Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Зіньківського районного суду Полтавської області з позовом до кредитної спілки "Зіньківська" про про захист прав споживачів та стягнення боргу по пайовому внеску( вкладу) члена кредитної спілки. З позову вбачається, що з квітня 2007 року [PERSON] як член кредитної спілки "Зіньківська" внесла на рахунок спілки пайовий внесок в сумі 20000 гривень та в подальшому проводила додаткові внески. Кредитна спілка "Зіньківська" зобов'язувалася повернути їй всю внесену суму та відсотки на неї за заявою, чи у разі припинення членства в спілці. З 01.07.2014 року нарахування відсотків припинилося, виплати по внесках стали суттєво зменшуватися, а з 08.07.2016 року взагалі припинилися. Позивач зверталася до відповідача із заявою про виплату її пайового внеску та доходу за цей внесок, але відповідач відмовив у зв'язку з відсутністю коштів. В зв'язку з вище викладеним позивач звернулася з позовом до суду і просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з кредитної спілки "Зіньківська" на її користь борг по додатковому пайовому внеску в сумі 15783 грн.03 коп. В судове засідання учасники справи не з'явились від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи в її відсутність заяву підтримала в повному обсязі, представник відповідача кредитної спілки "Зіньківська" Леонтій О.Г. в судове засідання не з'явився, надісляв заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнав. Суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.247 ЦПК України. Суд, прийнявши заяви сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що у 2007 року [PERSON] вступила у члени кредитної спілки "Зіньківська". Ощадно-позичковою книжкою підтверджуються внесені [PERSON] внески (а.с.6-7). З довідки кредитної спілки "Зіньківська" від 17.07.2017 року вбачається, що станом на 17.07.2017 року додатковий пайовий внесок [PERSON] становить 15758 грн.03 коп (а.с.8). Як вбачається з матеріалів справи кредитна спілка «Зіньківська» добровільно не повертає суму вкладу та проценти. Згідно ч. 2 ст. 23 Закону України "Про кредитні спілки" від 20 грудня 2001 р. № 2908-Ш, кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, у порядку і строки, які визначені відповідно до ч.7 ст.10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Ч. 1 ст. 23 Закону України "Про кредитні спілки" від 20 грудня 2001 р. № 2908-III, встановлено, що внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших умов, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Враховуючи вищевикладене кредитна спілка "Зіньківська" зобов'язана повернути [PERSON] внесок в розмірі 15758 грн. 03 коп., а тому при таких обставинах у суду є підстави для задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного та

Outcome: approved