Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Заявник [PERSON], заінтересована особа відділ сектору громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Заставнівського районного сектору управління державної міграційної служби в Чернівецькій області звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України. В обґрунтування заяви посилалася на те, що вона народилася [INFO] у с. Майське Усть-Камчатського району Камчатської області, за національністю росіянка. З 1984 по 1988 роки навчалася в ПТУ №5 м. Єльзово, Камчатської області. Під час навчання була прописана до гуртожитку цього закладу в м. Єльзово. Після закінчення ПТУ працювала у м. Єльзово до кінця вересня 1990 року. В подальшому переїхала в селище Атласово Мільковського району Камчатської області, де була зареєстрована, проживала та працювала до 03.06.1991 року. 17.06.1991 приїхала в с. Юрківці Заставнівського району Чернівецької області з паспортом громадянина СРСР зразка 1974 року, де залишилася проживати, перебуваючи в цивільному шлюбі з [PERSON] При цьому вона не виписувалася з місця попереднього проживання та не прописалася за новим місцем проживання. В жовтні 1991 року влаштувалася на роботу, отримала ідентифікаційний код, земельний пай. В цивільному шлюбі в Україні у неї народилася донька. З червня 1991 року вона постійно проживає в Україні. Для отримання нею громадянства України просить суд встановити факт постійного, безвиїзного проживання на території України з 17 червня 1991 року по теперішній час. В судовому засіданні до початку розгляду заяви по суті ухвалою суду від 16.12.2016 року до участі в справі залучено належну заінтересовану особу - Управління державної міграційної служби України в Чернівецькій області, оскільки саме це управління наділено повноваженнями з питань прийняття громадянства України, встановлення належності до громадянства України, а рішення у даній справі може вплинути на права та обов'язки саме цієї заінтересованої особи. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник [PERSON] заявлену вимогу підтримали, обґрунтувавши вищенаведеним, просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи [PERSON] заявлену вимогу не визнала з підстав, викладених в письмовому запереченні на заяву, просила відмовити в задоволенні заяви. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] показали суду, що знають [PERSON] з 1991 року, яка в той час приїхала з Камчатки в с. Юрківці із своїм чоловіком [PERSON] З того часу [PERSON] постійно проживає в с. Юрківці, у неї народилася донька, вона працювала в агрофірмі, заробила земельний пай. Заслухавши пояснення заявника, її представника та представника заінтересованої особи, показання свідків, дослідивши письмові докази суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяві, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Майське Усть-Камчатського району Камчатської області, що підтверджується копією паспорта громадянина СРСР та свідоцтва про народження ( а.с. 8, 9). До червня 1991 року [PERSON] проживала, була зареєстрована та працювала в Камчатській області. Згідно довідки, виданої виконкомом Юрковецької сільської ради, з червня 1991 року по даний час [PERSON] проживає в с. Юрківці Заставнівського району Чернівецької області ( а.с.13). В цивільному шлюбі з [PERSON] у них [INFO] народилася донька [PERSON] ( а.с.10,11). Підставою звернення до суду для встановлення факту постійного безвиїзного проживання на території України з 17 червня 1991 по теперішній час позивач зазначає необхідність отримання нею громадянства України. Правовий зміст громадянства України, підстави та порядок його набуття визначено Законом України «Про громадянство України» №2235-ІІІ від 18.01.2001 (далі Закон). Відповідно до ч.1 Закону громадянин України це особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України. Згідно статті 3 Закону належними до громадян України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; 4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України. Приписами статті 6 Закону встановлено, що громадянство України набувається: 1) за народженням; 2) за територіальним походженням; 3) внаслідок прийняття до громадянства; 4) внаслідок поновлення у громадянстві; 5)внаслідок усиновлення; 6) внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров'я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім'ю або передачі на виховання в сім'ю патронатного вихователя; 7) внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; 8) у зв'язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; 9) внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; 10) за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України. Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України встановлено «Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затверджених Указом Президента України №215/2001 від 27.03.2001 «Питання організації виконання закону України «Про громадянство України» (далі Порядок). В пункті 7 Порядку зазначено, що встановлення належності до громадянства України стосується: а) громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. Згідно пунктів 8,9 Порядку для встановлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1,2 частини першої статті 3Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України або яка проживала на території України за станом на 13 листопада 1991 року і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, крім інших документів подає: в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року або в) судове рішення про встановлення юридичного факту проживання особи на території України за станом на 13 листопада 1991 року відповідно. Отже встановлення належності до громадянства України за зазначеним Законом стосується тих осіб, у яких в паспорті колишнього СРСР відсутні відомості про прописку. Як вбачається із копії паспорта громадянина СРСР, виданого [PERSON] відділом внутрішніх справ Єлізовського міськвиконкому Камчатської області 11.06.1986 в ньому міститься відмітка про прописку у селищі Атласово Мільковського району Камчатської області( а.