Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Бережанського районного суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що подружнє життя між ними не склалося, у зв"язку з тим що відповідач зовсім не допомагає сім"ї матеріально, не приймає участі у вихованні їхніх дітей, і в тому числі не надає коштів на лікування їхнього сина - інваліда, у зв"язку з чим у них часто виникали сварки та непорозуміння, що негативно впливали на виховання їхніх дітей. Вже протягом п"яти років вони проживають окремо і не підтримують будь-яких сімейно-шлюбних відносин, їхній шлюб носить лише формальний характер, примирення між ними є неможливим, а тому вона просить суд розірвати їх шлюб. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб 16 жовтня 2004 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції, Тернопільської області. Від даного шлюбу у них народився двоє дітей : син - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між ними не склалося, у зв"язку з тим що відповідач зовсім не допомагає сім"ї матеріально, не приймає участі у вихованні їхніх дітей, і в тому числі не надає коштів на лікування їхнього сина - інваліда, у зв"язку з чим у них часто виникали сварки та непорозуміння, що негативно впливали на виховання їхніх дітей. Вже протягом п"яти років вони проживають окремо і не підтримують будь-яких сімейно-шлюбних відносин, у них втрачені почуття поваги та любові один до одного, їхній шлюб носить лише формальний характер, примирення між ними є неможливим, а тому вона просить суд розірвати їх шлюб. Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак не повідомив суд про причини своєї неявки, що дає суду підстави визнати його неявку без поважних причин та можливість слухання справи у його відсутності. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 жовтня 2004 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-ИД № 094999 видане 16 жовтня 2004 року, Відділом реєстрації актів цивільного стану, Бережанського районного управління юстиції, Тернопільської області. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданим 05 січня 2005 року Виконкомом Лапшинської сільської ради, Бережанського району, Тернопільської області та син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданим 05 січня 2005 року. Крім цього судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не складається, у зв"язку з тим що відповідач зовсім не допомагає сім"ї матеріально, не приймає участі у вихованні їхніх дітей, і в тому числі не надає коштів на лікування їхнього сина - інваліда, у зв"язку з чим у них часто виникали сварки та непорозуміння, що негативно впливали на виховання їхніх дітей. Вже протягом п"яти років вони проживають окремо і не підтримують будь-яких сімейно-шлюбних відносин, у них втрачені почуття поваги та любові один до одного, їхній шлюб носить лише формальний характер, примирення між ними є неможливим, що може перешкодити сторонам у реалізації їхніх інтересів. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно, зберегти її неможливо, а тому шлюб слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved