Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

11 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами про позбавлення [PERSON] права користування належним їй на праві власності житловим будинком по [ADDRESS] в м.Снігурівка Миколаївської області. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідачка як бувший член її сім"ї, з 2011 року відсутня за місцем реєстрації без поважних причин. Не посвідчивши зняття з реєстраційного обліку, відповідачка обмежує її права власника. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що житловий будинок по [ADDRESS] в м.Снігурівка Миколаївської області належить їй на праві приватної власності. 16 квітня 2011 року, за її згодою, за вказаною адресою, посвідчена реєстрація місця проживання відповідачки, яка перебувала у шлюбі з її сином [PERSON] , без її вселення до будинку. Того ж місяця, відповідачка виїхала у невідомому напрямку і про місце свого перебування не повідомляє. У березні 2014 року за рішенням суду шлюб між її сином та відповідачкою розірвано. Реєстрація місця проживання відповідачки у будинку перешкоджає оформленню позивачкою субсидії. Відповідачка, за належності повідомлення про дату, час та місце розгляду справи шляхом газетного оголошення в періодичному виданні 27 серпня 2015 року, до суду не з'явилася. Про причини неявки не сповістила і заяви про розгляд справи у її відсутність не надала. За згоди позивачки, судом ухвалено про заочний розгляд справи у порядку глави 8 ЦПК України. Заслухавши позивачку, допитавши свідків та дослідивши представлені докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачці на праві приватної власності належить жилий будинок в м.Снігурівка Миколаївської області по [ADDRESS], що підтверджується представленими рішеннями виконкому Снігурівської міської ради (а.с.4-10). Згідно записів будинкової книги (а.с.11-12) 16 квітня 2011 року [PERSON], [INFO], зареєстрована у [ADDRESS]. Крім неї у будинку зареєстровані як члени сім"ї власниці її співмешканець [PERSON], син [PERSON], неповнолітні онуки [PERSON] та [PERSON]. 21 березня 2014 року рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області розірвано шлюб між відповідачкою та [PERSON] (а.с.13). З акту депутата Снігурівської міської ради, датованого 06 серпня 2015 року слідує, що [PERSON] за місцем реєстрації не проживає з квітня 2011 року. Вказаний факт підтвердили допитані свідками сусідка [PERSON], донька позивачки [PERSON], і її співмешканець [PERSON] Свідки пояснили, що відповідачку [PERSON] зареєструвала у будинку через незручність звернення за попереднім місцем проживання у с.Садове Снігурівського району за довідками для УПСЗН на виплату соціальної допомоги. Однак, уже у квітні 2011 року [PERSON] виїхала, забравши свої речі і більше до будинку не поверталася. З наданої позивачкою копії постанови адміністративної комісії Снігурівської міської ради вбачається, що 15 березня 2013 року в м.Миколаїв стосовно [PERSON] було складено адміністративний протокол за ч.1 ст.181-1 КУпАП. Між сторонами мають місце цивільно-правові відносини, що виникають з речових прав на чуже майно. Згідно із ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні - ст.321 ЦК України. При цьому, відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю - Постанова ВСУ від 16.01.2012 року у справі №6-57цс11 "Про усунення перешкод у користуванні власністю". В силу ч.2 ст.405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Захищаючи права власності громадян, суд усуває перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Суд визнає, що у ході судового розгляду знайшов підтвердження факт відсутності відповідачки у житловому приміщенні з квітня 2011 року, тобто понад один рік. Доказів поважності причин відсутності відповідачки понад зазначений термін судом не встановлено, так само як і наявності домовленості між сторонами про інше. На підставі викладеного, суд ухвалює про задоволення позовних вимог. Вимогу зобов"язання відділу ДМС у Снігурівському районі зняти відповідачку з реєстрації суд вважає зайвою, оскільки рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою зняття її з обліку. У порядку ст.ст.79,88 ЦПК України суд ухвалює про відшкодування відповідачкою позивачці судових витрат по сплаті судового збору (а.с.1).

Outcome: approved