Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

У березні 2016року позивач [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визначити місце проживання дитини - [PERSON], 14.12.2013року народження, з ним, визнавши неправомірним висновок органу опіки та піклування Павлоградської міської ради від 09.03.2016року, про визначення місця проживання дитини з матір"ю [PERSON] за адресою: Павлоградський район, с. Карабинівка, вул. Довгополого,50. Свої вимоги мотивував тим, що з 13 липня 2013 року він перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], який народився 14.12.2013року. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 15.02.2016року шлюб між сторонами розірвано. 01.01.2016року він забрав сина у відповідачки і на теперешній час дитина проживає з ним та його матір"ю за адресою [ADDRESS]. Він має постійне місце роботи, створює всі умови для проживання дитини, він та його рідні люблять малолітнього [PERSON], а відповідач [PERSON] негативно впливає на дитину, зокрема, зловживає спиртними напоями на побутовому рівні, у квартирі збираються неблагонадійні особи, були неодноразові звернення до правоохоронних органів про порушення громадського порядку внаслідок зловживання спиртним. Також відповідачку було доставлено до лікарні у січні 2016 року зі спробою вчинити суїцид. Мати відповідача [PERSON] була позбавлена батьківських прав. У червні 2016 року [PERSON] заявила зустрічний позов до [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини з нею, мотивуючи свої вимоги тим, що з самого народження син перебував з нею, колишній чоловік доглядом за дитиною та її вихованням не займався, в нього були власні інтереси, які ніяким чином не поєднувались з її інтересами та інтересами їхньої дитини. Після припинення шлюбних відносин вона звернулась до суду із позовом про стягнення з [PERSON] аліментів, це обурило позивача, кошти він давати не хотів, тому 22 січня 2016 року примусово забрав сина, погрожуючи фізичною розправою над її рідними, і вивіз до себе додому. З цього факту вона зверталась до Павлоградського ВП ГУНП, але їй роз"яснили, що це цивільно-правове питання, яке вирішується в судовому порядку. Вона не має можливості бачитися з дитиною, позивач безпідставно позбавив її спілкування з сином. Вона характеризується позитивно, може забезпечити нормальний всеобічний розвиток дитини, проживає за адресою: [INFO], разом зі своєю матір"ю [PERSON] та вітчимом [PERSON], будинок знаходиться в екологічно чистому районі, в ньому є всі умови для проживання дитини. В судовому засіданні позивач та його представники підтримали позов, зустрічний позов не визнали. Позивач суду пояснив, що з відповідачем проживали однією сім"єю в двокімнатній квартирі, яка належить його матері, по вул. Почтова,1/5 в м. Павлограді, до 08.12.2015року, потім він повернувся жити до батьків по вул. [PERSON],б. 21 кв. 47, а відповідач - до своїх батьків в с. Карабинівка, вул. Довгополого, 50. У квартирі, яка розташована в м. Павлограді по вул. Західнодонбаська( Ленінградська), 45/63, проживають баба відповідача [PERSON] та її старший брат [PERSON]. На відміну від сім"ї відповідачки, члени його сім"ї - мати [PERSON], [INFO], та вітчим [PERSON], мають вищу освіту, його матір відповідальна, інтелігентна, тому може забезпечити належне виховання та розвиток онука, вона й позивачеві дає поради. Він працює позмінно на шахті, його заробітна плата складає 10 000грн. на місяць, має відпустки, під час яких оздоровлює дитину. Коли він знаходиться на роботі, дитину доглядає його матір, в квартирі є все необхідне. У відповідача умови проживання в [INFO] незадовільні: це приватний будинок з пічним опаленням, є скважина, але відсутня гаряча вода, туалет розташований на вулиці, є одна житлова кімната, в іншій знаходиться піч. Відповідач взимку неодноразово приїжджала до нього, щоб забрати дитину. Після вирішення 22.11.2016року Органом опіки та піклування Павлоградської міської ради питання способу участі відповідача у вихованні сина, а саме: щосуботи на території міста Павлограда з 10:00год. до12:00год., відповідач бачилася з дитиною. Його трирічний син [PERSON] усіх молодих жінок називає мамою. Представник позивача [PERSON] суду пояснив, що відповідачка тільки протягом останнього часу проживає в с. Карабинівка з матір"ю, а до цього проживала в Павлограді за адресою : вул Ленінградська, б.45 кв.63 з бабусею та братом, де вона й зареєстрована, тому в с. Карабинівка, де вона навчалася, її поведінку знають недостатньо, тому й надані позитивні характеристики. Представник позивача [PERSON] пояснив, що за адресою у м. Павлограді по вул. Західнодонбаська( Ленінградська), 45/63, де проживає бабуся відповідача та її брат, та проживала відповідач, сім"я характеризується негативно, як такі, що зловживають спиртними напоями, брат [PERSON] перебуває на обліку у Павлоградському ВП ГУНП в Дніпропетровській області в категорії "сімейний насильник", він тричі за 2016рік притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП. Відповідач, на відміну від позивача, офіційно не працевлаштована, право власності на будинок, в якому вона проживає в с. Карабинівка з матір"ю та вітчимом, на членів сім"ї не оформлене. В ході розгляду справи Органом опіки та піклування Павлоградської міської ради 22.11.2016року був наданий інший висновок, згідно якого вирішено визначити можливим місце проживання дитини [PERSON] разом з батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Відповідач та її представник позов не визнали, зустрічні позовні вимоги підтримали. Відповідач суду пояснила, що 22 січня 2016року рішенням Павлоградського міськрайонного за її позовом до [PERSON] з позивача було стягнуто аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку на її утримання, і після судового засідання позивач примусово забрав сина, який знаходився в с. Карабинівка у її батьків. Вона звернулась до відділу поліції, до прокуратури, на таксі їздила по всім адресам, де могла б бути дитина, батьки позивача двері їй не відкрили. Вона не змогла забрати дитину, і в неї 23.01.2016року стався нервовий зрив, внаслідок чого вона дійсно випила спиртне, а потім кілька пігулок, мати викликала їй карету швидкої медичної допомоги. Потім вона зверталась до органу опіки та піклування Павлоградської міської ради, де з позивачем була проведена бесіда, але він все одно не давав їй сина, вона дзвонила, приходила до нього додому ,однак за півроку тільки одного разу побачила сина в магазин АТБ, де він був зі свекров"ю. В ході розгляду справи 22.11.2016 року Органом опіки та піклування Павлоградської міської ради було визначено способи її участі у вихованні сина - щосуботи на території міста Павлограда, і вона нарешті побачила сина, який її впізнав, обіймав, вони дві години гуляли у центрі розваг. Вона дуже любить свого сина, добре його доглядала, дитина довгий час була на грудному годуванні, в квартирі, де вони жили з позивачем однією сім"єю, завжди був порядок. Дійсно, її брат по матері [PERSON], який з ними за адресою с. Карабинівка, вул .Довгополова, 50, не проживає, приходив до матері в нетверезому стані, тому між ними відбулися конфлікти, і мати зверталась до поліції. Вона допомагає матері по господарству, яке в них є: корови, свині, огород. В будинку по вул. Долгополова, 50, для неї з дитиною відведена окрема кімната, а матір та вітчим проживають у кімнаті, де знаходиться піч, третя кімната обладнана під кухню. Є також літня кухня. Вона на день розгляду справи 27.01.2017року працює, але ще не оформлена офіційно. Заперечуючи на покази свідків, відповідач доповнила, що позивач та його родичі також не бездоганні був випадок, коли позивач пішов гуляти з дитиною і напився, вона шукала його і вже ввечері забрала дитину, також вітчим позивача часто вживав спиртне в гаражі, а свекров прибігала до них і просила позивача, щоб він пішов та забрав у вітчима ключи від машини. Представник відповідача [PERSON] суду пояснив, що відповідач за місцем проживання, як в Павлограді, так і в Карабінівці, характеризується тільки позитивно, на обліку у лікаря- психіатра та нарколога не перебуває. Дійсно, її матір [PERSON] у 2005році була позбавлена батьківських прав відносно відповідача, але за рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 22.06.2010року [PERSON] поновлена в батьківських правах. Ніяка освіта не замінить материнської любові. Представники третьої особи Органу опіки та піклування Павлоградської міської ради [PERSON], [PERSON], [PERSON] представник третьої особи Органу опіки і піклування Карабинівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області [PERSON] просили суд при винесенні рішення врахувати інтереси дитини. Допитані в судовому засіданні свідки зі сторони позивача [PERSON], [PERSON] та [PERSON] суду пояснили наступне. Свідок [PERSON] пояснив, що позивача знає з дитинства, характеризує його позитивно, коли сторони жили в шлюбі, вони дружили сім"ями, позивач більше гуляв з дитиною, ніж відповідачка, за чутками, відповідачка останні півтора роки перед розлученням "стала випивати", а 14 грудня 2015року, у день народження сина [PERSON], він бачив її на вулиці з пляшкою пива. Свідок [PERSON] пояснив, що є сусідом позивача, з відповідачкою не спілкувався, в неї були конфлікти з її бабою та братом, влітку бачив, що в дитини [PERSON] у віці до1 року були висипи на шкірі, вважає, що відповідач незадовільно доглядала за дитиною, двічі бачив, як відповідач купувала дволітрову пляшку пива, а у с. Карабинівка взимку бачив відповідачку зі чоловіком на ім»я [PERSON], в них була пляшка горілки. Свідок [PERSON] пояснила, що добре знає сім»ю позивача, вважає, що відповідач не була вдячною батькам позивача, які дали їм квартиру для проживання, вважає, що відповідач незадовільно доглядала за дитиною, їй було цікаво з такою подругою, котра любить покурити та випити. Вважає, що дитині добре з бабою та дідом ( матір»ю та вітчимом позивача), малюк знає вірші, співає, малює, коли позивач звонить по телефону, малюк просить дати йому трубку, позивач ходить з сином гуляти на дитячий майданчик. Коли позивач забрав дитину, відповідач двічі з поліцією приїжджала до його батьків. Заявлені відповідачем свідки [PERSON],[PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явились, відповідач на їх допиті не наполягала, однак пояснила суду, що вказані нею свідки спочатку виявили бажання дати покази в суді, але внаслідок впливу на них зі сторони родичів позивача згодом відмовились. Вислухавши сторони, представників сторін та третіх осіб, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений [PERSON] позов не підлягає задоволенню, а зустрічні позовні вимоги [PERSON] обгрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] и Володимирівна є батьками [PERSON], який народився 14.12.2013року( а.с.9). Рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 15.02.2016року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано( а.с.11). Судом встановлено, що у період з 21 по 25 січня 2016року позивач самочинно змінив місце проживання дитини і з цього приводу відповідач зверталась в органи поліції, що підтверджується матеріалом ЖЕО № 807 від 21.01.2016року( а.с.51-57). З січня 2016року по даний час малолітній [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON], бабою [PERSON], та її цивільним чоловіком [PERSON] за адресою [ADDRESS](а.с.12,13,129). Сім»я характеризується позитивно, матеріально забезпечена, є всі умови для проживання дитини, дитина доглянута, влітку малюк оздоровлювався( а.с.129-131). Мати дитини [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO](Ленінградська[ADDRESS]( а.с.73), в даний час проживає за адресою: [INFO] зі своєю матір»ю [PERSON] та вітчимом [PERSON], які характеризуються позитивно(а.с.95,96,97, 219). [PERSON] характеризується позитивно, працює( а.с.138-139,141-146). Згідно висновку від 22.11.2016року Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради вважає можливим місце проживання дитини [PERSON] разом з батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS]( а.с.220). Згідно наданим характеристикам відповідача за місцем її реєстрації та фактичного проживання, [PERSON] характеризується позитивно (а.с.32,33,98). Згідно актам обстеження матеріально-побутових умов від 16.06.2016року та від 21.11.2016року за адресою:Павлоградський район, с. Карабинівка, вул. Довгополого, 50, сім»я відповідача веде нормальний спосіб життя - займаються веденням особистого підсобного господарства, вирощують городину, в будинку чисто, є необхідні меблі. плазмовий телевізор, дитячі іграшки, велосипед. Дитячий одяг зберігається у шафі, для дитини є окрема кімната, куплено нове ліжко. Сім»я фінансово забезпечена за рахунок реалізації продуктів ОСГ та випаса худоби.( а.с.88, 219). За рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 22.06.2010року [PERSON] поновлена в батьківських правах відносно дитини [PERSON], оскільки змінилась її поведінка: алгогольні напої на вживає, займається веденням особистого підсобного господарства( а.с.3). Ані позивач, ані відповідач на обліку у лікаря- психіатра, нарколога не перебувають( а.с.153,154, 31,34). Та обставина, що за повідомленням КЗ «Паволоградська міська лікарня № 4 Дніпропетровської області 24.01.2016року [PERSON]В доставлялась каретою швидкої допомоги до приймального відділення з діагнозом: медикаментозне отруєння, суїцидальна спроба( а.с.49) , не спростовує того факту, що відповідач є психічно здоровою людиною. Як пояснила відповідач, вказане відбулось після неправомірних дій позивача, який забрав у відповідача дитину, що й спричинило стрес. Згідно висновку від 16.06.2016року Орган опіки та піклування Карабинівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області вважає можливим проживання дитини [PERSON], [INFO] , з матір"ю - [PERSON], за адресою: с. Карабинівка Павлоградського району Дніпропетровської області, вул.Довгополого, буд. 50( а.с.87). Суд враховує, що дитина проживала з матір»ю, а позивач самочинно змінив місцепроживання дитини. Факти притягнення брата відповідача [PERSON] до адміністративної відповідальності не мають відношення до характеристики відповідача. Як встановлено судом, [PERSON] за адресою с. Карабинівка Павлоградського району Дніпропетровської області, вул.Довгополого, буд. 50, не проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов?язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини (ч. 2 ст. 161 СК України). Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір?ю. Згідно пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім?ю України» роз'яснено, що суди, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, мають виходити із рівності прав та обов?язків батька й матері щодо своїх дітей, повинні постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Судом не встановлено виключних обставини, які б давали підстави дійти висновку про можливість розлучення дитини з матір?ю, відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року. Таким чином, зустрічний позов є законним і обгрунтованим і підлягає задоволенню.

Outcome: approved