Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] у січні 2016 року пред"явила до суду позов до відповідача [PERSON] про позбавлення його батьківських прав стосовно неповнолітнього сина , [PERSON], [INFO] , покликаючись на те, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків по вихованню та матеріальному утриманні дитини, не спілкується з сином , не надає ніяких коштів на її утримання, хоча ніхто не чинить йому перешкод у цьому. Дитина повністю перебуває на її (позивачки) утриманні та вихованні. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов"язків . З часу розлучення не проявляє до дитини батьківських почуттів, батьківського піклування та турботи, не цікавився ні здоров"ям сина , ні його фізичним розвитком. За вказаних обставин просить позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON]. У судове засідання позивачка [PERSON] подала заяву , згідно із якою заявлені позовні вимоги підтримала та просить задоволити в повному обсязі, зсилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим у встановленому законом порядку про дату, час та місце судового розгляду, до суду не з"явився, не повідомивши про причину неявки, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки, позивачка не заперечує щодо такого вирішення справи. Представник третьої особи - Служби в справах дітей Тернопільської міської ради, будучи у встановленому законом порядку повідомленою про дату, час та місце судового розгляду до суду не прибула , подала заяву згідно із якою підтримує висновок органу опіки та піклування від 13 квітня 2016 року № 292, розгляд справи провести за відсутності представника Служби в справах дітей Тернопільської міської ради. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Сторони з 17 жовтня 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням від 08 жовтня 2015 року Тернопільського міськрайонного суду за позовом відповідача [PERSON] Від шлюбу сторін 03 квітня 2014 року народився син [PERSON] про що свідчить актовий запис № 854 від 17 квітня 2014 року Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України . Як убачається із Довідки № 3132 , виданої 31 грудня 2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Коменерго-Тернопіль" м. Тернополя - позивачка разом із сином [PERSON] зареєстрована та проживає [INFO]. Відповідно до висновку органу опіки і піклування , затвердженого рішенням № 292 від 13 квітня 2016 року виконавчого комітету Тернопільської міської ради - є доцільним позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] стосовно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], оскільки [PERSON] не виконує батьківських обов"язків щодо виховання та утримання сина [PERSON] , не приймає участі у вихованні та утриманні сина, самоусунувся від виконання батьківських обов"язків Зі вказаного висновку також убачається, що інформацією з поліклінічного відділення філіалу №4 Тернопільської міської дитячої комунальної лікарні підтверджується той факт , що лише мати дитини піклується про розвиток та стан здоров"я малолітнього [PERSON], відповідач [PERSON] не надав жодних документів які б свідчили про його участь у вихованні сина, натомість за час неодноразового розгляду справи органом опіки та піклування, батько дитини не вчинив жодних спроб щодо участі у вихованні та розвитку сина. Згідно зі ст. 150 Сімейного Кодексу України - батьки зобов"язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов"язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Натомість, судом установлено, що упродовж тривалого часу , відповідач [PERSON] не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини - сина [PERSON], його підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання дитиною освіти , а свідомо на протязі тривалого часу ухиляється від виконання свого юридичного обов"язку по вихованню неповнолітнього сина , не виявляє до нього батьківської уваги та турботи, не цікавиться станом його здоров"я, не надає матеріальної допомоги на утримання, не бере участі у вихованні дитини. Зазначені факти , як кожен окремо , так і в їх сукупності , суд оцінює як ухилення відповідача від виховання дитини, свідоме нехтування ним своїми обов"язками щодо неповнолітнього сина . Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України мати або батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона чи він ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. З цих підстав, оскільки, відповідач свідомо ухиляється від виконання свого юридичного обов'язку по вихованню неповнолітнього сина ,не проявляє про дитину щонайменшої батьківської турботи, і тому виходячи з інтересів дитини , умов її нормального розвитку та виховання, захищаючи інтереси дитини , відповідача [PERSON] слід позбавити батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO] . Таким чином позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Outcome: approved