с.8). Наявність в матеріалах справи квитанції про сплату коштів за оформлення запиту до Генерального Консульства РФ в м. Львів ( а.с.19) суд не приймає як відповідь Генерального Консульства РФ щодо відсутності даних про її прописку в Російській Федерації, оскільки ця квитанція не містить будь-якої інформації про прописку [PERSON], підтвердження чи спростування інформації про належність її до громадянства РФ. Хоча заявник [PERSON] вважає себе належною до громадянства України, у зв'язку з тим, що з 17.06.1991 вона безвиїзно проживала на території України, за наявності вищезазначених обставин унеможливлюється встановлення її належності до громадянства України на підставі пунктів 1,2 ст.3 Закону. Проте, стаття 9 Закону встановлює умови прийняття до громадянства України, однією із яких є безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років. Відповідно до визначення статтею 1 Закону термінів «проживання на території України на законних підставах» це проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні; «безперервне проживання на території України» це проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Відповідно до п.45 Порядку для прийняття до громадянства України Комісії при Президентові України з питань громадянства особа (за винятком іноземців та осіб без громадянства, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні; які перебувають у шлюбі з громадянином України понад два роки та отримали дозвіл на імміграцію; які отримали дозвіл на імміграцію та перебували з громадянином України понад два роки у шлюбі, що припинився внаслідок його смерті; які отримали дозвіл на імміграцію відповідно до пункту 1 частини третьої статті 4 Закону України "Про імміграцію" і перебувають з громадянином України понад два роки у шлюбі або перебували з громадянином України понад два роки у шлюбі, що припинився внаслідок його смерті; які мають визначні заслуги перед Україною та прийняття яких до громадянства України становить державний інтерес для України) подає такі документи: г) один із таких документів: - документ, що підтверджує безперервне проживання особи на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років, - для особи, яка в'їхала в Україну іноземцем (копія паспортного документа); - документ, що підтверджує безперервне проживання особи на законних підставах на території України протягом трьох років з моменту в'їзду в Україну, разом із документом, який підтверджує, що особа в'їхала в Україну особою без громадянства, - для особи, яка в'їхала в Україну особою без громадянства (копія паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року, або копія проїзного документа особи без громадянства, або копія посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон); д) один із таких документів: - копію документа, що підтверджує отримання дозволу на імміграцію в Україну; - копію паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року з відміткою про прописку на території України або для іноземців та осіб без громадянства, які прибули в Україну на постійне проживання до набрання чинності Законом України "Про імміграцію", - копію посвідки на постійне проживання. Дослідивши приписи чинного законодавства, що регулює питання громадянства в Україні, встановлено що цим законодавством не передбачено надання компетентним органам судового рішення про встановлення юридичного факту постійного (безперервного) проживання особи на території України для прийняття до громадянства України. Відповідно до ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або порушення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оцінюючи спірні правовідносини, суд вважає, що для заявника юридичне значення може мати лише той факт, встановлення якого породжує для неї право набуття громадянства України. Проте, за наявності в паспорті заявника - громадянина СРСР прописки в селищі Атласово Мільковського району Камчатської області (колишньої території СРСР, нині - Російської Федерації) на момент проголошення незалежності України, відсутності доказів безперервного на законних підставах проживання на території України, встановлення факту постійного, безвиїзного проживання на території України з 17 червня 1991 року по теперішній час не надасть права відповідним органами вирішити питання про прийняття заявника до громадянства України. Отже встановлення такого факту не породжує для заявника право на набуття громадянства України внаслідок прийняття до громадянства України. За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заявленої вимоги. На підставі Закону України «Про громадянство України» №2235-ІІІ від 18.01.2001, «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України №215/2001 від 27.03.2001 «Питання організації виконання закону України «Про громадянство України»,

Outcome: dismissed