Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, у якому просить стягнути з ПАТ "Дельта Банк" на користь позивача 3865,00 доларів США - суму вкладу, нарахованих процентів в сумі - 329,00 доларів США, також 122,75 доларів США, додаткові фінансові витрати в розмірі 1630,00 гривень, 3% за рік в сумі 125,85 доларів США, моральну шкоду - 10000,00 гривень, судовий збір в сумі 605,00 гривень. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач послався на те, що його батько - [PERSON], 31 липня 2013 року уклав депозитний договір № 005-03517-310713 з ПАТ "Дельта Банк", згідно якого він передав банку, а банк прийняв грошову суму в розмірі 7730,00 доларів США на строк 370 днів, тобто до 05 серпня 2014 року, з сплатою 9,1% річних в кінці строку. [INFO] його батько - [PERSON] помер, він його син - [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частини вкладу. 06 вересня 2014 року він звернувся до Дніпродзержинського відділення "Дельта Банк" з проханням повернути йому грошові кошти, котрі йому належать за Законом, тобто ? частина за договором № 005-03517-310713, що складає 3865 доларів США, та 352 доларів США нараховані за договором проценти. Відповідач свої зобов'язання по договору банківського вкладу не виконав, не виплативши своєчасно по закінченню терміну вклад та нараховані відсотки, у зв'язку з чим утворились правові наслідки неповернення вкладу і використання банком його грошей. Позивач [PERSON], та його представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити у повному обсязі, пославшись на обставини зазначені у позові. Представник відповідача тричі у судові засідання не з'явився, хоча про час та місце проведення судових засідань був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи за його відсутності не звертався, що дозволило суду, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши позивача та його представник, дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Судом встановлено, що [PERSON], 31 липня 2013 року уклав депозитний договір № 005-03517-310713 банківського вкладу (депозиту) "Найкращий Пенсійний" у доларах США з ПАТ "Дельта Банк", згідно якого він передав банку, а банк прийняв грошову суму в розмірі 7730,00 доларів США на строк 370 днів, тобто до 05 серпня 2014 року, з сплатою 9,1% річних в кінці строку. [INFO] [PERSON] помер. [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частини вкладу. 06 вересня 2014 року звернувся до Дніпродзержинського відділення "Дельта Банк" з проханням повернути йому грошові кошти, котрі йому належать за Законом, тобто ? частина за договором № 005-03517-310713, що складає 3865 доларів США, та 352 доларів США нараховані за договором проценти, однак відповідач свої зобов'язання не виконує. Згідно положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦІК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами, на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до ч. 3 ст. 1066 ЦК України, банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Згідно до ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. При цьому, ч. 1 ст. 612 ЦК України, передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п.1.4 депозитного договору процентна ставка на суму, яка фактично знаходиться на рахунку, становить 9,1 % річних. Як зазначено в ч. 5 ст. 1061 ЦК України, проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. На день розгляду справи проценти на банківський вклад складають 329 доларів США. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, 3% річних від банківського вкладу становить 125,85 доларів США. Вимоги про стягнення додаткових фінансових витрат не підлягають задоволенню оскільки не були належним чином повідомлені підтверджені документально. Вимоги щодо стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню, оскільки це не передбачено договірними стосунками. Враховуючи, що відповідачем не надано доказів на спростування позовних вимог, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві посилання позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно п. 12 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК.

Outcome: partial