Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

До суду 01.10.2018 року звернуся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя. Згідно письмової заяви від 10.12.2018 року ( а/с 120) позивач зменшив позовні вимоги і остаточно просив суд здійснити розподіл спільного майна шляхом визнання за [PERSON] право власності на 1/3 частину житлової квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] ., загальною площею 68,4 кв.м; визнання за [PERSON] право власності на 2/3 частини житлової квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] За, квартира [ADDRESS] , загальною площею 68,4 кв.м.; залишення житлову квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] » масив житлового масиву «Ульянівка», будинок № [NUMBER] /3, квартира № [ADDRESS] . загальною площею 44,4 кв.м. у одноособовій власності [PERSON] , припинивши право спільної сумісної власності подружжя на дану житлову квартиру; визнання за [PERSON] право одноособової власності на грошові кошти в розмірі 631 227,00 грн. (шістсот тридцять одна тисяча двісті двадцять сім) гривень 00 копійок, які складають суму 35 % пайового внеску у рахунок придбання двокімнатної квартири [ADDRESS] площею 67,8 кв.м., розташовану на 11 поверсі в парадній № 6, осях 9-12 в мікрорайоні В житлового району ім. Таїрова, будівельний номер 6 у м. Одеса та 35 % пайового внеску у рахунок придбання однокімнатної квартири у Обслуговуючому кооперативі "Костанді-162", квартира [ADDRESS] поверсі секції № 6, осях 10-12 в мікрорайоні В житлового району ім. Таїрова. будівельний № 6 у м. [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час шлюбу між сторонами за сумісні кошти були придбані спірні квартири а також спільні кошти які були внесені в якості 35% пайового внеску для придбання ще двох квартир, були повернуті відповідачці, без згоди чоловіка. Враховуючи рівність частко кожного з подружжя на все спільне майно, розмір утриманих коштів, та можливість проживання відповідачки із неповнолітнім сином, позивач пропонує розподілити спільне майно вищезазначеним шляхом. У судовому засіданні представник позивача підтримав дані позовні вимоги у повному обсязі, заперечуючи проти способу розподілу запропонованому відповідачкою. Відповідач [PERSON] заперечуючи проти варіанту розподілу спільного майна, запропонованого позивачем, надала до суду 24.10.2018 року письмовий відзив ( а/с 48) а 19.02.2019 року подала до суду зустрічну позовну заяву ( а/с 145), яка ухвалою суду від 11.02.2019 року була прийнята до розгляду ( а/с 161). Як у відзиві так і у зустрічному позові [PERSON] погоджуючись із тим, що квартира [ADDRESS] та квартира [ADDRESS] Мізікевича [ADDRESS] району Одеської області є спільним сумісним майном подружжя, запропонувала варіант розподілу по Ѕ частини даних квартири на кожного з подружжя, а стосовно коштів , внесених в якості 35% пайових внесків, зазначала, що 205 200 грн., з цих коштів є її особистою власністю коштами отриманими в якості матеріального збитку по кримінальної справі у [PERSON] , а інші 426 028 грн. дійсно є особистою власністю, з якої вона згодна повернути половину 213\~014 грн. У судовому засіданні представник [PERSON] , підтримала зустрічні позовні вимоги та заперечувала проти задоволення позову [PERSON] Ухвалою суду від 03.10.2018 року ( а/с 84) було задоволено клопотання позивача, подане одночасно із позовної заявою, та забезпечено позов шляхом заборони службовим особам Обслуговуючого кооперативу « Костанді 162» вчиняти дії по поверненню 35% пайового внеску у рахунок придбання двокімнатної квартири [ADDRESS] площею 67,8 кв.м., розташовану на 11 поверсі в парадній № 6, осях 9-12 в мікрорайоні В житлового району ім. Таїрова, будівельний номер 6 у м. Одеса та 35 % пайового внеску у рахунок придбання однокімнатної квартири у Обслуговуючому кооперативі "Костанді-162", квартира [ADDRESS] поверсі секції № 6, осях 10-12 в мікрорайоні В житлового району ім. Таїрова. будівельний № 6 у м. Одеса, а також щодо переоформлення даного пайового внеску на інших осіб. Згідно відповіді ОК « Костанді 162» від 09.10.2018 року виконати дану ухвалу суду не можливо у зв`язку із тим, що по заяві [PERSON] як асоційованого члена кооперативу та рішення загальних зборів членів кооперативу від 02.10.2018 року про виключення [PERSON] з асоційованих членів та повернення сплачених грошових коштів - 35% пайового внеску , у розмірі 631227,00 грн., ( за мінусом вступних внесків яки не повертаються ) було перераховано на рахунок [PERSON] 03.10.2018 року. Ухвалою суду від 12.10.2018 року було відмовлено у задоволенні клопотання [PERSON] про забезпечення позову [PERSON] про накладення арешту на спірні квартири ( а/с 97). Ухвалою суду від 15.02.2019 року було задоволено клопотання позивача по зустрічному позову [PERSON] і забезпечено позов шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] та квартиру [ADDRESS] району [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] . Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] з 10.11.2000 року знаходяться у шлюбу, під час якого було набути нерухоме майно квартира [ADDRESS] , власником якої зазначено [PERSON] та квартира [ADDRESS] , власником якої зазначено [PERSON] , які є спільним сумісним майном подружжя. Дані обставини визнаються сторонами а тому у відповідності до вимог ч.182 Цивільного процесуального кодексу України не підлягають доказуванню. Також під час шлюбу 28.02.2018 року [PERSON] як асоційованим членом кооперативу « Костанді 162» були внесені 297\~300,00 грн., як 35% пайового внеску у рахунок придбання двокімнатної квартири [ADDRESS] площею 67,8 кв.м., розташовану на 11 поверсі в парадній № 6, осях 9-12 в мікрорайоні В житлового району ім. Таїрова, будівельний номер 6 у м. Одеса, а також 439\~100, 00 грн. як 35% пайового внеску у рахунок придбання однокімнатної квартири у Обслуговуючому кооперативі "Костанді-162", квартира [ADDRESS] поверсі секції № 6, осях 10-12 в мікрорайоні В житлового району ім. Таїрова. будівельний № 6 у м. [ADDRESS] . Як [PERSON] так І [PERSON] зареєстровані за адресою квартира [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта [PERSON] та довідкою з адресно-довідкової служби (а/с 37). [PERSON] фактично проживає у квартирі [ADDRESS] , що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов ( а/с 151), а [PERSON] проживає сумісно із синами неповнолітнім [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ( у останнього є окреме місце проживання). Даний факт підтверджено у судовому засіданні 11.06.2019 року поясненнями свідка [PERSON] , та визнається сторонами. 30.10.2018 року до суду з окремим позовом звернулась [PERSON] в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] та визнати місцем проживання сина [PERSON] з батьком. Даний позов розглядається у Київському районному суді у справі № 520/16568/18, в якої судом прийнято зустрічний позов [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] разом із матір`ю, враховуючи власне бажання останнього. Відповідно до звіту ( виконаному по зверненню [PERSON] , та наданому одночасно із позовом ) про визначення ринкової вартості: вартість житлової квартири [ADDRESS] складає 1\~770 048,00 грн. ( а/с 18) а вартість житлової квартири [ADDRESS] району Одеської області 882\~778,00 грн.( а/с 19). Під час судового засідання вартість квартир, зазначених у звіті, не заперечувалась стороною [PERSON] . Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ). Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема,\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України). Правовідносини, які стосуються розподілу спільного сумісного майна подружжя врегульовані нормами Сімейного кодексу України ( далі СК України). Статтею 60 СК України визначена презумпція спільного сумісної власності - у відповідності до ч.2 даної статті вважається, що кожна річ, набути під час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними ( ч.1 ст. 63 СК України). Згідно ч.1,2\~ст.\~65\~СК України\~дружина,\~чоловік розпоряджаються\~майном,\~що є\~об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя,\~за взаємною\~згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Подружжя має право домовитися між собою про порядок користування майном, що йому належить на праві спільної сумісної власності ( ч.1 ст. 66 СК України). Статтею 69\~СК України\~визначено,\~у ч.1,2\~:\~дружина і\~чоловік мають\~право на\~поділ майна,\~що належить\~їм на\~праві спільної\~сумісної власності,\~незалежно від\~розірвання шлюбу.\~ Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Як зазначено\~у ч.1,2\~ст.\~70\~СК України\~у разі\~поділу майна,\~що є\~об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя,\~частки майна\~дружини та\~чоловіка є\~рівними,\~якщо інше\~не визначено\~домовленістю між\~ними або\~шлюбним договором.\~ При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Відповідно до положень ч.1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. В даному випадку суд, з урахуванням встановлених під час судового засідання обставин, приходить до висновку про задоволення у повному обсязі позову [PERSON] щодо варіанта розподілу спільного майна подружжя, з наступних підстав. Сім`я [PERSON] і [PERSON] разом з дітьми проживали у квартирі [ADDRESS] , і як свідчить з змісту позовної заяви, поданої [PERSON] про розірвання шлюбу і визначення місця проживання неповнолітнього суду, вона самостійно вирішили пересилилася до однокімнатної квартири [ADDRESS] , та за власною заявою отримала грошові кошти внесені як пайовий внесок. У судовому засіданні факт проживання в однокімнатної квартирі [PERSON] як підстави неможливості проживання з неповнолітньою дитиною. Не зважаючи на факт отримання пайового внеску, у позовної заяві у справі 520/16568/18 [PERSON] також заявляє про відсутність у неї матеріальної можливості для утримання неповнолітньої дитини. Крім того у судовому засідання, при допиті свідка [PERSON] представником [PERSON] було з`ясовано про наявність у повнолітнього сина окремого місця проживання , незважаючи на те, що сама представник [PERSON] надавала пояснення про неможливість проживання [PERSON] у квартири [ADDRESS] , яка після перепланування є трьохкімнатною, у зв`язку із проживання в даної квартирі двох дітей чоловічої статі. Зазначені обставини надають змогу суду вважати, що своїми діями [PERSON] створює умови для вирішення спору щодо місця проживання неповнолітньої дитини окремо від неї, тобто здійснює дії які свідчать про намагання ухилитись від утриманні дитини. При розгляді питання про розподіл спільного майна у вигляді коштів, внесених в якості частини пайового внеску, суд вважає недоведеним з боку сторони [PERSON] факту того, що частина даних коштів є її особистою власністю: у матеріалах справі відсутні належні та допустимі докази того, що кошти які, відповідно до змісту грошового переказу від 29.12.2017 року зазначені як допомога родичів є коштами отриманими внаслідок виплат за вироком суду за відшкодування наслідків кримінального злочину або моральна шкода ( а/с 153), та що саме вони були внесені як частина пайового внеску, а тому визнає всю суму - 631 227,00 грн., спільним майном подружжя. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, при розгляді цивільних справ, саме на сторони покладається обов`язок доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та згідно ч.6 даної статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як зазначено вище, суд, під час розподілу спільного майна подружжя повинен виходити з презумпції рівності часток подружжя та необхідності виділення майна в натурі. Вартість квартири у ЖМ « Ульянівка» 882\~778,00 грн., вартість квартири на [ADDRESS] \~770 048,00 грн., спільні сумісні кошти які були внесені в якості пайового внеску 631 227,00 грн., - саме це майно підлягає розподілу в рівних частках з урахуванням можливості виділа майна в натурі. Суд, приймаючи до уваги поведінку [PERSON] , яка без досягнення домовленості щодо порядку користування спільним майном, самостійно визначила порядок її проживання у однокімнатної квартирі, отримання всіх коштів яки були внесені в якості пайового внеску та визначення з ким залишиться проживати неповнолітній син, вважає, справедливим та законним виділити [PERSON] у натурі однокімнатну квартиру [ADDRESS] , припинивши право спільної сумісної власності подружжя на дану житлову квартиру. Враховуючи вартість Ѕ частини зазначеної квартири у 441 389 грн. ( 882 778 /2 ), суд погоджується із варіантом розподілу квартири [ADDRESS] у вигляді виділення у власність [PERSON] 2\\3 частини квартири ( враховуючи вартість однієї третьої частини у 590\~016 грн. 1 770\~048 / 3 ), та залишення у власності [PERSON] 1\\3 частини даної квартири, приймаючи до уваги відсутність підтвердження технічної можливості виділення даних часток у натурі. Що стосується розподілу спільних коштів у розмірі 631 227,00 грн., яки отримані [PERSON] після виходу із члені кооперативу як частина пайового внеску, суд, враховуючи неможливість виходу за межи позовних вимог, погоджується із пропозицією [PERSON] про залишення даних коштів повністю у особистої власності [PERSON] . Задоволення позовних вимог [PERSON] на підставі наведеного вище мотивування, є одночасно і підставою для відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] , так як вони стосуються тих самих обставин справи і предметів доказування. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, задоволення позову у повному обсязі є підставою для стягнення на користь позивача понесених судових витрат у вигляді сплаченого судового збору, який у відповідності до квитанції від 01.10.2018 року складає 8 810,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved