Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

у січні 2017 року [PERSON] звернувся у суд з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення компенсації за затримку розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він з 14 липня 2015 року працював у ПАТ "Класикбанк" на посаді юриста юридичного управління. 14 червня 2016 року рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1004 запроваджено тимчасову адміністрацію в ПАТ "Класикбанк" по 14 липня 2016 року, яка згодом була продовжена до 14 серпня 2016 року відповідно до рішення виконавчої дирекції ФГВФО № 1206 від 12.07.2016 р. Наказом № 31 від 17 червня 2016 року позивача було попереджено про наступне вивільнення у зв"язку із скороченням чисельності штату з 22 серпня 2016 року. 12 серпня 2016 року на підстав іршення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1493 розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Класианк". 19 серпня 2016 року позивача було звільнено з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв2язку з ліквідацією ПАТ "Класикбанк". Проте, при звільненні роботодавець не провів з позивачем належного розрахунку. За таких підстав, позиач просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки виплати належних йому, як звільненому працівнику, сум за період з 19 серпня 2016 року по 13 грудня 2016 року, а також стягнути з відповідача 50 000 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Представник відповідача в судовому засіданні не визнала позовні вимоги та заперечувала проти задоволення позову, зазначивши, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є неналежним віповідачем у справі. Представник третьої особи - ПАТ "Класикбанк" також в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно зі ст. 117 зазначеного Кодексу в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Судом встановлено, що наказом № 4-к від 19 серпня 2016 року [PERSON] був звільнений з посади юриста юридичного управління ПАТ "Класикбанк" на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України (у зв"язку з ліквідацією). (а.с. 25) При звільненні відповідач не провів з ним розрахунок в повному обсязі, не виплатив заробітну плату. Заборгованість ПАТ "Класикбанк" перед [PERSON] з виплати йому середнього заробітку за час затримки виплати належних йому, як звільненому працівнику, сум, не заперечується сторонами в судовому засіданні.З матеріалів справи вбачається, що 27 жовтня 2016 року позивачу було перераховано частину заборгованості по заробітній платі в сумі 3 949 грн. 00 коп., 10 листопада 2016 року - в сумі 4 675 грн. 00 коп., 30 листопада 2016 року - в сумі 2 671 грн. 00 коп. та 13 грудня 2016 року - в сумі 3 040 грн. 13 коп. На підставі рішення Правління Національного банку України від 14 червня 2016 року № 67-рш/БТ "Про віднесення ПАТ "Класикбанк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 14 червня 2016 року № 1004 щодо запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Класикбанк" на один місяць з 15 червня 2016 року по 14 липня 2016 року включно та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Северин Ю.П. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 12 липня 2016 року № 1206 продовжено строки тимчасової адміністрації у ПАТ "Класикбанк" з 15 липня 2016 року до 14 серпня 2016 року включно. Відповідно до даного рішення продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Класикбанк" Северина Ю.П. з 15 липня 2016 року до 14 серпня 2016 року включно. Згідно рішення Правління Національного банку України від 11 серпня 2016 року № 209-рш, а також рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 12 серпня 2016 р. № 1493 відкликано банківську ліцензію у ПАТ "Класикбанк" та розпочато процедуру ліквідації банку. Упоноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Класикбанк" ризначено Северина Ю.П. Згідно ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зокрема щодо майнових зобов"язань, які здійснюються виключно у межах процедури ліквідації банку. Черговість та порядок задоволення вимог до банку, виплата витрат та здійснення платежів регулює ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Суд не погоджується з доводами відповідача стосовного того, що позов не підлягає задоволенню з тих підстав, що ПАТ "Класикбанк» було віднесено до категорії неплатоспроможних та розпочато процедуру виведення банку з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації, а тому діяли обмеження, встановлені ч.5 ст.36 Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», які унеможливлювали стягнення з відповідача грошових коштів в цей період. Грошові кошти, стягнення яких вимагає позивач, пов'язані з оплатою праці, належать до заробітної плати, витікають з трудових відносин, а тому, відповідно п.3 ч.3 ст.36 того ж Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю працівників банку. Проте, статтею 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» встановлено, що банк може бути ліквідований, зокрема, у разі відкликання Національним банком України банківської ліцензії з власної ініціативи або за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, повідомляє про це банк та надсилає рішення до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Процедура ліквідації банку вважається завершеною, а банк ліквідованим з дня внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Національний банк України вносить запис до Державного реєстру банків про ліквідацію банку на підставі отриманого від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення про затвердження ліквідаційного балансу та звіту ліквідатора. Відповідно до ст.44, 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд призначає уповноважену особу Фонду та розпочинає процедуру ліквідації банку в день отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: виконує повноваження органів управління банку; приймає до свого відання майно (кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу та виконує функції з управління та реалізації майна банку; звільняє працівників банку відповідно до законодавства України про працю; виконує повноваження, які визначені частиною другою статті 37 цього Закону. Статтею 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що уповноважена особа Фонду, зокрема, має право: вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом; заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи; приймати на роботу, звільняти з роботи чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їх службові обов'язки, змінювати розмір оплати їх праці з додержанням вимог законодавства України про працю. Судом встановлено, сторонами не заперечується, що на даний час Публічне акціонерне товариство «Класикбанк» перебуває на стадії ліквідації, яку на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» здійснює уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. У Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запис про ліквідацію даного банку відсутній, як і відсутній запис Національного банку України у Державному реєстрі банків про ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Класикбанк». Згідно вимог статті 30 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Оскільки на час розгляду справи ПАТ «Класикбанк» має статус юридичної особи, у встановленому законом порядку уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не ліквідоване, тому суд приходить до висновку, що ПАТ «Класикбанк» є належним відповідачем у даній справі. За таких підстав, необхідно відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення компенсації за затримку розрахунку при звільненні, оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є неналежними відповідачем у справі, а відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Проти задоволення клопотання про заміну первісного відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб належним відповідачем ПАТ "Класикбанк" відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України позивач заперечував в судовому засіданні.

Outcome: dismissed