Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користуватися житловим будинком [ADDRESS] В обгрунтування позову посилається на те, шо являється власницею 1/4 частки житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстрована відповідачка по справі [PERSON] , котра протягом тривалого часу в ньому не проживає. Позивачка посилається на те, що не має можливості безперешкодно користуватись, розпоряджатись своїм майном через реєстрацію відповідачки в будинку. Позивачка та представник позивачки в судовому засіданні підтримали позов, обгрунтували його вищенаведеним. Вказали суду , що позивачці належить 1\\4 частина житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] . Частку у вказаному будинку вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] , котрий помер [INFO] року. Інша частка належить [PERSON]. Крім позивачки та третьої особи в будинку зареєстрована [PERSON]. Із січня 2015 року остання переїхала проживати до своєї племінниці [PERSON], забравши всі свої речі. Представник позивачки посилається на те, що реєстрація відповідачки перешкоджає позивачці безперешкодно користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Добровільно знятись із обліку відповідачка відмовляється. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, в телефонограмі до суду повідомила, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення. Свідок [PERSON] вказав суду, що було кримінальне провадження за заявою [PERSON], яке закрито по ч.2 ст. 284 КПК України. 31.01.2015 року проводив слідчі дії, був у відповідачки [PERSON] за адроесою [ADDRESS] . По вказаній адресі вона проживає і на сьогоднішній день. Свідок вказав, що відповідачка вказувала, що повертатись проживати на [ADDRESS] не бажає, а також остання відмовлялась добровільно виписуватись із даного господарства. Свідок [PERSON] вказав суду, що відповідачка по справі [PERSON] за адресою [ADDRESS] , що в м. Заствана не проживає із січня 2015 року . Йому відомо, що остання перейшла проживати до племінниці. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] на праві приватної власності належить 1/4 частина житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, що розташований в м.Заставна по [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину по закону від 05.09.2012 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності за № 35417915 від 07.09.2012 року. У вказаному будинку зареєстрована мати померлого чоловіка [PERSON], [INFO]. Вказане підтверджується Актом обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] від 21.03.2016 року. Відповідно до ч. 1,2 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, що приймає участь у справі , розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до вимог Закону "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції", ст.ст. 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно Постанови Кабінету міністрів України №135 від 06.01.2013 р. п.14 Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання- фізичні особи повинні бути зареєстровані там, де фактично проживають. При тимчасовій відсутності наймача, або членів його сім"ї, за ним зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особою такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст.405 ЦК України - член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 року за № 1382-IV зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно довідки Закставнівської міської ради від 16.03.2016 року [PERSON], 1931 року народження зареєстрована в [ADDRESS] однак не проживає. Позивачка [PERSON] не може вільно розпоряджатись та користуватись своїм майном на власний розсуд через реєстрацію відповідачки у її домоволодінні. Таким чином суд вважає, що вимога позивачки про визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим будинком, розташованим по вул.Грушевського, 10 в м.Заставна обґрунтована та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved