Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

02 липня 2020 року заявник [PERSON] звернувся з заявою, в якій просить визнати його усиновлювачем малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , змінивши її прізвище та по батькові, а також записати його батьком у актовому записі про народження дитини. Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що перебуває у шлюбі з [PERSON] , яка раніше перебувала в шлюбі з [PERSON] та [INFO] народила дочку [PERSON] . Рішенням Болехівського міського суду від 30 червня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, а дочку [PERSON] залишено на проживання з матір`ю. Дитина перебуває на утриманні матері, батько участі у вихованні та утриманні дитини не бере. Стверджує, що після реєстрації шлюбу проживає разом з [PERSON] , ведуть спільне господарство та виховують дитину, а тому має намір її усиновити. За час спільного проживання у них склалися гарні стосунки з дитиною, він бере участь у її вихованні та догляді, [PERSON] вважає його своїм батьком, зі станом здоров"я дитини ознайомлений . Мама дитини не заперечує проти усиновлення, що підтверджується нотаріально засвідченою згодою від 09 червня 2020 року. Він проживає в будинку батьків, за місцем проживання характеризується позитивно, працевлаштований, інвалід 3 групи загального захворювання, спиртними напоями та наркотичними засобами не зловживає, на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, судимостей не має. Рішенням Болехівсського міського суду від 06 березня 2020 року [PERSON] позбавлено батьківських прав по відношенню до малолітньої дочки [PERSON] , а тому згідно ст. 219 Сімейного кодексу України його згода на усиновлення не потребується. Згідно Висновку про доцільність усиновлення він може бути усиновлювачем [PERSON] 02 липня 2020 року відкрито провадження та прийнято матеріали заяви до розгляду. Заслухавши вступне слово заявника та заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.20,21 Конвенції про права дитини дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення і яка в її власних найкращих інтересах не може залишатись в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надається державою. Одним із проявів піклування про таку дитину є можливість її усиновлення, тобто прийняття усиновлювачем (усиновлювачами) у свою сім`ю усиновлюваної особи на правах доньки чи сина (ст.207 СК України). Відповідно до ст.3, 4, 5, 7 СК України, кожна особа має право на проживання в сім"ї, яка створюється, зокрема, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України. Згідно зі ст.8 Європейської конвенція про усиновлення дітей (ETS N58), компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч.ч.1 - 3 ст.218 СК України щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Європейський суд з прав людини надає особливого значення при вирішенні справ про усиновлення принципу пріоритету інтересів дитини (Рішення у справі «Піні і Бертані і Атрипальді проти Румунії» від 22 червня 2004 року)». Так, в своєму Рішенні від 22 червня 2004 року у справі «Піні і Бертані і Атрипальді проти Румунії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «при вирішенні питання, чи вжили національні органи влади всіх заходів, яких підставно можна було вимагати від них, заради возз"єднання дитини зі своїми батьками, особливе значення має з"ясування того, що відповідає основним інтересам цієї дитини. У справах про усиновлення ще набагато важливішим є забезпечення переваги інтересів дитини над інтересами батьків, адже усиновлення/удочеріння означає «надання сім"ї для дитини, а не надання дитини для сім"ї». У відповідності до ст. 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно ст. 211 СК України, усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, який 12 липня 2018 року зареєстрований у виконавчому комітеті Тисівської сільській раді Болехівської міської ради Івано-Франківської області. Після укладення шлюбу подружжя обрало прізвище « [PERSON] » (а.с. 7) та з ними проживає малолітня дочка [PERSON] , - [PERSON] , народжена [INFO] від першого шлюбу, укладеного з [PERSON] . Відповідно до акту обстеження умов проживання від 19 червня 2020 року, подружжя Двулят проживають у будинку по [ADDRESS] . За результатами обстеження встановлено, що будинок одноповерховий та складається з 4 кімнат, коридора, кладової, санвузла. Окремо є господарська будівля, будинок цегляний, зроблений в кімнатах ремонт, кімнати облаштовані меблями та побутовою технікою. Умови проживання задовільні, є окремі кімнати для членів сім`ї, в кімнатах чисто, прибрано. В дитини є окреме спальне місце, окреме місце для сну та відпочинку, шафа для одягу, комп`ютерний стіл, стіл для навчання ігровий куток. Є запас продуктів. [PERSON] хоче усиновити дочку дружини та дати їй своє прізвище та по батькові. Стосунки між ними доброзичливі (а.с.18). Як вбачається з висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 12 червня 2020 року, [PERSON] здорова (а.с.9). Згідно висновку про стан здоров`я особи від 12 червня 2020 року, [PERSON] є здоровим та може бути опікуном (а.с.9). А з довідки Департаменту інформатизації МВС України встановлено, що [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.10). З огляду на положення статей 211, 212 Сімейного кодексу України, суд не вбачає перешкод для визнання [PERSON] усиновлювачем. Так, згідно ст. 219 СК України, усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: 1) невідомі; 2) визнані безвісно відсутніми; 3) визнані недієздатними; 4) позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється; 5) протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу. Усиновлення дитини може бути проведено без згоди повнолітніх батьків, якщо судом буде встановлено, що вони, не проживаючи з дитиною понад шість місяців без поважних причин, не проявляють щодо неї батьківської турботи та піклування, не виховують та не утримують її. Встановлено, що рішенням Болехівського міського суду шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, дочку [PERSON] , [INFO] , залишено на проживання з матір`ю [PERSON] та повернуто позивачу дошлюбне прізвище [PERSON] (а.с.23). Відповідно до копії свідоцтва про народження, батьками дитини [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , яка змінила прізвище на [PERSON] , а потім на [PERSON] Рішенням Болехівського міського суду від 06 березня 2020 року [PERSON] позбавлено батьківських прав по відношенню до малолітньої дочки [PERSON] та стягнено аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 грн. (а.с.14-17). Згідно ч. 1 ст 217 СК України, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Заявою від 09 червня 2020 року, посвідченої приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Барабаш Р.С. та зареєстрованої в реєстрі за №575, [PERSON] підтверджує свою згоду на усиновлення малолітньої дочки [PERSON] , її чоловіком [PERSON] (а.с.13). Таку згоду вона підтвердила і в судовому засіданні. Суд вважає, що в силу ст. 207, 208 СК України малолітня [PERSON] може бути усиновлена. Згідно ст. 218 СК України, для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Як встановлено судом, дитина проживає разом з [PERSON] , називаючи його батьком, і як зазначено у висновку №2/08.3-04/20 від 25 червня 2020 року, Болехівська міська рада важає, що усиновлення малолітньої [PERSON] , вітчимом [PERSON] є доцільним і таким, що відповідає виключно інтересам дитини (а.с.19-21). Із станом здоров`я дитини та правовими наслідками усиновлення [PERSON] ознайомлений. Враховуючи, що заявник являється повнолітньою дієздатною особою, старший за дитину, яку бажає усиновити малолітню дитину, перебуває у шлюбі з матір`ю дитини, яку бажає усиновити, не має перешкод до усиновлення, його стан здоров`я та матеріальне становище, умови проживання, ставлення до виховання дітей, мотиви усиновлення, суд дійшов висновку про здатність заявника забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини. Отже, в силу статей 211, 213 Сімейного кодексу України [PERSON] може бути усиновлювачем малолітньої [PERSON] і це буде відповідати інтересам дитини. Відповідно до статті 229 Сімейного кодексу України, особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини ( ст. 231 СК України). З урахуванням викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення вимог заявника в повному обсязі, тобто оголошення [PERSON] усиновлювачем та зміни відомостей про дитину та батька у записі акту про народження дитини . Відповідно до вимог ч.7 ст. 294 ЦПК України судові витрати заявнику не відшкодовуються.

Outcome: approved