Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ПАТ «СК «Українська страхова група» про стягнення понесених витрат по страховому відшкодуванню сплаченому позивачем потерпілому в сумі 53 040 грн., пені в сумі 30 657,12 грн., 3% річних в сумі 2903,39 грн., втрат від інфляції в сумі 7725,46 грн., відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30 липня 2010 року трапилась ДТП за участю транспортного засобу під керування позивача та велосипедиста [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність позивача, як власника транспортного засобу, була застрахована 26.05.2010 року в ПАТ «СК «Українська страхова група». Термін дії полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ВС № 9859510 з 27.05.2010 року по 26.05.2011 року. Про ДТП позивач повідомив страхову компанію в той самий день по телефону. 03.08.2010 року позивач звернувся письмово до відповідача з повідомленням про настання страхового випадку. В результаті ДТП потерпілому [PERSON] заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. 20.04.2011 року Івано-Франківським міським судом постановлено вирок, яким позивача визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Цивільний позов потерпілого [PERSON] задоволено частково та стягнуто з [PERSON] 90 грн. витрат на лікування, 52 500 грн. втраченого доходу від підприємницької діяльності, 6000 грн. моральної шкоди. В задоволенні клопотання [PERSON] про залучення ПАТ «СК «Українська страхова група» як співвідповідача до участі в справі Івано-Франківським міським судом відмовлено. 23.01.2018 року позивач отримав постанову від 24.11.2017 року ВП №46419536 про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із сплатою коштів. Протягом 2012, 2013, 018 років позивач неодноразово звертався до ПАТ «СК «Українська страхова група» про виплату компенсації понесених витрат, але відповіді не отримав. До заяви від 19.03.2018 року про виплату понесених витрат позивач долучив копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оригінал постанови про закінчення виконавчого провадження, копію вироку Івано-Франківського міського суду. Але протягом 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування ПАТ «СК «Українська страхова група» жодного рішення не прийняла. З 04.07.2018 року ПАТ «СК «Українська страхова група» порушила право позивача щодо виплати компенсації за відшкодоване потерпілому страхове відшкодування. Тому позивач змушений звернутись з позовом до суду. Відповідач надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає, оскільки ПАТ «СК «Українська страхова група» неодноразово повідомляла [PERSON] про відсутність підстав для виплати страхового відшкодування у зв`язку з тим, що між ПАТ «СК «Українська страхова група» та [PERSON] не досягнуто згоди щодо розміру відшкодування та [PERSON] не надано всіх необхідних документів для прийняття рішення по справі. При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Потерпілому відшкодовується також моральна шкода. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5% ліміту. У зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим, відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Але, позивачем до справи не додано документів, які необхідні для прийняття рішення щодо відшкодування шкоди пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності потерпілої особи. [PERSON] не виконав вимоги Закону та не погодив зі страховиком розмір відшкодування на лікування потерпілого та шкоду у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності то ПАТ «СК «Українська страхова група» вирішила, що немає підстав для виплати страхового відшкодування, нарахування пені, 3% річних, інфляційних втрат та відшкодування моральної шкоди. Також відповідач просить застосувати строк позовної давності, оскільки спеціальний строк позовної давності по пені становить 1 рік, який вже минув, загальний строк позовної давності становить 3 роки, який так само минув. Необґрунтованими є також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 300 грн., вказана сума є завищеною. Позивач надав заперечення на відзив в яких зазначив, що кошти, які підлягають стягненню з ПАТ «СК «Українська страхова група» визначені вироком суду, тому позивач не міг їх узгодити з відповідачем. Строку позовної давності ним не пропущено, оскільки про порушення свого права позивач дізнався 04.07.2018 року. Відповідач надав відповідь на заперечення на відзив в якій зазначив, що ПАТ «СК «Українська страхова група» не була залучена до розгляду справи про обвинувачення [PERSON] , тому вирок суду не має для відповідача преюдиційного значення. До матеріалів справи не додано документів, які необхідні для прийняття рішення щодо відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності потерпілої особи. