить вимогу стягнення аліментів пропорційно встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для дитини віком до шести років, тобто мінімального рекомендованого розміру аліментів на утримання дитини. При цьому визнання позову відповідачем не становлять обов`язку доказування позивачем обставин достатності заробітку (доходу) відповідача, за умов чого законом передбачено можливість присудження аліментів у вказаному розмірі. Таким чином, суд доходить висновку, що у вказаній частині вимог позов є обгрунтованим та узгоджується з матеріальним законом, у достатній мірі відповідає заявленим позивачем потребам утримання неповнолітньої дитини, а також оспорюваний розмір аліментів є вочевидь непомірним для їх сплати відповідачем; визнання даного позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає до часткового задоволення у цій частині вимог. Разом з тим, суд визнає такими, що підлягають залишенню без задоволення, позовні вимоги в частині подальшої індексації оспорюваних аліментів відповідно до закону, стосовно яких визнання позову відповідачем не має визначального значення, оскільки вказана індексація прямо передбачена законом щорічно, термін чого наразі не минув з огляду на початок його перебігу з дня пред`явлення даного позову; при цьому індексація визначеного судом у твердій грошовій сумі розміру аліментів здійснюється відповідною фізичною особою або юридичною особою, що проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Натомість інший період позивачем не окреслено, що унеможливлює визначення підстав здійснення індексації загалом, яка застосовується лише у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, що установлюється в розмірі 103 відсотка (ст.4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення"), визначення яких на майбутній період часу судом не може грунтуватись на припущеннях настання такої події. Відповідно до положень ст.430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ч.1 ст.142 ЦПК України, щодо віднесення на рахунок держави 50 відсотків судового збору, від сплати якого при поданні даного позову звільнена законом позивач, що становить 384,20 грн. Решта 50 відсотків судового збору, що становить 384,20 грн., згідно вимог ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.. Враховуючи викладене,

Outcome: approved