Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

21 лютого 2017 року управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Миколаївської області звернулося до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої пенсії. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що з 08 серпня 2008 року відповідачу [PERSON] призначено пенсію, у зв'язку з втратою годувальника, як такій, що навчалась у 6 класі Петровосолониської Загальноосвітньої школи I - III ступенів. Отримувачем пенсії було призначено [PERSON] - матір відповідача. З 15 травня 2015 року пенсію переведено на ім'я відповідача [PERSON], як такій, що навчається на денному відділенні Миколаївського коледжу культури і мистецтв I рівня акредитації, за її особистою заявою. Позивач зазначає, що, згідно з довідкою навчального закладу, кінцевий термін навчання відповідача [PERSON] у навчальному закладі 30 червня 2016 року. Позивач також посилається на те, що 13 жовтня 2015 року відповідач [PERSON] була відрахована з Миколаївського коледжу культури і мистецтв, за власним бажанням. Позивач вказує на те, що відповідач, заздалегідь знаючи, що припинивши навчання він не має права одержувати пенсію по втраті годувальника, порушуючи законодавство, надалі незаконно продовжував здійснювати зняття пенсії з банківського рахунку, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем на загальну суму 9504 грн., з листопада 2015 року по червень 2016 року. Вказану суму заборгованості позивач просив стягнути з відповідача. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 05 квітня 2017 року замінено первісного відповідача у справі - управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Миколаївської області на його правонаступника - Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак направив на адресу суду заяву про підтримання позову та розгляду справи без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про час і місце судового розгляду справи була повідомлена вчасно та належним чином. Відповідно до положень ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке: Судом встановлено, що з 08 серпня 2008 року відповідачу [PERSON] призначено пенсію, у зв'язку з втратою годувальника, як такій, що навчалась у 6 класі Петровосолониської Загальноосвітньої школи I - III ступенів. Отримувачем пенсії призначено [PERSON] - матір відповідача (а.с.9, 10, 17). З 15 травня 2015 року пенсію переведено на ім'я відповідача [PERSON], як такій, що навчається на денному відділенні Миколаївського коледжу культури і мистецтв I рівня акредитації, за її особистою заявою (а.с. 15). Згідно з довідками Миколаївського коледжу культури і мистецтв I рівня акредитації: № 210 від 08 квітня 2015 року; № 321 від 02 вересня 2015 року, відповідач [PERSON] дійсно навчалася в Миколаївському коледжі культури і мистецтв I рівня акредитації на денній формі навчання за спеціалізацією "Академічно - хоровий спів". Термін навчання 4 роки, з 01 вересня 2012 року по 30 червня 2016 року (а.с. 14, 15). 02 вересня 2015 року, а також 15 травня 2015 року відповідач [PERSON] зобов'язалася повідомляти управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Миколаївської області про всі зміни, що можуть впливати на зміну розміру виплачуваної пенсії, а саме, зобов'язалася, у разі необхідності, надати до управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Миколаївської області довідку з учбового закладу, що підтверджується копіями заяв про виплату пенсії; № 21 від 15 травня 2015 року; № 32 від 02 вересня 2015 року(а.с. 11, 12). Як вбачається з копії повідомлення № 10 від 25 листопада 2016 року, 13 жовтня 2015 року, наказом № 103 - С від 13 жовтня 2015 року, відповідача [PERSON] відраховано з Миколаївського коледжу культури і мистецтв I рівня акредитації, за власним бажанням (а.с. 16). Про такі зміни відповідач позивача не повідомив. При цьому відповідач [PERSON], порушуючи законодавство, надалі продовжувала отримувати пенсію, у зв'язку з чим у неї виникла заборгованість перед позивачем на загальну суму 9504 грн. (а.с. 6). 27 травня 2015 року, а також 21 липня 2016 року позивачем направлені повідомлення відповідачу про припинення виплати пенсії по втраті годувальника, у зв'язку із закінченням навчання (а.с. 19, 20). Станом на день розгляду спору суму надміру виплаченої пенсії відповідач у добровільному порядку позивачу не повернув. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон) пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров'я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму [PERSON] (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Згідно з положеннями п. 2) ч. 2 ст. 36 Закону непрацездатними членами сім'ї вважаються діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років. Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні. Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4, із змінами, внесеними Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2014 року № 25-3. Згідно з п. 3 цього Порядку суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" . З огляду на те, що відповідач [PERSON] в добровільному порядку не повертає суму надміру виплаченої пенсії, що складає 9504 грн., ця сума підлягає стягненню в судовому порядку. За таких обставин, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп.

Outcome: approved