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів наведених в позовній заяві, просив позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник повідомив, що позивач не міг з`явитись, оскільки перебуває на роботі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив врахувати відзив на позовну заяву та відмовити в задоволенні позову. не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суду подав клопотання в якому просив розглядати справу без участі представника. Позовні вимоги підтримав. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. 26.05.2010 року [PERSON] застрахував свою цивільно-правову відповідальність, як власник наземного транспортного засобу Ford Mondeo, номерний знак [NUMBER] , що підтверджується копією полісу обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів ВС № 9859510 від 26.05.2010 року. Строк дії полісу з 27.05.2010 року по 26.05.2011 року. Страховиком виступила ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» (а.с.10). 30.07.2010 року, під час дії страхового полісу, трапилась дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого транспортного засобу Ford Mondeo, номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та велосипедиста [PERSON] . Як вбачається із копії листа ПАТ «СК «Українська страхова група» від 17.11.2011 року, 03.08.2010 року [PERSON] звертався до страхової компанії із повідомленням про настання випадку, що має ознаки страхового, а саме, ДТП, що мала місце 30.07.2010 року. Потерпілий [PERSON] із заявою про настання страхового випадку не звертався та виплату страхового відшкодування до ПАТ «СК «Українська страхова група» не звертався (а.с.18). В результаті ДТП потерпілому [PERSON] заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Під час розгляду Івано-Франківським міським судом кримінальної справи про обвинувачення [PERSON] за ч. 1 ст. 286 КК України, потерпілим [PERSON] було заявлено цивільний позов. Під час розгляду справи в Івано-Франківському міському суді [PERSON] заявляв клопотання про залучення до участі в якості співвідповідача ПАТ «СК «Українська страхова група», що підтверджується копією клопотання (а.с.13). Але, у задоволенні такого клопотання адвокату та обвинуваченому [PERSON] було відмовлено, що підтверджується копією протоколу судового засідання (а.с.14-15). 29.04.2011 року Івано-Франківським міським судом постановлено вирок у кримінальній справі № 0907/1-379/2011, яким визнано [PERSON] винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначено покарання. Цивільний позов задоволено частково і постановлено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] 90 гривень витрат на лікування, 52 500 гривень втраченого доходу від підприємницької діяльності, 6000 гривень моральної шкоди, а всього 58 590 гривень (а.с.11-12). 13.11.2012 року [PERSON] звертався до ПАТ «СК «Українська страхова група» із заявою про виплату страхового відшкодування, та додав до заяви всі необхідні для виплати документи (а.с.16-17). На вказану заяву [PERSON] отримав відповідь від ПАТ «СК «Українська страхова група» від 15.01.2013 року із якої вбачається, що страховик не може прийняти рішення про виплату страхового відшкодування, оскільки [PERSON] не надано документи, які підтверджують здійснення взаєморозрахунків осіб, відповідальність яких застрахована та потерпілих, взаєморозрахунки, що пов`язані з моральною шкодою; документи, які необхідні для прийняття рішення щодо відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності потерпілої особи; документи, які необхідні для прийняття рішення щодо відшкодування витрат на лікування потерпілої особи (а.с.29-30). Як вбачається із копії постанови державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів Савки В.В. від 24.11.2017 року про закінчення виконавчого провадження, [PERSON] повністю виконав вирок суду та сплатив заборгованість в сумі 58 590 гривень (а.с.34). 19.03.2018 року, після отримання постанови про закінчення виконавчого провадження, [PERSON] знову звернувся до ПАТ «СК «Українська страхова група» із заявою про виплату страхового відшкодування, та додав до заяви всі необхідні для виплати документи, в тому числі вирок суду, копію постанови про закінчення виконавчого провадження (а.с.19-20). Вказану заяву ПАТ «СК «Українська страхова група» отримало 04.04.2018 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.21). На заяву від 19.03.2018 року [PERSON] отримав відповідь від ПАТ «СК «Українська страхова група» із якої вбачається, що страхова компанія не може прийняти рішення про виплату страхового відшкодування,оскільки [PERSON] не надано всіх необхідних первинних документів для розрахунку страхового відшкодування (а.