Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовною заявою до АТ "Банк "Фінанси та Кредит" про захист прав споживача, стягнення грошових коштів, матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 27.11.2014 року між ним та відповідачем укладено договір - заяву № 300131/138599/5-14 про банківський строковий вклад (депозит) "Класік" на строк до 27.04.2015 року в іноземній валюті (доларах США) в Дубенському відділенні № 64, відповідно до якого, ним внесено в банк на вкладний рахунок 1000 доларів США з виплатою 11,50 % річних. Згідно п.3 договору, виплата процентів нарахованих на вклад, здійснюється банком в день закінчення строку, визначеного в п.1 договору (27.04.2015 року), в порядку та на умовах, визначених п.п.4.2, 4.3.1. основних умов, одночасно з поверненням вкладу. 05, 09 та 10 лютого 2015 року позивач звертався до відповідача з приводу дострокового повернення вкладу та відсотків, нарахованих за період розміщення вкладу. Вклад не повернено й на день розгляду справи в суді з мотиву відсутності коштів. Через такі дії відповідача та негативні емоційні загрузки, як особі, яка страждає гіпертонічною хворобою, змушений був звертатися на станцію екстреної медичної допомоги та, відповідно, придбавати ліки для лікування, нести інші матеріальні затрати на загальну суму 500 грн.. Неправомірні дії відповідача спричинили моральні страждання, душевний біль та розлад здоров'я, оскільки, законні вимоги ігнорувались в супереч договору. В судовому засіданні позивач настоює на стягненні з відповідача суми вкладу 1000 доларів США, відсотків в сумі 38,32 доларів США, 500 грн. матеріальної шкоди та 2000 грн. моральної шкоди. Представник відповідача, будучи належно повідомлений про день та час слухання справи, в судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не подав. Суд вирішує позов на основі матеріалів справи. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України, за договором банківського вкладу не залежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Судом встановлено, що 27.11.2014 року між позивачем і відповідачем укладено договір - заяву № 300131/138599/5-14 про банківський строковий вклад (депозит) "Класік" на строк до 27.04.2015 року в іноземній валюті (доларах США) в Дубенському відділенні № 64, відповідно до якого, ним внесено в банк на вкладний рахунок 1000 доларів США з виплатою 11,50 % річних (а.с.3). Згідно п.3 договору, виплата процентів нарахованих на вклад, здійснюється банком в день закінчення строку, визначеного в п.1 договору (27.04.2015 року), в порядку та на умовах, визначених п.п.4.2, 4.3.1. основних умов, одночасно з поверненням вкладу. 05, 09 та 10 лютого 2015 року позивач звертався до відповідача з приводу дострокового повернення вкладу та відсотків, нарахованих за період розміщення вкладу (а.с.4). Вклад не повернено й на день розгляду справи в суді з мотиву відсутності коштів. Через такі дії відповідача та негативні емоційні загрузки, як особі, яка страждає гіпертонічною хворобою, змушений був звертатися на станцію екстреної медичної допомоги та, відповідно, придбавати ліки для лікування, нести інші матеріальні затрати на загальну суму 500 грн.. Як докази позивачем долучена довідка про перебування позивача на лікуванні в КЗ "Дубенська ЦРЛ" з 20.03.2015 року по 23.03.2015 року (гіпертонічна хвороба) (а.с.20). Позивачем не надано доказів, які б підтверджували, що звертання до відповідача про повернення даного строкового вкладу призвело до захворювання, в зв'язку з чим він перебував у лікарні з 20.03.2015 року по 23.03.2015 року. Разом з тим, суд враховує, що позивач звертався в суд з позовом про повернення грошового вкладу відповідачем в сумі 2500 доларів США, де також вказував, що він звертався до відповідача з вимогою повернути вклад, в тому числі 05, 09, 10 та 25 лютого 2015 року. Рішенням суду від 12.05.2015 року задоволені вимоги про захист прав споживача, стягнення грошових коштів, матеріальної та моральної шкоди (справа № 559/367/15-ц). Як на доказ про стягнення матеріальної шкоди, позивачем надано чеки про придбання ліків 31.03.2015 року та матеріальних цінностей 17.04.2015 року (а.с.21). Надані докази, на думку суду, не мають відношення до відмови видачі депозиту 09.02.2015 року. Неправомірні дії відповідача спричинили моральні страждання, душевний біль та розлад здоров'я, оскільки, законні вимоги ігнорувались в супереч договору Відсутність коштів, на переконання суду, не є підставою для неповернення вкладу, а тому вказана сума - 1000 доларів США, 38, 32 доларів США - відсотки річних, відповідно до довідки відповідача (а.с.25), підлягають стягненню в примусовому порядку. Оскільки, банківська операція про банківський строковий вклад здійснювалась в іноземній валюті, відповідно до договору - заяви, стягнення повинно бути проведено в валюті вкладу. Згідно з ч.2 ст.22 ЗУ "Про захист прав споживачів", при задоволенні вимог споживача, суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної шкоди. Суд враховує, що позивач, звернувшись до банку про дострокове повернення вкладу, в відповідності з п.5 договору, та не отримавши його, отримав певні душевні страждання, оскільки, надіявся на порядність у відносинах банку з клієнтом, порушували норми моралі та поваги до людини, чим було спричинено моральну шкоду. З урахуванням вимог розумності та справедливості, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в сумі 1000 грн. Оскільки, угода укладалась від імені АТ "Банк "Фінанси та Кредит", сума банківського вкладу, відсотки та моральна шкода, підлягають стягненню з АТ "Банк "Фінанси та Кредит". Сума судового збору визначається судом із розрахунку 20 грн. 83 коп. за 1 долар США по курсу НБУ на день розгляду справи.

Outcome: approved