Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

До Ірпінського міського суду надійшла позовна заява Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Даніель" до [PERSON] про визнання недійсним нікчемного договору. В позовній заяві зазначає, що 16.01.14 між [PERSON] та ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ДАНІЕЛЬ» в особі заступника голови правління Богданової О.В., що діяла на підставі посвідченої нотаріусом довіреності від 12.12.13 року укладено договір банківського вкладу «Швидкий прибуток» № Т-42753 за яким вклад розміщено з 16.01.14 р. по 15.02.14 р. в сумі 193 500 грн. 00 коп. В цей же день, а саме 16.01.2014 р., Постановою Правління Національного банку України від 16.01.2014 року пр. № 14 ПАТ «Комерційний банк «Даніель» віднесено до категорії неплатоспроможних. В свою чергу, Фонд своїм рішенням № 1 від 16.01.14 р. розпочав процедуру здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ДАНІЕЛЬ» і відповідно до пункту 3 цього рішення, призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Ожго Є.В. Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 15.04.2014 року № 217 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 16.04.2014 року № 29 про початок здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Даніель» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Фонду Ожго Євгенія Вікторовича з 17 години 30 хвилин 16.04.2014 р. по 15.04.2015 р. Згідно з Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за № 57 від 12.03.2015 року продовжено строк ліквідації ПАТ «КБ «Даніель» строком на один рік до 14.04.2016 року включно. Відповідно до Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за № 389 від 24.03.2016 року продовжено строк ліквідації ПАТ «КБ «Даніель» строком на один рік до 14.04.2017 року включно. У результаті поведеної перевірки, встановлено, що 16.01.2014 року між банком та сотнею осіб укладено договори вкладу, які мають ознаки нікчемності, а саме: цей договір, передбачає платіж чи операцію майном з метою надання пільг окремим кредиторам банку. Згідно з цим договором вклади розміщені на два місяці. До переліку таких договорів і входить договір швидкого прибутку, укладений між ПАТ «КБ «Даніель» та [PERSON] . Позивач зазначає, що цей договір укладено від імені ПАТ «КБ «Даніель» заступником голови правління Богдановою О.В., яка діяла на підставі посвідченої нотаріусом довіреності від 12.12.13 року, у день, коли вона не мала повного обсягу цивільної дієздатності на вчинення відповідної дії, а саме: в цей день уже діяла тимчасова адміністрація, що є грубим порушенням Цивільного кодексу України та визнання договору нікчемним. Крім того, цей договір укладений з прямим порушенням частин 1, 3 ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яким передбачено, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються усі повноваження органів управління банку (загальні збори, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту) Уповноважена особа Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і про її припинення. Зі змісту частини першої статті 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вбачається, що повноваження органів управління банку призупиняється «з дня призначення уповноваженої особи Фонду» - у даному випадку - з 16.01.2014 року, оскільки днем призначення названої особи є день прийняття такого рішення. У зв`язку з цим органи управління банку 16.01.2014 року не мали будь-яких повноважень в силу імперативності положень частини першої статті 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів Фізичних осіб» у тому числі й стосовно вчинення правочинів (договорів) у цей день 16.01.2014 року. Відповідно до Витягу з програмного засобу Операційний день «Б2», сертифікованого Національним банком України щодо операцій за вкладним рахунками здійснених 16 січня 2014 року в ПАТ «Комерційний банк «Даніель», датою ведення вказаної операції являється 16.01.2014 року, 23 год. 09 хв., після операційного часу. Пунктом 3 Наказу «Щодо встановлення тривалості робочого часу та режиму роботи Банку» № 273-0 від 26.07.2013 року підписаного головою правління ПАТ «Комерційний Банк «Даніель» чітко встановлено режим обслуговування клієнтів банку. режим дня та порядок подовження після операційного часу: - початок операційного часу - 9 год.15 хв. кінець 16 год. 30 хв., - початок післяопераційного часу 16 год. 30 хв. кінець 17 год. 45 хв. (з понеділка по четвер включно). Останнім абзацом пункту 3 цього абзацу передбачено, що при здійсненні операцій Банку, які потребують подовження післяопераційного часу (понеділок-четвер - після 17 год. 45 хв. п`ятниця - після 16 год. 30 хв.), кінець встановлюється окремим наказом по банку. Крім того пунктом 4 цього наказу передбачено виключний перелік випадків касових операцій які можуть здійснюватися в післяопераційний час. Отримання від клієнтів банку коштів, та їх проведення по вкладним рахункам не передбачено. Окремого наказу по банку щодо подовження післяопераційного часу не було. Враховуючи викладене позивач вважає, що договір від 16.01.2014 року укладено після призначення уповноваженої особи Фонду. Таким чином, укладеним з відповідачем договором, штучно збільшено депозитний портфель вкладів фізичних осіб до загальної суми 20 000 000,00 гривень до складу якого також входить псевдовклад [PERSON] . Позивач вважає, що спірний договір укладено з метою штучного створення обов`язку Фонду гарантування щодо відшкодування грошових коштів за рахунок державних коштів. Цей правочин спрямований на заволодіння державними коштами і порушує публічний порядок. Тому, відповідно до вимог частин першої та другої ст. 228 Цивільного кодексу України «правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення. Пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, АРК, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Отже, правочин, який порушує публічний порядок є нікчемним. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ДАНІЕЛЬ» зазначає, що договір банківського вкладу "Швидкий прибуток" № Т-42753 від 16.01.14 року є нікчемним, оскільки укладений з порушенням частин 1, 3 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» де передбачено, що «з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду є нікчемними». У зв`язку з цим органи управління Банку 16.01.14 року не мали будь - яких повноважень в силу імперативності положень частини першої статті 36 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в тому числі й стосовно вчинення правочинів (договорів) у цей день 16.01.14 року. Таким чином, з дня призначення Уповноваженої особи, керівництво банку не може вчиняти жодних правочинів. а в разі вчинення, за імперативною нормою, що зазначена вище, вказані правочини є нікчемними. Крім того, позивач зазначає, що дії відповідача свідчать про незгоду у визнанні Договору банківського вкладу «Швидкий прибуток» № Т-42753 від 16.01.14 р. нікчемним, в розумінні ч. 3 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» і вказує на не згоду з відсутністю права на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду в порядку визначеному статтями 26, 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Уповноважена особа Фонду заперечує дійсність нікчемного Договору банківського вкладу «Швидкий прибуток» № Т-42753 від 16.01.14 р. Позивач просить винести рішення, яким задовольнити позовні вимоги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ДАНІЕЛЬ» до [PERSON] про визнання недійсним нікчемного Договору банківського вкладу «Швидкий прибуток» № Т-42753 від 16.01.2014 р., укладеного між ПАТ «КБ «Даніель» в особі заступника голови правління Богданової Олени Володимирівни та [PERSON] . В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву в якій позов підтримує, просив його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення та розглядати справу в його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився. Заяву про слухання справи за його відсутності не надав, причини неявки суду не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.01.14 року між [PERSON] та ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ДАНІЕЛЬ» в особі заступника голови правління Богданової О.В., що діяла на підставі посвідченої нотаріусом довіреності від 12.12.13 року, укладено договір банківського вкладу «Швидкий прибуток» № Т-42753, за яким вклад розміщено з 16.01.14 р. по 15.02.14 р. в сумі 193 500 грн. Постановою Правління Національного банку України від 16 січня 2014 року № 14 ПАТ «КБ «Даніель» віднесено до категорії неплатоспроможних банків. Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 16 січня 2014 року № 1 «Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації» розпочато процедуру виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації банку та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «Даніель» Ожго Є. В. За змістом статті 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» Національний банк України приймає рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та не пізніше дня, наступного за днем прийняття такого рішення, повідомляє про це рішення Фонд гарантування вкладів фізичних осіб для вжиття ним заходів, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини. Згідно з пунктом 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Відповідно до статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Згідно з частиною третьою статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду), якій Фонд делегує всі або частину своїх повноважень тимчасового адміністратора. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно. Відповідно до положень частин першої-третьої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у редакції чинній на момент укладення спірного договору банківського вкладу, з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності уповноваженій особі Фонду і діють у визначених нею межах та порядку. Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду, є нікчемними. За таких обставин, можна зробити висновок, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку і саме з цього дня правочини, вчинені органами управління та керівниками банку є нікчемними. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1 від 16 січня 2014 року «Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації», процедуру виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації банку було запроваджено з 17 січня 2014 року по 16 квітня 2014 року. Разом з тим, вказаним рішенням від 16 січня 2014 року призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «Даніель» Ожго Є. В., тому саме з 16 січня 2014 року правочини, вчинені органами управління та керівниками банку є нікчемними. Таким чином, оспорюваний договір укладено у день призначення уповноваженої особи Фонду, що має наслідком нікчемність такого правочину, тому станом на 16 січня 2014 року органи банку не мали всі повноваження на здійснення своїх функцій. Тому, момент, з якого правочини, вчинені органами управління та керівниками банку, є нікчемними, закон визначає саме з часу призначення уповноваженої особи, а не з часу, коли така особа приступає до виконання своїх обов`язків. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Як вбачається зі змісту позовних вимог, пред`явлених позивачем до суду ПАТ «КБ «Даніель» від імені якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Ожго Є.В., просив визнати нікчемний правочин недійсним. Статтею 215 ЦК України проводиться розмежування видів недійсності правочинів на нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (статті 219, 220, 224 ЦК України тощо), та на оспорювані, якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (статті 222, 223, 225 ЦК України тощо). Відповідно до частини другої статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину встановлена законом, то визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Однак, у випадку невизнання іншою стороною такої недійсності правочину в силу закону та при наявності відповідного спору вимога про встановлення нікчемності може бути пред`явлена до суду окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Визнання нікчемного правочину недійсним законом не передбачено, оскільки нікчемним правочин є в силу закону (стаття 215 ЦК України, частина третя статті 36 Закону). Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного суду від 07.11.2018 року у справі № 61-5147ск18. Вимоги про встановлення нікчемності оспорюваного договору позивачем до суду пред`явлено не було, а захист права шляхом визнання недійсним нікчемного правочину законом не передбачено та не є ефективним способом захисту та таким, що матиме реальне відновлення порушених прав позивача. Враховуючи наведе в задоволенні позовних вимог Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Даніель" до [PERSON] про визнання недійсним нікчемного договору слід відмовити. Суд також звертає увагу, що ПАТ «КБ «Даніель» від імені якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Ожго Є.В. не позбавлений права подачі позову до суду про застосування наслідків недійсності правочину (стаття 216 ЦК України).

Outcome: dismissed