с.25-26). Позивач вважає, що відповідач порушив його право на отримання страхового відшкодування, яке він сплатив потерпілому на підставі вироку суду, та звернувся з позовом до суду. Щодо вимоги позивача про стягнення страхового відшкодування в сумі 53 040 гривень судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції станом на 04.07.2018 року оскільки в цей день у позивача виникло право вимоги до відповідача та його права було порушено), відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. До вказаних правовідносин, також слід застосовувати Закон України «Про захист прав споживачів», оскільки відповідно до ст. 1-1 вказаного Закону, цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг, а договір страхування за своєю правовою природою є договором про надання послуг. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтями 24 та 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено особливості відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілого та шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності потерпілим. Відповідно до п. 24.1 ст. 24 Закону, у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого в іноземній державі, відшкодовуються, якщо лікування було узгоджено з особою, яка має здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Відповідач у своєму відзиві стверджує, що позивачем не надано документів (копії виписаного епікризу, копії листів призначень завірених лікарями, копії амбулаторної карт та інше), які підтверджують, що потерпілим було придбано лікарські препарати по призначенням лікарів. Але, [PERSON] було надано страховій компанії копію вироку Івано-Франківського міського суду від 29.04.2011 року в якому судом визначено розмір витрат на лікування, які поніс потерпілий [PERSON] в розмірі 90 гривень. Суд в мотивувальній частині вироку посилається на те, що потерпілим [PERSON] підтверджено витрати на лікування лише в розмірі 90 гривень (а.с.12). Статтею 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, - не отримані доходи, які обчислюються як різниця між доходом за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік та доходом, отриманим у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною. У вироку Івано-Франківського міського суду від 29.04.2011 року зазначено, що стягненню з [PERSON] підлягають 52 500 гривень втраченого доходу потерпілого [PERSON] від підприємницької діяльності. Обґрунтовуючи такий розмір втраченого доходу суд аналізував довідки про доходи за 2009 рік, період за який було втрачено такий дохід - з 30.07.2010 року по 20.01.2011 року (а.с.12 зв.). Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик здійснює компенсацію витрат страхувальника або особи, відповідальність якої застрахована, а МТСБУ компенсує витрати особи, звільненої від цього виду обов`язкового страхування на підставі пункту 13.1 статті 13 цього Закону або відповідальність якої застрахована іноземною страховою компанією відповідно до умов Міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", за умови, що такі витрати здійснюються за згодою страховика (МТСБУ). У компенсації витрат може бути відмовлено повністю або частково, якщо такі витрати здійснені без попереднього погодження із страховиком (МТСБУ). Отже, твердження відповідача про те, що розмір витрат на лікування та розмір втраченого доходу не обґрунтовано та не погоджено із страховиком є необґрунтованими. Такий розмір і не міг бути узгоджений [PERSON] із страховою компанією, оскільки визначений вироком суду. Крім того, [PERSON] під час розгляду справи просив залучити до участі в справі страхову компанію, але судом відмовлено у задоволенні такого клопотання. Отже, враховуючи надання [PERSON] ПАТ «СК «Українська страхова група» копії вироку, який набрав законної сили, то у відповідача були всі підстави для розрахування розміру витрат на лікування та розмір шкоди по в`язаної з тимчасовою втратою працездатності потерпілим [PERSON] . Що стосується відшкодування моральної шкоди в розмірі 2550 гривень, то судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в"пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Враховуючи, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну здоров`ю становить 51 000 грн., то 5% відповідно буде 2550 грн. З урахуванням наведеного вимога позивач про стягнення сплаченого страхового відшкодування в розмірі 53 040 грн. підлягає до задоволення. Щодо вимог про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, то суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial