Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

Керівник Жмеринської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Барської міської ради, Комунального некомерційного підприємства "Барська міська лікарня" звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину. У позовній заяві вказав, що вироком Барського районного суду Вінницької області від 26.09.2019 [PERSON] засуджено за ч. 2 ст. 286 КК\~України. Вирок набрав законної сили 29.10.2019. Вироком встановлено, що [PERSON] 14.02.2019 близько 18.15 год., керуючи технічно-справним автомобілем, марки "ВАЗ-21154", державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись проїзною частиною автомобільної дороги у с. Гавришівка Барського району Вінницької області зі сторони с. Терешки Барського району Вінницької області у напрямку м. Бар Вінницької області, не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу у момент об`єктивної появи у полі зору мотоблока, марки "Forte", з причепом, під керуванням [PERSON] , який рухався проїзною частиною автомобільної дороги у попутному напрямку, у результаті чого з необережності допустив зіткнення з останнім. Відповідно до даних висновку судово-медичного експерта Барського районного відділення Обласного бюро судово-медичної експертизи Вінницької обласної ради № 49 від 17.04.2019, у потерпілого [PERSON] мала місце важка поєднана травма; відкрита черепно-мозкова травма, лінійний перелом правої тім`яно-скроневої кістки з переходом на пірамідку та луску скроневої кістки справа, забій головного мозку; закрита тупа травма грудної клітки, переломи 5, 6, 7, 8, 9 ребер справа, правобічний гемо пневмоторакс; закритий вивих акроміального кінця правої ключиці; забій правого стегна у вигляді гематоми. Ушкодження у вигляді перелому правої тім`яно-скроневої кістки з переходом на пірамідку та луску скроневої кістки справа, належать до тяжкого тілесного ушкодження, яке є небезпечним для життя у момент заподіяння. Переломи 5, 6, 7, 8, 9 ребер справа, закритий вивих акроміального кінця правої ключиці - належать до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Ушкодження у вигляді забою головного мозку та забою правого стегна у вигляді гематоми - належать до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Унаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП "Барська міська лікарня" у реанімаційному відділенні з 14.02.2019 по 18.02.2019 та хірургічному відділенні з 18.02.2019 по 20.02.2019, загальна вартість перебування [PERSON] у лікарні склала 7617,10 грн. Відповідно до вимог ст. 1206 ЦК України, [PERSON] зобов`язаний відшкодувати 7617,10 грн - витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] від злочину. КНП "Барська міська лікарня" з моменту встановлення факту завдання шкоди не вживала заходів представницького характеру, що свідчить про те, що орган, до компетенції якого віднесені представницькі повноваження у даній сфері, їх не здійснює, що у свою чергу порушує економічні інтереси держави, тому прокурор звернувся до суду з даним позовом у межах компетенції, визначеної ст. 23 Закону України "Про прокуратуру". У судове засідання представник позивача прокурор Хорошун М.Я. не з`явився, подав до суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про те, що позов визнає та просить розглянути справу за його відсутності. Представники Барської міської ради, КНП "Барська міська лікарня" у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. З огляду на положення ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача, відповідача, ураховуючи, що вони скористалися своїми процесуальними правами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з положеннями ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи заяви представника позивача, відповідача, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню, з таких підстав. \~ Вироком Барського районного суду Вінницької області від 26.09.2019 №\~125/1338/19 [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження. Вирок набрав законної сили 29.10.2019. Унаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди тяжкі тілесні ушкодження отримав [PERSON] , який лікувався у КНП "Барська міська лікарня". Згідно з даними довідки КНП "Барська міська лікарня" № 294 від 18.03.2021, вартість лікування потерпілого від злочину [PERSON] становила 7617,10 грн. Відповідно до ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Згідно з п. 3\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~відшкодування витрат\~на стаціонарне\~лікування особи,\~яка потерпіла\~від злочину\~та судових\~витрат» №\~11\~від 07.07.1995,\~судам слід\~мати на\~увазі,\~що питання\~про відшкодування\~витрат на\~стаціонарне лікування\~потерпілого вирішується\~згідно з\~Порядком обчислення\~розміру фактичних\~витрат закладу\~охорони здоров`я\~на стаціонарне\~лікування потерпілого\~від злочинного\~діяння та\~зарахування стягнених\~з винних\~осіб коштів\~до відповідного\~бюджету і\~їх використання,\~який затверджений\~Постановою Кабінету\~Міністрів України\~№\~545\~від 16.07.1993\~(далі\~-\~Порядок).\~Як передбачено\~Порядком,\~сума коштів,\~що підлягає\~відшкодуванню,\~визначається закладом\~охорони здоров`я,\~в якому\~перебував на\~лікуванні потерпілий,\~з урахуванням\~кількості ліжко-днів,\~проведених ним\~у стаціонарі,\~та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній (п.п. 3, 4 Порядку). Визначена сума\~коштів на\~лікування потерпілого\~стягується судом\~з обвинуваченого\~або фізичної\~чи юридичної\~особи,\~яка за\~законом несе\~цивільну відповідальність\~за шкоду,\~завдану діяннями\~обвинуваченого або\~неосудної особи,\~яка вчинила\~суспільно небезпечне\~діяння,\~при ухваленні\~вироку за\~позовом закладу\~охорони здоров`я\~або прокурора.\~У разі\~коли при\~ухваленні вироку\~сума коштів,\~витрачених на\~стаціонарне лікування\~потерпілого,\~ще не\~була визначена\~і рішення\~про їх\~відшкодування не\~було прийнято,\~стягнення провадиться\~в порядку\~цивільного судочинства\~за позовом\~вказаних юридичних\~осіб.\~У такому\~ж порядку\~відшкодовуються витрати\~на стаціонарне\~лікування особи,\~яка постраждала\~від злочину,\~в разі\~закриття кримінального\~провадження за\~нереабілітуючими обставинами. Згідно з ч. 3 ст. 1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 3 ст. 131-1 Конституції України, на органи прокуратури України покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно з ч. 1 ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру", прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999 встановлено, що поняття "інтереси держави" є оціночним і в кожному конкретному випадку прокурор чи його заступник самостійно визначає з посиланням на законодавство підстави подання позову, вказує, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. Відповідно до статуту КНП "Барська міська лікарня" Барської міської ради, затвердженого рішенням 3 позачергової сесії 8 скликання міської ради №\~3 від 30.12.2020, лікарня є бюджетним закладом охорони здоров`я і фінансується з бюджету Барської міської ради. Витрати, понесені медичною установою на лікування потерпілих від злочину та їх непогашення, призводять до ненадходження коштів до відповідного бюджету, що створює навантаження на бюджет та ускладнює процес безкоштовного лікування осіб, які цього потребують, чим завдається шкода державним інтересам. Відповідно до ст. 10 ЗУ "Про місцеве самоврядування", міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами. ЗУ "Про місцеве самоврядування" встановлює, що орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування. Вказані положення Закону надають Барській міській раді право на захист інтересів громади щодо забезпечення належного матеріально-технічного та фінансового забезпечення галузі охорони здоров`я, у тому числі право на звернення до суду в спосіб, передбачений ст. 16 ЦК України. КНП "Барська міська лікарня" не вживала заходів щодо відшкодування витрат на лікування потерпілого від злочину [PERSON] Жмеринська окружна прокуратура повідомляла КНП "Барська міська лікарня" про намір звернутися до Барського районного суду Вінницької області з позовом в інтересах КНП "Барська міська лікарня" до Шпортка про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Таким чином, Жмеринська окружна прокуратура мала право вживати заходів представницького характеру на захист інтересів держави у порядку, передбаченому ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру". З огляду на викладене та відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд приймає визнання відповідачем позову та дійшов висновку про задоволення позову.\~ Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved