Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

позивач ПАТ КБ "Приватбанк" 11 липня 2016 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] про звернення стягнення. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до кредитного договору № KTD0GA00000029 від 25.06.2007 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 8000.00 доларів США зі сплатою 11,04 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.06.2017 року. ПАТ КБ "Приватбанк" цілком виконав зобовязання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідач, порушив графік погашення кредиту, внаслідок чого, утворилась заборгованість, яка станом на 13.06.2016 р., складає 8207,58 доларів США. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за Кредитним договором № KTD0GA00000029 від .06.2007 року банк та відповідач [PERSON] уклали договір іпотеки від 25.06.2007 року, відповідно до якого відповідач передав Банку в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 56,20 кв.м., житловою площею 37,70 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить [PERSON] Сторони оцінили вищезазначений предмет іпотеки в 50500 грн. 00 коп . Враховуючи невиконання відповідачем основного зобов'язання, позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № KTD0GA00000029 від 25.06.2007 року, яка станом на 13.06.2016 року складається з заборгованості за кредитом у розмірі 4114,13 доларів США , відсоткам у розмірі 2133,41 доларів США , пені в розмірі - 1528,04 доларів США, комісії в розмірі - 432,00 грн. , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на підставі договору іпотеки від 25.06.2007 року ПАТ КБ "Приватбанк" з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу в тому числі нотаріального укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем із встановленням початкової ціни продажу предмету іпотеки на рівні, зазначеному в Договорі іпотеки - 50500,00 гривень, будь-яким способом з іншою-особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів проввстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ "Приватбанк" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" не зявився у судове засідання, надав заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності, підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, про що в матеріалах справи є розписки. Заяву з клопотанням про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки суду не повідомив. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, про що в матеріалах справи є розписки. Заяву з клопотанням про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ Судом, встановлено, що відповідно до заяви [PERSON] від 25.06.2007 року між ним та Банком укладено кредитний договір № KTD0GA00000029 , відповідно до якого він отримав кредит в розмірі 8000,00 доларів США зі сплатою 11,04 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.06.2017 року (а.с. 16-18 ) Згідно п. 2.2.4., п.7.1. кредитного договору позичальник зобовязався погашати кредит в дату згідно графіку погашення кредиту та процентів, зазначеному в додатку № 1, а саме, щомісячно погашати заборгованість за кредитом, за відсотками, комісією (а.с. 16-18 ) Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобовязання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. На час розгляду справи судом сума заборгованості за кредитним договором № KTD0GA00000029 від 25.06.2007 року, враховуючи право ПАТ КБ "Приватбанк" доларів США вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, \~відповідно до ст. 11 ЦПК України складає 8207,58 доларів США, з яких: - заборгованість за кредитом складає 4114,13 доларів США; -відсотки за кредитом складають 2133.41 доларів США; - заборгованість по комісії складає - 432,00 доларів США; - пеня в розмірі - 1528,04 доларів США. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Із положення ст.625 ЦК України вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший відсоток не встановлений договором. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором позичальник [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором згідно графіку погашення кредиту та процентів належним чином не виконував, в звязку з чим станом на 13.06.2016 року мав прострочену заборгованість за кредитом 8207,58 доларів США , з яких: - заборгованість за кредитом складає 4114,13 доларів США; - відсотки за кредитом складають 2133,41 доларів США; - заборгованість по комісії складає - 432,00 доларів США; - пеня в розмірі - 1528,04 доларів США . Цей розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та відповідачем не спростований. Відповідач порушив умови укладеного договору, внаслідок чого заборгованість перед банком за кредитним договором №\~KTD0GA00000029 від 25.06.2007 року на час розгляду справи судом відповідно до ст. 11 ЦПК України складає 8207,58 доларів США . \~ Але, позивач, звертаючись до суду з позовом, нараховує заборгованість за пенею в сумі 1528,04 доларів США, але частина зазначених штрафних санкцій нарахованих після 14 квітня 2014 року особі, яка зареєстрована у населеному пункті, у якому проводилась антитерористична операція, а тому у такому випадку нарахування штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами забороняється законом. Так, згідно із ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, м. Дружківка Донецької області віднесено до вказаного переліку. [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], отже, на підставі вказаного Закону він має бути звільнений від сплати штрафних санкцій за вказаним договором кредиту в сумі 1505,04 доларів США1528,76-23= 1505,04 доларів США. Тому, суд вважає, що позов в частині позовних вимог про стягнення пені в сумі 1505,04 доларів США задоволенню не підлягає. З врахуванням викладеного, заборгованість, станом на 13 червня 2016 року складає 6702,54 доларів США, з яких: 4114,13 дол.США - заборгованість за кредитом, 2133,41 дол.США - заборгованість за процентами за користування кредитом; 432,00 - заборгованість по комісії за користування кредитом; 23 дол.США- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно частини 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно п. 2.3.3. кредитного договору при порушенні позичальником будь-якого з зобовязань, передбачених умовами цього договору, банк має право стягнути кредит до настання строків, передбачених п. 7.1. цього договору, в тому числі шляхом звернення стягнення на предмет застави, а також реалізувати свої вимоги, що випливають з цього договору за рахунок іншого майна позичальника, його гарантів та поручителів відповідно до діючого законодавства (а.с. 16 зв.б.). Тобто вимоги банку про\~дострокове повернення відповідачем кредиту, оскільки він прострочив строки виконання зобовязання, частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів є такими, що ґрунтуються на законі. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № КTD0GA00000029 від 25.06.2007 року між банком та [PERSON] 25.06.2007 року було укладено договір іпотеки, стосовно нерухомого майна, яке знаходиться у спільній власності подружжя і передане в іпотеку зі згоди дружини [PERSON], а саме: ціла житлова квартира номер 47, жилого будинку 89 в м.Дружківка Донецької області по вул.Енгельса, загальною площею 56,20 кв.м., житловою площею 37,70 кв.м. Відповідно до ст. 1 Закону України Про іпотеку іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником \~забезпеченою іпотекою зобовзання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника \~у порядку, встановленому цим Законом. Згідно зі ст. 35 Закону України Про іпотеку у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги\~ за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення \~на предмет іпотеки. \~ За договором іпотеки (п.п. 16.7.) з метою задоволення своїх вимог банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані, при цьому, звернення стягнення за укладеними договорами не пов'язане з обов'язковим розірванням кредитного договору (а.с. 19 зв.б. ). \~ Згідно п. 18.13 Договору іпотеки реалізація предмету іпотеки здійснюється відповідно до умов цього договору \~ та чинного законодавства (а.с.20). П. 27. договору передбачено, що іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки одним із способів, в тому числі шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі та будь-яким способом, в тому числі на біржі, на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України Про іпотеку, для чого Іпотекодавець надає Іпотекодержателю право укласти такий договір за ціною та на умовах, визначених на власний розсуд Іпотекодержателя і здійснити всі необхідні дії від імені Іпотекодавця, у т.ч. отримати витяг з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно. \~ Згідно договору іпотеки випливає, що в іпотеку відповідачем було передано нерухоме майно, а саме: ціла житлова квартира номер 47, жилого будинку 89 в м.Дружківка Донецької області по вул.Енгельса, загальною площею 56,20 кв.м., житловою площею 37,70 кв.м. Відповідно до ст.38 Закону України Про іпотеку реалізація предмету іпотеки здійснюється шляхом продажу предмету іпотеки іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі покупцеві на підставі договору купівлі-продажу або шляхом продажу з прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження. \~ Відповідно до умов договору та ст. 38 Закону суд звертає стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві з укладенням договору купівлі-продажу від імені банку, з початковою ціною предмета іпотеки 50500,00 гривень, яка визначена в договорі іпотеки. \~ Згідно зі ст.ст. 39, 41 Закону України Про іпотеку предмет іпотеки може бути реалізованим за рішенням суду, зокрема і на прилюдних торгах. Наведені положення укладеного між сторонами договору іпотеки [PERSON] оспорені не були, судом або в інший спосіб не скасовані та не змінені. В позовній заяві банк просить звернути стягнення на предмет іпотеки саме на підставі п. 27 договору та ст. 38 Закону, оскільки таке звернення стягнення передбачене договором та Законом, позовні вимоги банку про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі продажу предмета іпотеки банком від свого імені будь-якій особі-покупцеві та будь яким способом, в тому числі на біржі, на підставі договору купівлі-продажуу порядку ст.38 Закону України "Про іпотеку" підлягають задоволенню. Слід звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 25.06.2007 року, укладеним між публічним акціонерним товариством комерційним банком " Приватбанк" та [PERSON], посвідченим 25.06.2007 року приватним нотаріусом \~Дружківського міського нотаріального округу [PERSON] , зареєстрованим в реєстрі за № \~1245/80 , а саме нерухоме майно: цілу житлову квартиру номер 47, жилого будинку 89 в м.Дружківка Донецької області по вул.Енгельса, загальною площею 56,20 кв.м., житловою площею 37,70 кв.м.,\~ що належить [PERSON] та його дружині, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором КTD0GA00000029 від 25.06.2007 року, укладеним між [PERSON] та публічним акціонерним товариством комерційним банком " Приватбанк" в сумі 8000,00доларів США , яка складається із заборгованості за кредитом 4114,13 доларів США; відсотків за кредитом 2133,41 гривень; заборгованості по комісії у розмірі - 432,00 доларів США, пені в розмірі - 23 долари США , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на підставі договору іпотеки № КTD0GA00000029 від 25.06.2007 року публічним акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу в тому числі нотаріального укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем із встановленням початкової ціни продажу предмету іпотеки на рівні, зазначеному в договорі іпотеки - 50500,00 гривень, будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки . Суд дійшов висновку що позовні вимоги позивача щодо виселення задоволенню не підлягають за наступних підстав. З урахуванням положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. \~ Частина 3 ст. 109 Житлового кодексу України передбачає, що звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Але, згідно ст. 9 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02 вересня 2014 року № 1669-VII протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам - субєктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі обєкти), статей 41, 43-47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України "Про іпотеку". Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про виселення заборонено Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", тому задовенню не підлягають. \~ \~ \~ Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються \~ позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - \~ пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. \~ Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із позовних заяв майнового характеру поданих до суду юридичною особою справляється судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою -1 розмір мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем було заявлено дві позовні вимоги майнового характеру за які сплачено судовий збір в розмірі - 2756,00 грн. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про звернення стягнення на заставлене майно вартість якого складає 50500,00 гривень, у задоволенні позовних вимог щодо виселення позивачу було відмовлено. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1378,00 гривень , які підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача [PERSON] .

Outcome: partial