Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Представник відповідача Опришко П.В., в судовому засіданні, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує і пояснив суду, що відповідач не в змозі зробити перерахунок заробітної плати позивачу в зв'язку з тим, що у відповідача відсутні необхідні для перерахунку документи. Представник позивача [PERSON], в судовому засіданні, позовні вимоги позивача підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Просить суд зобов'язати Українське державне підприємство по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів "Укрінтеравтосервіс" в особі Філії "Рівнеавтотранссервіс" УДП "Укрінтеравтосервіс" зробити перерахунок заробітної плати [PERSON] за роботу в зоні відчуження за грудень 1986 року в сумі 399, 60 крб., з врахуванням оплати збереженого заробітку за основним місцем роботи в сумі 91,80 крб., заробітної плати в зоні відчуження в сумі 93, 60 крб., оплати в надурочний час в сумі 78 крб., у вихідний день в сумі 31,20 крб. та премії 105,00 крб. Суд, заслухавши представника відповідача Опришка П.В., представника позивача [PERSON], дослідивши письмові докази по справі приходить до наступного: Як встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON], є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та інвалідом 2 групи, захворювання якого пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. З 21 лютого 1985 року на підставі наказу № 75-УК по 15 лютого 1999 року (наказ № 11 від 15.02.1999 року) працював начальником відділу пасажирських перевезень в Рівненському обласному управлінні по координації і контролю роботи автомобільного транспорту, яке згідно наказу Міністерства транспорту № 555 від 14.08.2002 року було перейменоване у Державне підприємство «Рівненське обласне управління по координації і контролю роботи автомобільного транспорту». В 2006 році дане підприємство на підставі наказу Міністерства транспорту та зв'язку України № 138 від 15 лютого 2006 року перейменоване в Державне підприємство «Рівнеавтотранссервіс». 22 січня 2014 року дане підприємство припинено, а його правонаступником є Українське державне підприємство по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів Укрінтеравтосервіс» - в Рівному на сьогодні - це Філія «Рівнеавтотранссервіс» УДП «Укрінтеравтосервіс». 3 06.12.1986 року по 08.12.1986 року та з 22.12.1986 року по 25.12.1986 року брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, в 30 км зоні відчуження. Пенсія по інвалідності призначена Управлінням Пенсійного Фонду України в м. Рівне за нормами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсія виплачується в розмірі, визначеному Постановою KM України №1210 від 23.11.2011 року та Законами України про бюджет України на 2012, 2013, 2014 роки. Відповідно до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210, позивач повинен надати до Управління ПФ України в м. Різне довідку про розмір заробітної плати за роботу в зоні відчуження з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого часу. В 1998 році позивачу була надана Довідка про роботу в зоні відчуження із зазначенням фактичної заробітної плати, однак, згідно довідки, нарахування заробітної плати було, виходячи із шестигодинного робочого дня. Однак, позивач перебував у відрядженні безвиїзно з 06.12.1986 року по 08.12.1986 року та з 22.12.1986 року по 25.12.1986 року. А тому відповідно до розділу 14 роз'яснення Мінпраці України "Про оплату праці громадян, які виконували роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження в 1986-1990 роках" від 24.04.97р. № 06-1635 керівникам, інженерно-технічним працівникам і службовцям з ненормованим робочим днем дозволено проводити оплату надурочної роботи до 01.03.1987 року, але не більше ніж 3 години на добу (Рішення Урядової комісії від 26.06.1986 року, 28.10.1986 року, 19.01.1987 року). У зв'язку із наведеним, неправильно нарахована заробітна плата, в тому числі і оплата в надурочні години, у вихідні дні (один день). 17 жовтня 2014 року позивач звернувся до Відповідача із листом зробити перерахунок заробітної плати із врахуванням роботи в надурочний час та видати відповідну довідку. Листом № 47-1/04-217 від 22 жовтня 2014 року Філія «Рівнеавтотранссервіс» УДП «Укрінтеравтосервіс» повідомила позивача про те, що в зв'язку із відсутністю документів, що підтверджують період і час його перебування у зоні відчуження ЧАЕС, у філії немає підстав для здійснення донарахування позивачу заробітної плати за надурочну роботу до 3-х годин на добу. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що набула чинності з 1 січня 2012 року, затверджено Порядок обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Для здійснення перерахунку пенсії відповідно до вищевказаної Постанови № 1210 від 23.11.2011 року Згідно із пунктом 2 зазначеного Порядку для обчислення пенсій враховується заробітна плата, одержана за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках. Відповідно до статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями. Згідно із п. 17 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, довідки про заробітну плату видаються на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою, організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Кількість днів роботи у зоні відчуження підтверджується довідками Відповідача № 1/06-32 від 05 лютого 2008 року та № 1/03-801 від 30 листопада 1992 року та відомостями по нарахуванню заробітної плати. Позивач виконував роботи у 30-ти кілометровій зоні відчуження з 06.12.1986 року по 08.12.1986 року та з 22.12.1986 року по 25.12.1986 року - 7 днів, з яких один день 7 грудня - неділя, в першій зоні відчуження. Згідно з роз'ясненням Держкомпраці УРСР і Укрпрофради № 05/2-25-2/03-518 від 09.01.1987 року для оплати праці за роботу в зоні відчуження бралася денна тарифна ставка, яка розраховувалася шляхом ділення місячного окладу, встановленого за основним місцем роботи, на кількість робочих годин за відповідний місяць роботи у зоні відчуження, виходячи з того, що в зоні був встановлений 6 годинний робочий день і 6-ти денний робочий тиждень. Тому, оклад 210 крб. : 162 год. (у грудні 1986 року при 6-ти год.роб. дні/=1,30крб Згідно розрахунку Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації, при розрахунку довідки щодо оплати праці позивачу [PERSON] за роботу в зоні відчуження із 06 грудня 1986 року по 08 грудня 1986 року; із 22 грудня 1986 року по 25 грудня 1986 року, 07 днів, з яких 01 день - 07 грудня - неділя слід виходити з визначення годинної тарифної ставки яка у позивача складає 1,30 крб., визначення збереженого заробітку за основним місцем роботи, який у позивача складає 91,80 грн., кратності, яка у позивача складає 93,60., обчислення заробітної плати в зоні відчуження, яка у позивача складає 93,60., оплати праці у вихідний день, яка у позивача складає 31,20., оплати в надурочний час, яка у позивача складає 46,80 та 31,20., премії, яка у позивача складає 105,00, а всього 399,60. Відповідно до Листа Мінфіну, Мінпраці та Мінчорнобиля від 29.10.1992 року № 09-3751 та Узагальнюючого листа Міністерства праці України № 06-1635 від 24 квітня 1997 року «Про оплату праці громадян, які виконували роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження в 1986-1990 роках», якщо роботу в зоні відчуження оплатили неправильно, підприємство має провести перерахунок заробітної плати. Розраховану заробітну плату не індексують і не виплачують, а лише враховують при обчисленні пенсії. Статтею 64 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до Розділу 11 Конституції України право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням і забезпечується ч. 2 ст. 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Також звуження змісту та обсягу і скасування зазначених прав і свобод не допускається. Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 вересня 2005 року N 5-рп/2005 зазначив: «Згідно зі статтею 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя). Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні діяльності визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними. Загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена». Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (ч. 2 ст. З Конституції України). За вище зазначених обставин позовні вимоги позивача є доведеними, а тому підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача в прибуток держави 243 гривні 60 копійок судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved