Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що 19.05.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №VIWWGA 0000002098. В забезпечення виконання зобов'язань за даним договором ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] уклали договір іпотеки, згідно з яким [PERSON] надав в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме цілий житловий будинок в [ADDRESS] При укладенні договору іпотеки [PERSON] надав нотаріусу заяву про відсутність малолітніх чи неповнолітніх дітей, що проживають за вказаною адресою та мають право на користування предметом іпотеки. Також була надана довідка виконкому Тиврівської селищної ради від 08.05.2008 року № 481, згідно з якою малолітніх та неповнолітніх дітей за вказаною адресою не зареєстровано, їх прав на житло не має. Зазначені обставини не відповідали дійсності, так як в належному [PERSON] будинку в [ADDRESS]. на момент укладення договору іпотеки постійно проживали він, його дружина [PERSON] та їхня дитина [PERSON], [INFO]. Власник будинку [PERSON] є його батьком. Позивач зареєстрований за даною адресою з 04 вересня 1999 року, постійно проживає в будинку батька. 08 лютого 2004 року він уклав шлюб з [PERSON], яка після укладення шлюбу проживає разом з ним у зазначеному будинку. [INFO] року у них народилася дитина [PERSON], яка від моменту народження проживає коло них за вказаною адресою. Оскільки неповнолітня дочка [PERSON], [INFO], на момент укладення договору іпотеки не була зареєстрована за будь - якою адресою місця проживання, вважається, що вона проживала разом з нею та дружиною, а саме в [ADDRESS]. Оскільки неповнолітня [PERSON] від моменту народження проживає за вказаною адресою в [ADDRESS], спільно з власником житла, є онукою власника житла, в сім'ї ведеться спільне господарство, то відповідно дитина має право на користування займаним приміщенням нарівні з власником [PERSON]. Оскільки право користування належним [PERSON] будинком в [ADDRESS] на момент укладення договору іпотеки мала неповнолітня [PERSON], для передачі в іпотеку зазначеного будинку обов'язковою була згода органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування згоди на укладення договору іпотеки нерухомого майна, а саме будинку в [ADDRESS] від 19.05.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] не надавав, що у відповідності з ч.1 ст. 224 ЦК України робить такий договір нікчемним. Оскільки права його неповнолітньої дочки [PERSON] порушено, він змушений звернутись до сулу із даним позовом. Просить встановити факт, що малолітня [PERSON], [INFO], постійно проживає в належному [PERSON] будинку за адресою: Вінницька область, [ADDRESS] з [INFO] року. Визнати за малолітньою [PERSON], [INFO], право користування жилим будинком в [ADDRESS] Визнати договір іпотеки нерухомого майна, а саме будинку в [ADDRESS] №VIWWGA 0000002098, укладений 19.05.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] недійсним. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить позов задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов визнали. Представник відповідача ЗАТ КБ "ПриватБанк" Мазур О.О. позов не визнала, пояснила, що 19.05.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] 19.05.2008 року отримала кредит у розмірі 20850,99 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19.05.2015 року. В забезпечення виконання зобов'язань ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" і [PERSON] 19.05.2008 року уклали договір іпотеки, яким відповідач надав в іпотеку свій будинок по [ADDRESS] Тиврівського району, який йому належав на праві власності. Однак всупереч договору без згоди іпотекодержателя [PERSON] 03.04.2009 р. зареєстрував у вказаному будинку [PERSON], [PERSON] та 24.04.2013 р. [PERSON], що є порушенням умов цивільно-правового договору. Неповнолітня [PERSON] права власності на вказаний будинок немає, власником є її дідусь [PERSON] Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] показали суду, що [PERSON] проживала від одруження з позивачем у будинку його батьків по [ADDRESS] неповнолітня [PERSON], [INFO], від народження проживала зі своїми батьками в [ADDRESS] Суд, вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що 19.05.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] (матір'ю позивача) було укладено кредитний договір №VIWWGA 0000002098, відповідно до якого [PERSON] 19.05.2008 року отримала кредит у розмірі 20850,99 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19.05.2015 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості мало здійснюватися в наступному порядку : щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти щомісячний платіж для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" і відповідач [PERSON] 19.05.2008 року уклали договір іпотеки №VIWWGA 0000002098, відповідно до якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме : будинок загальною площею 89.00 кв. м, житловою площею 48.50 кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS] Тиврівського району, який належить [PERSON] на праві власності на підставі договору дарування. При укладенні договору іпотеки [PERSON] надав нотаріусу заяву про відсутність малолітніх чи неповнолітніх дітей, що проживають за вказаною адресою та мають право на користування предметом іпотеки. Також була надана довідка виконкому Тиврівської селищної ради від 08.05.2008 року № 481, згідно з якою малолітніх та неповнолітніх дітей за вказаною адресою не зареєстровано, їх прав на житло не має. Також при укладенні Договору іпотеки батьками позивача [PERSON] та [PERSON] було подано 19.05.2008 р. до нотаріуса заяву, якою вони засвідчили, що на момент укладення договору іпотеки, предметом якого є цілий житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS], малолітні або неповнолітні діти у ньому не проживають, та права користування цим майном не мають, також підтвердили відсутність у них малолітніх та неповнолітніх дітей. Всупереч укладеному договору без згоди іпотекодержателя відповідачем [PERSON] 03.04.2009 р. зареєстровано відповідачів - [PERSON], [PERSON] та 24.04.2013 р. [PERSON] - у будинку [ADDRESS] Відповідно до абзацу 2 п.44 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки на момент укладення договору іпотеки. Будь-які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки і піклування. Тобто реєстрація [PERSON], [PERSON] яка була здійснена 03.04.2009 р. та реєстрація [PERSON] - 24.04.2013 р. у будинку [ADDRESS], який є предметом іпотеки, без згоди на те іпотекодержателя після укладення договору іпотеки, тобто після 19.05.2008 р., є порушенням умов цивільно-правового договору та статті 629 ЦК України. Вказані обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі №145/491/13-ц за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення від 25.07.2013 р., що набрало законної сили 17.09.2013 р., а тому відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Суд вважає, що посилання позивача на обставини, встановлені вироком Тиврівського районного суду по справі №145/2435/13-к, на підтвердження своїх вимог є безпідставними, оскільки рішення у справі про обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.358 КК України та [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст.358 КК України, винесено 19.11.2013 р., тобто після рішення по справі №145/491/13-ц від 25.07.2013 р., та не виключає ймовірності, що прокурору не було відомо про існування вказаного рішення суду по цивільній справі. Суд не бере до уваги показання свідка [PERSON], яка є дружиною позивача, свідків [PERSON], [PERSON] (батьків [PERSON].), оскільки вони є заінтересованими особами та їхні показання повністю спростовуються матеріалами справи та здобутими в ході судового слідства доказами. Суд вважає, що доводи позивача про те, що при укладенні договору іпотеки 19.05.2008 року порушено права його неповнолітньої дочки [PERSON] є безпідставними, оскільки вона 03.04.2009 р. була зареєстрована у [ADDRESS], який є предметом іпотеки, без згоди іпотекодержателя. Враховуючи викладене, суд вважає, що підстав для задоволення позову немає.

Outcome: dismissed