Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно. В обгрунтування своєї позовної заяви зазначили, що [INFO] помер [PERSON] , який є рідним дідом позивачів [PERSON] та [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельних ділянок розмірами 0,15 га та 0,019 га, що підтверджується державним актом на право власності на землю серії ІУ-ВН №055710. Спадкоємцем по закону був його син і батько позивачів [PERSON] , який помер [INFO] , який фактично прийняв спадщину але не оформив її нотаріально. Таким чином, спадкоємцями за законом є діти померлого, тобто [PERSON] та [PERSON] . Для оформлення спадщини позивачі звернулися до Немирівської державної нотаріальної контори, подали всі необхідні документи, однак 06.08.2020 року спадкоємцям було вручено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій через відсутність оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку, який було втрачено. Зазначені обставини стали підставою для звернення позивачів до суду. Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 24.12.2020 року позовну заяву позивачів прийнято до\~розгляду,\~відкрито загальне\~позовне провадження\~у цивільній\~справі та\~призначено підготовче\~судове засідання. Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 12.02.2021 року замінено Муховецьку сільську раду на належного відповідача Немирівську міську раду та витребувано у державного нотаріуса Немирівської державної нотаріальної контори Кнап Л.П. належним чином засвідчену копію спадкової справи до майна померлого [PERSON] . Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 20.04.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд. В судовому засіданні позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , та їх представник адвокат Сауляк Є.В. підтримали позов, просили його задовольнити з наведених у ньому підстав. Представник Немирівської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, в якому просив суд розглянути справу у його відсутність та прийняти рішення на власний розсуд. Заслухавши думку позивачів та їх представника адвоката Сауляка Є.В., перевіривши матеріали цивільної справи, суд дійшов дійшов наступного висновку. Згідно з ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована\~Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції»\~і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Судом встановлено, [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Немирівським відділом ЗАГСу 18 травня 1979 року. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ВН №055710 [PERSON] на підставі рішення 12 сесії 21 скликання Муховецької сільської ради від 22 грудня 1993 року належала земельна ділянка площею 0, 15 га на території Муховецької сільської ради. У цьому ж державному акті у графі «зміни у межах і розмірах земельної ділянки» зазначено про іншу земельну ділянку площею 0,019 га та вказано, що дані зміни внесено на підставі рішення 14 сесії 22 скликання Муховецької сільської ради від 21.12.1998 року. [INFO] у м. Вінниці [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Немирівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. У зв`язку зі смертю [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Немирівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, [INFO] у м. Немирів помер [PERSON] . Згідно довідки, виданої виконкомом Немирівської міської ради за №875 від 13.05.2020 року, [PERSON] на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10 травня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Немирівського районного управління юстиції Вінницької області та свідоцтва серії [NUMBER] , виданого 17 жовтня 2001 року Немирівським відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницької області, [PERSON] є батьком 2-х дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний згідно рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 22.04.2015 року. Рішення набрало законної сили 05.05.2015 року. 15.05.2020 року [PERSON] та [PERSON] , яка діяла в інтересах неповнолітньої [PERSON] , звернулися до Немирівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , зазначивши, що до складу спадщини входить земельна ділянка, розташована на території Муховецької сільської ради Немирівського району Вінницької області, належна померлому [INFO] [PERSON] , спадкоємцем якого був його син- [PERSON] , який спадщину прийняв, але не оформив спадкових прав. Постановами нотаріуса від 06.08.2020 року №843/02-31 та №844/02-31 відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на Ѕ частку спадкового майна після смерті [PERSON] , а саме: земельну ділянку площею 0,019 га належну [PERSON] згідно державного акту серії ІV-ВН №055710, виданого Муховецькою сільською радою 06 вересня 1996 року. Підставою для відмови стало неподання оригінала правовстановлюючого документа на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру на дану земельну ділянку, розбіжність в загальній площі земельної ділянки, яка передавалась [PERSON] у приватну власність та сумі площ земельних ділянок, які були зазначені у плані зовнішніх меж земельних ділянок, відповідно до державного акту серії ІV-ВН №055710. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України 2003 року (ЦК), законами України "Про нотаріат", "Про міжнародне приватне право", іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права.При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: - місце відкриття спадщини; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України. Згідно абзацу 3 пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах по спадкування від 30 травня 2008 року № 7, у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР, якщо строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 року. Таким чином, строк прийняття спадщини після смерті [PERSON] не закінчився до набуття чинності Цивільним кодексом України, а тому застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу України. Частиною 3 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивачі звертаються до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно, однак в матеріалах справи відсутні відомості про усіх спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] . Для підтвердження вказаних обставин виникає необхідність в огляді матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті померлого [INFO] [PERSON] . Для доведення вищезазначених обставин перед судом сторона позивача не скористалася своїм правом на заявлення клопотання про витребування зазначених доказів, в отриманні яких у сторони позивача є певні труднощі. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Таким чином, стороною позивача не надано суду доказів відсутності інших спадкоємців після смерті [PERSON] , оскільки в судовому засіданні, встановлено, що у померлого крім сина, є ще донька, проте суду, не надано доказів, що останньою не прийнята спадщина після смерті батька. В матеріалах спадкової справи до майна померлого [PERSON] наявна довідка, з якої вбачається, що на момент смерті він був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак жодних даних про те, де проживав його батько, чи проживав [PERSON] разом з ним на момент відкриття спадщини, суду не надано. Так само відсутні дані про звернення [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Згідно з правовою позицією Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, наведеною у постанові від 27 березня 2019 року в справі № 2-1625/1997 (провадження № 61-6331св18) умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельні ділянки є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому чинним законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельні ділянки, то спадкоємець також не набуває на них права власності у порядку спадкування. Відтак, спадкування є формою правонаступництва, що реалізується спадкоємцем в межах обсягу спадкової маси та не включає в себе процесуальні права та обов`язки спадкодавця, які ним не реалізовані за життя. Відповідно до ст. 126 ЗК України документами, які посвідчують право власності на земельну ділянку є: державний акт, цивільно-правова угода, свідоцтво про право на спадщину. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ВН №055710 [PERSON] на підставі рішення 12 сесії 21 скликання Муховецької сільської ради від 22 грудня 1993 року належала земельна ділянка площею 0, 15 га на території Муховецької сільської ради. У цьому ж державному акті у графі «зміни у межах і розмірах земельної ділянки» зазначено про іншу земельну ділянку площею 0,019 га та вказано, що дані зміни внесено на підставі рішення 14 сесії 22 скликання Муховецької сільської ради від 21.12.1998 року. Відповідно до п. 3.5 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), яка була чинною на момент видачі державного акту, у разі зміни меж, розміру, цільового призначення та умов надання земельних ділянок, що відбулися після видачі державного акта, до нього вносяться зміни, які фіксуються на плані зовнішніх меж і на останній сторінці державного акта. Зміни на плані зовнішніх меж викреслюються чорною тушшю, а старі межі перекреслюються червоною тушшю. Всі з міни вносяться одночасно в обидва примірники державного акта. З плану зовнішніх меж земельної ділянки вбачається наявність двох окремих земельних ділянок, внесення змін до меж чи розміру земельної ділянки, на яку видавався державний акт, не вбачається. У разі, якщо після видачі державного акту громадянином була отримана інша земельна ділянка, на дану земельну ділянку мав бути виданий новий державний акт із зазначенням площі земельної ділянки, яка передавалась у приватну власність. Враховуючи, що фактично на земельну ділянку площею 0,019 га державний акт не видавався, відсутні підстави вважати, що дана земельна ділянка перебувала у приватній власності [PERSON] навіть за умови її фактичного використання. Щодо іншої земельної ділянки площею 0,15 га, на яку був виданий державний акт на право приватної власності на землю, то як вбачається з постанов нотаріуса від 06.08.2020 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, [PERSON] та [PERSON] не відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на цю земельну ділянку, тобто цивільно-правовий спір в цій частині відсутній. За наведених обставин, зважаючи на неможливість встановити круг спадкоємців у даній справі, відсутності даних щодо фактичного прийняття спадщини [PERSON] , не отримання у власність [PERSON] земельної ділянки 0,19 га та відсутність цивільно-правового спору щодо іншої земельної ділянки, на яку [PERSON] було видано державний акт на право власності, суд вважає, що у задоволені позову [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] необхідно відмовити.

Outcome: dismissed