Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог: Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову зазначено, що після смерті матері позивачки [PERSON] , про що виконкомом Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області вчинено відповідний актовий запис про смерть за №9 від 20 квітня 2011 року, залишився як спадкове майно, житловий будинок [ADDRESS], який належав їй на праві приватної (особистої) власності. Вона з моменту народження і до дня смерті [PERSON] постійно проживала з нею в даному будинку, тому вважає, що відповідно до ч.3 ст. 1268, ч.1 ст. 1270 ЦК України прийняла спадщину після смерті останньої, оскільки постійно проживала із спадкодавцем, та аж по день її смерті, про що свідчить відмітка про місце проживання в її паспорті громадянина України, довідка виконкому Богданської сільської ради №2476 від 28.08.2014 року, та протягом шести місяців з початку відкриття спадщини не відмовилася від її прийняття. Для отримання спадкових документів вона в серпні 2014 року звернулася до Рахівської державної нотаріальної контори про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак державним нотаріусом їй в цьому було відмовлено, через те, що відсутня реєстрація спадкового будинку за спадкодавцем, тобто встановлено відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, а отже на спадковий будинок поширений режим самочинного будівництва. Однак з цим вона не погоджуються, оскільки таке спростовується довідкою виконавчого комітету Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №1814 від 17.06.2014 року, яка є підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті. Майнових спорів з приводу заявлених нею вимог про спадкування зазначеного житлового будинку не існує, що стверджено Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. У зв'язку з чим просила визнати за нею, [PERSON], [INFO], мешканкою [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], право власності на житловий будинок [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні присутня не була. Надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача - Богданської сільської ради в судове засідання не з'явився. Сільський голова Ференц П.П. надав заяву про розгляд справи без участі представника ради. Проти задоволення позову не заперечують. Представник третьої особи без самостійних вимог - Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області в судове засідання не з'явився. В.о. начальника управління Федірцан Н.Ю. надала заяву про розгляд справи без їхнього представника та на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку. Згідно ст.ст.1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Встановлено, що позивачка [PERSON] являється дочкою спадкодавця [PERSON], померлої [INFO], що стверджується свідоцтвом про смерть, а отже є, в силу ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Після її смерті залишилося спадкове майно, яким являється житловий будинок [ADDRESS]. Згідно довідки виконавчого комітету Богданської сільської ради Рахівського району №1814 від 17 червня 2014 року колишня адреса місця розташування даного спадкового майна - [ADDRESS]. Після впорядкування адресного господарства даному об'єкту присвоєно порядковий номер [ADDRESS]. Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об'єкт самочинного будівництва. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд [ADDRESS], виданої КП "БТІ" Рахівської районної ради спірний будинок побудований у 1974 році. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно довідки виконавчого комітету Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області № 1814 від 17.06.2014 року, житловий будинок [ADDRESS] дійсно, належав [PERSON], а отже його не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви. Судом встановлено, що позивачка прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала у спадковому будинку разом зі спадкодавцями, крім того, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не зверталася до нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини, у зв'язку з чим набула правового статусу особи, яка цю спадщину прийняла. Спору щодо набуття права на спадщину не існує, що стверджено Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 38263835 від 02.09.2014 року. Таким чином, враховуючи, що позивач по справі належить до спадкоємців за законом, спадщину прийняла, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання відшкодування судових витрат позивачкою не ставилось.

Outcome: approved