Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до ВАТ Національної акціонерної компанії "Оранта" та [PERSON], мотивуючи його тим, що 28.09.2012 року о 09 год. 30 хв. на заїзді в напрямку смт.Червоноармійськ по автодорозі Київ-Чоп [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ-2101, н/з [NUMBER], при виконанні повороту ліворуч завчасно не зайняв крайнє ліве положення, не впевнився, що це буде безпечно та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, в результаті чого сталось зіткнення з автомобілем ВАЗ-2106, н/з [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався в попутному напрямку та транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Червоноармійського районного суду Житомирської області від 08.01.2013 року по справі № 3-1/13 суд визнав [PERSON] винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та справу було закрито, у зв"язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 цього Кодексу, для притягнення до адміністративної відповідальності. Згідно звіту № 3400 про оцінку автомобіля, проведеного експертом [PERSON], вартість матеріального збитку становить 13 944,00 грн. Вартість, послуг щодо оцінки збитків заподіяних пошкодженням автомобіля, склала 650 грн. Всього, розмір матеріальних збитків становить: 13 944,00 + 650,00 = 14 594,00 грн. Транспортний засіб [PERSON] визнано фізично знищеним, в зв"язку з чим позивач передав страховику ВАТ Національній акціонерній компанії "Оранта" його залишки, а вона зобов"язалася згідно договору обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів сплатити визначений експертом матеріальний збиток. Але на неодноразове звернення позивач отримував протягом року одну й ту саму відповідь - відмову у виплаті страхового відшкодування. Відповідач ВАТ НАК "Оранта" в добровільному порядку завдану йому шкоду відшкодовувати не бажає, тому [PERSON] змушений звернутись до суду про стягнення матеріальної та моральної шкоди в судовому порядку. Крім того, при скоєнні ДТП [PERSON] було заподіяно моральну шкоду, яка полягає в перенесенні сильного стресу в момент скоєння ДТП, у нього була черепно-мозкова травма голови, струс головного мозку, він довго лікувався, що підтверджують довідки з стаціонара. Все це негативно вплинуло на його самопочуття, душевну рівновагу та моральний стан. Враховуючи обсяг, характер та тривалість моральних страждань завданих позивачу дорожньо-транспортною пригодою, в тому числі і у зв"язку з неможливістю використовувати транспортний засіб, позивач визначив розмір відшкодування моральної шкоди в розмірі 15000, 00 грн, яку повинен відшкодувати [PERSON] Саме ця сума відшкодування допоможе позивачу встановити психологічну рівновагу, повернутись до нормального ритму життя. Позивач [PERSON] надіслав суду письмову заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з ВАТ НАСК "Оранта" на його користь 14 594,00 грн. матеріальної шкоди внаслідок ДТП; стягнути з ВАТ НАСК "Орната" на його користь 5000,00 грн. моральної шкоди та стягнути з [PERSON] моральну шкоду 5000,00 грн. та судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явився, був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання. Надіслав суду письмову заяву, в якій просить розглянути позов без його участі, в зв"язку з визнанням позовних вимог відповідачами. Вимоги визнає в повному обсязі та просить позов задовольнити. В судове засідання [PERSON] не з"явився, був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання. Надіслав суду заяву, в якій уточнені позовні вимоги [PERSON] до нього про стягнення на його користь 5000 грн. моральної шкоди визнає. Просить справу розглядати за його відсутності. Відповідач представник ВАТ НАСК "Оранта" в судове засідання не з"явився, був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання. Надіслав суду заяву, в якій просить провести розгляд справи та прийняти відповідне рішення у його відсутність. Позовні вимоги частково визнають, а саме: в частині матеріальної шкоди в розмірі 14 594,00 грн. та в частині моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн., тобто в межах ліміту відповідальності страховика (ст.22 ЗУ "Про обов"язкову цивільну відповідальність"). У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст.22 ЗУ "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. З ст.ст.28, 29 цього Закону вбачається, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Пунктом 36.6. ст.36 ЗУ "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Судом встановлено, що [PERSON] 28.09.2012 року о 09 год. 30 хв на заїзді в напрямку смт.Червоноармійськ по автодорозі Київ-Чоп, керуючи автомобілем ВАЗ-2101, н/з [NUMBER], при виконанні повороту ліворуч завчасно не зайняв крайнє ліве положення, не впевнився, що це буде безпечно та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, в результаті чого сталось зіткнення з автомобілем ВАЗ-2106, н/з [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався в попутному напрямку та транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Червоноармійського районного суду Житомирської області від 08.01.2013 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та справу про адміністративне правопорушення було закрито, у зв"язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 цього Кодексу, для притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 5). Як вбачається з полісу № АВ/ 4119047 обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхова сума за шкоду, заподіяну життю і здоров"ю становить сто тисяч гривень, а за шкоду, заподіяну майну - п"ятдесят тисяч гривень. Страховий платіж було сплачено позивачем 25.06.2012 року у розмірі 235,62 грн. (а.с. 6). Згідно довідки № 064 від 29.10.2012 року визначено вартість послуг щодо оцінки збитків заподіяних пошкодженням автомобіля при ДТП у розмірі 650,00 грн. (а.с. 7). Відповідно до висновку № 3400 від 29.10.2012 року експертного товарознавчого дослідження матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля ВАЗ 21063, д/н [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП, складає 13 944,00 грн. (а.с.8-10). Згідно до протоколу огляду транспортного засобу від 29.10.2012 року власнику транспортного засобу ВАЗ 21063, д/н [NUMBER], були заподіяні пошкодження транспортного засобу (а.с. 11). Відповідно листа № 5128 від 17.03.2014 року, який надіслала НАСК "Оранта" згідно страхового акту № ОЦВ-12-14347/1 страховик повинен був здійснити виплату позивачу страхового відшкодуванняу розмірі 14 604,40 грн. на рахунок АППБ "Аваль" (а.с. 14). Згідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого № 2135 [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні з 02.08.2012 року по 10.08.2012 року в Червоноармійській ЦРЛ та йому був поставлений діагноз - забій передньої поверхні грудної клітки, черевної стінки. Рвано-забійна рана правого колінного суглобу. Травматичний шок I-II ст. (а.с. 15). Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 р. - під морально шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних страждань, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. [PERSON] була спричинена моральна шкода, яка полягає у перенесенні сильного стресу в момент скоєння ДТП, у позивача було встановлено забій передньої поверхні грудної клітки черевної стінки, рвано-забійна рана правого колінного суглобу, травматичний шок 1-2 ст, що підтверджується довідкою із стаціонару. Все це негативно вплинуло на його самопочуття, душевну рівновагу та моральний стан, втраті можливості значний термін користуватися власним автомобілем. Згідно роз"яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди із змінами та доповненнями, внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди у даному конкретному випадку, суд враховує моральні страждання позивача, в зв"язку з перенесеним ними фізичним болем, моральних переживаннях з приводу ушкодження йогох здоров"я, вимушених у його житті змінах, а тому вважає стягнути з [PERSON] моральну шкоду в сумі 5 000 грн. Вказані обставини сторонами не оспорюються, ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає. В зв'язку з цим, судом у відповідності із ст.61 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При зверненні до суду позивач [PERSON] сплатив судовий збір в сумі 365,40 грн., що підтверджується відповідною квитанцією, тому суд вважає стягнути дані витрати з відповідача ВАТ НАСК "Оранта" в сумі 243 грн. 60 коп та [PERSON] в сумі 121,80 грн.

Outcome: approved