Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право на користування будинком та зняття її з реєстраційного обліку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, вона є власником житлового будинку № 90 по вул. Армійська в м. Тячів Тячівського району Закарпатської області. Однак, у даному житловому будинку є зареєстрованим її колишній зять [PERSON], [INFO], який з березня 2018 року в ньому не проживає. Оскільки відповідач з березня 2018 року в будинку № 90 по вул. Армійська в м. Тячів Тячівського району Закарпатської області не проживає, добровільно з реєстрації не знімається, просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим будинком № 90 по вул. Армійська в м. Тячів Тячівського району Закарпатської області та зняти його з реєстрації у даному житловому будинку. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 04 січня 2019 року дана справа прийнята до розгляду та у ній відкрито провадження. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом та витягу з державного реєстру правочинів, [PERSON] є власником житлового будинку № 90 по вул. Армійська в м. Тячів Тячівського району Закарпатської області(а.с. 4-5). Із довідки державного реєстратора відділу державної реєстрації тячівської міської ради № 1819 від 29 грудня 2018 року вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрований в [INFO] (а.с. 16). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, що проживає в [INFO], від 04 березня 2019 року, затвердженого Тячівським міським головою, [PERSON] в будинку № 90 по вул. Армійська в м. Тячів не проживає з березня 2018 року. V. Оцінка Суду. Згідно ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 p., Першого протоколу та протоколів N 2, N 4, N 7 та N 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316,317,319,321 ЦК). Враховуючи те, що відповідач [PERSON] в спірному житловому будинку не проживає з березня 2018 року, суд вважає, що він втратив право користування житловим будинком № 90 по вул. Армійська в м. Тячів Тячівського району Закарпатської області. Не підлягають до задоволення вимоги позивача про зняття відповідача з реєстрації місця проживання виходячи з наступного. Частиною 1 ст. 3 Закону "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Згідно зі ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з\~реєстрації місця\~проживання особи\~здійснюється на\~підставі: судового рішення,\~яке набрало\~законної сили,\~про позбавлення\~права власності\~на житлове\~приміщення або\~права користування\~житловим приміщенням,\~про виселення,\~про визнання\~особи безвісно\~відсутньою або\~оголошення її\~померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених\~частиною одинадцятою\~статті 6 цього Закону. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що вимога позивача про зняття відповідача з реєстрації місця проживання з будинку № 90 по вул. Армійська в м. Тячів Тячівського району Закарпатської області є передчасною. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~ Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок. На підставі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 72, 150 ЖК України, ст.ст. 319, 321, 383, 405 ЦК України,

Outcome: partial