Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до відповідача лікувально-профілактичного закладу «Обласний центр екстерної медичної допомоги та медицини катастроф Чернігівської обласної ради» про скасування наказу №11 від 13.06.2017 року про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани, мотивуючи позовні вимоги тим, що починаючи з 01.10.1981 року за наказом № 4 § 2 від 14.10.1981 року була прийнята до Прилуцької міської станції швидкої медичної допомоги на посаду фельдшера. В подальшому, 01.09.2000 року відповідно до наказу № 18 від 01.09.2000 року була переведена на посаду фельдшера по прийому і передачі викликів виїзним бригадам зі збереженням усіх надбавок. 16.10.2012 року згідно наказу № 22 п. 2,3 від 16.10.2012 року переведена на посаду фельдшера-диспетчера станції швидкої медичної допомоги. 31.12.2012 року відповідно наказу № 29 п. 1 від 27.12.2012 року звільнена в порядку переводу в лікувально-профілактичний заклад «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Чернігівської обласної ради. 01.01.2013 року прийнята на посаду фельдшера з приймання викликів і передачі їх виїзним бригадам ШМД Прилуцького відділення екстреної швидкої медичної допомоги. 25.05.2017 року, перебуваючи на робочому місці, в період між 21 годиною 20 хвилин по 22 годину 10 хвилин позивачкою було прийнято повідомлення з мобільного номеру телефону [NUMBER] про виклику швидкої медичної допомоги. При більш детальному з'ясуванні всіх обставин, які передбачені п. 2.1 посадової інструкції, а саме підстави виклику та адреса виклику, нею було встановлено, що за швидкою медичною допомогою звертається хворий, який проживає та на час виклику знаходиться за межами міста Прилуки. З'ясувавши вказану обставину, нею було роз'яснено, що в даному випадку заявникові необхідно звернутися саме до Прилуцького районного відділення екстреної швидкої медичної допомоги, так як за адресою звернення проводиться обслуговування лише мешканців м. Прилуки та зазначено номер, за яким належить провести звернення, так як з'єднання напряму між відділами міста та району відсутнє. Через деякий час повторно на лінію зателефонував мобільний абонент [NUMBER], який повторно просив викликати швидку медичну допомогу його матері, [PERSON], 1955 року народження та повторно отримав вищезазначену інформацію, з приводу чого був дуже обурений та не погоджувався з тим, що екстерна допомога з м. Прилук не може виїхати до хворого в районі. Із зазначеного, абонентом, який звернувся за допомогою було здійснено в телефонному режимі лайку, якою останній займав телефонну лінію на протязі 50 хвилин,при цьому жодні з доводів, які були нею зазначені, останній просто відмовлявся чути та сприймати. За кілька днів після інцеденту, їй стало відомо, що [PERSON], мешканець [ADDRESS], звернувся на гарячу лінію Міністерства охорони здоров"я із скаргою на те, що позивачкою не було забезпечено виїзд бригади швидкої медичної допомоги на виклик. 13.06.2017 року за наслідками звернення до гарячої лінії Міністерства охорони здоров"я України, було винесено наказ від 13.06.2017 року, яким фельдшеру - диспетчеру з прийняття викликів і передачі їх виїзним бригадам ШМД Прилуцького відділення екстреної (швидкої) медичної допомоги [PERSON] за порушення функціональних обов'язків посадової інструкції п. 2.1, 2.4, 2.5, 2.14, 2.24, оголошено догану. Позивачка вважає, що оголошено їй догану безпідставно, не врахувавши всі обєктивні обставини справи, а також її письмові пояснення, які були направлені до лікувально - профілактичного закладу " Обласного центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Чернігівської обласної ради" в яких було зазначено, що в даному випадку жодних дій направлених на вичерпання конфлікту вона не могла здійснити, так як прийняти виклик від заявника, який знаходиться в районі вона не має права, а зв"язок між міським відділом та районним на сьогоднішній день відсутній, а тому вважає наказ неправомірним, що стало причиною звернення до суду. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити в повному обсязі . Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечувала, просила відмовити в задоволенні позову посилаючись на обставини зазначені у письмових запереченнях проти позову. Заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, доводи заперечення, обєктивно дослідивши і оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності в межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків. Судом, належними доказами по справі встановлено факти і відповідні їм правовідносини, зокрема те, що позивачка [PERSON] згідно трудової книжки від 11.04.1973 року у відповідності до наказу прийнята на посаду фельдшера з приймання викликів і передачі їх виїзним бригадам ШМД Прилуцького відділення екстренної швидкої медичної допомоги (а.