Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

позивач ПАТ КБ "Приватбанк" 22 грудня 2015 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до договору KTH0AN90973518 від 13 квітня 2010 року відповідач [PERSON] отримала кредит в розмірі 96502,66 гривень зі сплатою 20,04 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10 квітня 2015 року. ПАТ КБ "Приватбанк" цілком виконав зобовязання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідач, порушила графік погашення кредиту, внаслідок чого, утворилась заборгованість, яка станом на 12 листопада 2015 р., складає 80000 гривень. Представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" зявився у судове засідання, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, пояснив що 20 лютого 2014 року з відповідачкою було укладено додаткову угоду на рестуктурізацію заборгованості, згідно якої заборгованість складає 80000 гривень, на повернення якої позивач погодилась. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання зявилась, позовні вимоги визнала частково, так вона пояснила, що в якості застави кредиту був автомобіль, який в наступний час позивач забрав. Вважає, що цього досить для погашення кредиту. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ Судом, встановлено, що відповідно до заяви [PERSON] від 13 квітня 2010 року між нею та ПАТ КБ "Приватбанк" укладено кредитний договір № KTH0AN90973518 , відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 96502,66 гривень зі сплатою 20,04 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10 квітня 2015 року (а.с. 7-10 ) Згідно п.2.1 кредитного договору позичальник зобовязався погашати кредит в дату згідно графіку погашення кредиту та процентів, зазначеному в додатку № 1, а саме, щомісячно погашати заборгованість за кредитом, за відсотками, комісією (а.с. 7 ) Відповідно до п.17.1.7 додаткової угоди № 2 від 20 лютого 2014 року з метою виконання зобов"язання за п.3.4 позичальнику відкривається кредитна лінія в розмірі 44904, 46 гривень для сплати чергових страхових платежів. Пунктом 17.1.18 передбачено період сплати з "16" по "20" число кожного місяці в розмірі 2275,15 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобовязання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. На час розгляду справи судом сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 13 квітня 2010 року, враховуючи право ПАТ КБ "Приватбанк" вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, відповідно до ст. 11 ЦПК України складає 80000 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом складає 73779,52 гривень; - відсотки за кредитом складають 6220,48 гривень. Оскільки позичальник [PERSON] порушила строки платежів за зобовязаннями як по сплаті кредиту, так і по сплаті процентів за користування кредитом, позивач з цього приводу 22 грудня 2015 р. звернувся до суду. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором позичальник [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором згідно графіку погашення кредиту та процентів належним чином не виконувала, в звязку з чим станом на 12 листопада 2015 р., мала прострочену заборгованість за кредитом 80000 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом складає 73339,52 гривень; -відсотки за кредитом складають 6220,48 гривень. Цей розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та відповідачкою не спростований. Відтак, суд, віднаходить обґрунтованими вимоги банку про стягнення заборгованості по процентам, неустойки (штрафу) у вищевказаному розмірі, що підлягають задоволенню. Відповідач порушила умови укладеного договору, внаслідок чого заборгованість перед банком за кредитним договором від 13 квітня 2010 року на час розгляду справи судом відповідно до ст. 11 ЦПК України складає 80000 гривень. \~ Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно частини 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно п. 3.3.3 кредитного договору при настанні подій, зазначених в п. 3.3.3., в тому числі порушенні позичальником будь-якого з зобовязань, передбачених умовами цього договору, банк має право стягнути кредит до настання строків, передбачених п. 3.3. цього договору, в тому числі шляхом звернення стягнення на предмет застави, а також реалізувати свої вимоги, що випливають з цього договору за рахунок іншого майна позичальника, його гарантів та поручителів відповідно до діючого законодавства (а.с.7 ). За наведених підстав та встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми заборгованості за Договором, процентів за користування кредитом підлягають задоволенню на підставі статей 526, 554, 611, 1054 ЦК України. Таким чином, позов задоволено шляхом стягнення суми заборгованості, процентів з відповідача. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. \~ Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із позовних заяв майнового характеру для юридичних осіб справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розмірів мінімальної заробітної плати і не більш 5 розмірів мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1218 гривень. Суд, дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості, яка складає 8000 гривень. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1218 гривень (1,5% від 8000 гривень), які підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача [PERSON].

Outcome: approved