с. 4-5). Пунком 3 ст. 4 Закону України «Про екстрену медичну допомогу» закріплена норма, яка забороняє відмовляти у можливості здійснення передачі та прийняття викликів екстреної медичної допомоги і тягне для осіб, які її допустили чи здійснили, відповідальності, визначену законом. Пунком 5 ст. 5 даного Закону закріплено основні принципи функціонування системи екстреної медичної допомоги: постійна готовність до надання екстреної медичної допомоги; оперативне та цілодобове реагування на виклики екстреної медичної допомоги; доступність та безоплатність екстреної медичної допомоги, її своєчасність, якість та пріоритетність; послідовність та безперервність надання екстреної медичної допомоги та її відповідність єдиним вимогам; регіональна екстериторіальність. Крім того Законом України «Про екстрену медичну допомогу», наказом МОЗ України № 500 від 29.08.2008 року затверджено Примірне положення про фельдшера (сестру медичну)-диспетчера про прийом викликів і передачі їх виїзним бригадам, посадовою інструкцією фельдшера диспетчера з приймання викликів і передачі їх виїзним бригадам ШМД обов»язок сортувати виклики за їх територіальністю, черговістю виконання. В разі наявності підстав для неприйняття виклику заповнюється форма № 109/0 «Картка виклику швидкої медичної допомоги», яка є первинним медичним документом для реєстрації звернень населення за швидкою медичною допомогою в якій мається рядок «Додаткові відомості, причина відмови». Посадовою інструкцією фельдшера-диспетчера з приймання викликів і передачі їх виїзним бригадам ШМД затвердженою в.о. директора ЛПЗ «Чернігівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Г.Г. Огняник (а.с.7-9) передбачено, що прийом від населення звернень по телефону відповідно до правил виклику швидкої медичної допомоги і затверджених алгоритмів опитування всіх звернень по екстрену медичну допомогу населення, їх реєстрація. При розмові з абонентом, чітко назвати свій номер і ввічливо, без зайвих розмов, вести переговори за наступною схемою: вияснити привід для виклику, питанням «що трапилось»; адреса виклику, П.І.Б. хворого; вік; хто викликає; номер телефону, за яким відбувається виклик , чи був виклик на ШМД протягом доби; в кінці розмови назвати точний час прийому виклику (п. 2.1); оформити картку виклику ШМД (форма 109/0 ) з відміткою всіх даних, крім того, у карті вказати своє прізвище і номер магнітофона (робочого місця) на який прийнято виклик (п. 2.2); передача необгрунтованих для центру викликів в інші лікувально-профілактичні установи для їх виконання із відома старшого лікаря (п. 2.4); переадресування непрофільного звернення або у разі конфліктної ситуації старшому лікарю зміни для вирішення питання подальшої долі виклику. Відмову у прийомі виклику може вирішити тільки старший лікар відділення швидкої та невідкладної медичної допомоги (п. 2.5); ведення затвердженої обліково-звітної документації та своєчасне її подання у встановленому порядку (п.2.13) надання населенню по телефону затвердженої інформації (2.14) дотримуватися правил етики та деонтології при прийомі викликів від населення(п.2.24), відмова у можливості здійснення передачі та прийняття виклику екстреної медичної допомоги забороняється диспетчером і тягне для, які допустили чи здійснили, відповідальність, визначену законом (п.4.4) Пунтом 3 Інструкції щодо заповнення форми первинної медичної облікової документації № 109/0 "Картка виклику швидкої медичної допомоги" встановлено, що картка заповнюється фельдшером (сестрою медичною) - диспетчером на кожне звернення (по телефону чи особисто) за швидкою медичною допомогою в одному примірнику незалежно від кількості потерпілих осіб, прийнятття виклику чи відмови. Згідно картки реєстрації звернення громадян за телефоном «гаряча лінія» Міністерство охорони здоров»я України 26 травня 2017 року зареєстровано скаргу [PERSON] жителя [ADDRESS] на працівника (диспетчера) медичної допомоги 103 м. Прилуки, а саме 25.05.2017 року в період між 21.20-22.10 з мобільних телефонів було неодноразово зроблено виклик швидкої до матері заявника [PERSON] Дізнавшись, що заявник телефонує не з м. Прилуки а з району, відмовилася приймати виклик, мотивуючи тим, що обслуговують тільки місто, переключити заявника на службу яка обслугоє район відмовилася, назвати своє прізвище відмовилася, поводила себе грубо та зухвало (а.с.25). Як вбачається із акту № 1 від 08.06.2017 року комісійного розгляду скарги [PERSON], фельдшер-диспетчер підтвердила факт неприйняття виклику мотивуючи тим, що бригади ШМД Прилуцького відділення екстреної (швидкої) медичної допомоги не виїжджають на виклики за межі міста Прилук. [PERSON] порушила п. 2.1, 2.4, 2.5, 2.14, 2.24 посадової інструкції фельдшера-диспетчера з приймання викликів і передачі їх виїним бригадам ШМД. Беручи до уваги пояснення фельдшера-диспетчера комісія дійшла висновку про порушення [PERSON] своїх посадових вимог при прийнятті звернення на телефон «103» Прилуцького відділенні екстерної (швидкої) медичної допомоги (а.с.26) Наказом № 11 від 13 червня 2017 року ЛПЗ «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» фельдшеру-диспетчеру з прийняття викликів і передачі їх виїзним бригадам ШМД «Прилуцького відділення екстреної (швидкої) медичної допомоги [PERSON] за порушення функціональних обов»язків посадової інструкції п. 2.1, 2.4, 2.5, 2.14, 2.24 оголошено - догану. Як вбачається із матеріалів справи форма № 109/0 «Картка виклику швидкої медичної допомоги» на виклик [PERSON] 25 травня 2017 року фельдшером-диспетчером з прийняття викликів і передачі їх виїзним бригадам ШМД Прилуцького відділення екстреної (швидкої)медичної допомоги [PERSON] не була заповнена. Посилання позивачки про відсутність зв"зку між міським та районним відділом спростовується повідомленням ПАТ "Укртелеком" в якому зазначено, що на телефонному номері [NUMBER], який встановлений за адресою [ADDRESS] встановлено АВН 1 "Повний доступ" Дана категорія передбачає доступ до міського, міжміського, міжнародного зв"язку, доступ до послуги 0800, 0900. Статтею 140 КЗпП України передбачено, що трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохочення за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов'язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу. Відповідно дост. 147 КЗпП України,за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. У відповідності до вимогст.147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовується органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) працівника. Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у звязку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці, у відповідності з вимогамист. 148 КЗпП України. Згідност. 149 КЗпП України,дисциплінарне стягнення застосовується до працівника за порушення трудової дисципліни, при цьому враховується ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини за яких вчинено проступок і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Порядок застосування дисциплінарних стягнень встановлено ст. 148-149 КЗпП України. Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дій чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов'язків, закріплених нормами трудового права:КЗпП, правилами внутрішнього трудового розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця чи уповноваженої ним особи. Підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення трудової дисципліни. Закон не вимагає, щоб таке порушення обов'язково призводило до будь-яких шкідливих наслідків. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності досить, щоб був зафіксований сам факт порушення. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з'ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. Трудовим законодавством передбачено додержання працівниками норм, закріплених КЗпП України, правил внутрішнього трудового розпорядку, посадових інструкцій, за порушення якої до працівника можливо застосування положеньст. 147 КЗпП України. Дана стаття передбачає застосування до працівників за порушення трудової дисципліни таких стягнень як догана і звільнення. Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно дост. 139 КЗпП України, працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Отже трудовою дисципліною передбачено додержання працівниками норм, закріплених КЗпП України, правил внутрішнього розпорядку, уставів, положень, посадових інструкцій, за порушення якої до працівника можливо застосування положеньст.147 КЗпП України. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що наказ директора ЛПЗ «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» №11 від 13.06.2017 р. винесеного стосовно позивача [PERSON], відповідно до якого їй було оголошено догану за порушення функціональних обов»язків посадової інструкції, а саме п. 2.1, 2.4, 2.5, 2.14, 2.24 є законним та не підлягає скасуванню, оскільки в діях позивача вбачається порушення правил своїх посадових обов»язків, які передбачені Посадовою інструкцією фельдшера-диспетчера з приймання викликів і передачі їх виїзним бригадам ШМД. Згідно положень ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, повно і всебічно з»ясувавши обставини справи, оцінивши докази, надані відповідно сторонами в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed