Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

26 червня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Украгросоюз ЛТД» звернулось до Ананьївського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] та Приватного підприємства «Агрос-Юг», про визнання договорів оренди недійсними та визнання договору оренди укладеним (а.с. 3-16). Ухвалою суду від 15 серпня 2019 року цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгросоюз ЛТД» до [PERSON] та Приватного підприємства «Агрос-Юг», про визнання договорів оренди недійсними та визнання договору оренди укладеним, передано за територіальною підсудністю до Роздільнянського районного суду Одеської області (а.с. 30-31). 30 вересня 2019 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вищезазначена цивільна справа (а.с. 44). Стислий виклад позиції позивача. 25 листопада 2001 року між фізичною особою [PERSON] (Орендодавець) та ДП «УКРАГРОСОЮЗ» (Орендар) був укладений договір оренди земельної частки (паю), який був зареєстрований в Книзі реєстрації договорів на право тимчасового користування землею за №324 Долинською сільською радою народних депутатів 16 вересня 2002 року (надалі - Договір). Відповідно до пункту 1.1. Договору, Орендодавець передає, Орендар приймає в оренду для сільськогосподарських потреб земельну частку (пай) розміром 4,73 умовних кадастрових гектарів, вартістю 14490,04 грн., право на яку засвідчено Сертифікатом (Сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ОД № 0326845, який виданий Ананьївською районною державною адміністрацією на підставі рішення Ананьївської РДА від 06 серпня 1996 року №245), яка розміщена в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом. Згідно пункту 1.2. Договору, земельна ділянка надається за умовами оренди строком на 10 років для проведення повного циклу робіт щодо посіву, вирощування та збирання сільськогосподарських культур. Якщо за місяць до закінчення строку дії Договору ні одна із сторін в письмовій формі не доведе до відома іншої сторони про розірвання Договору, дія Договору продовжується на той же строк, на тих же умовах. З огляду на пункт 1.2. Договору, та на те, що ані Орендодавець ані Орендар за місяць до закінчення строку дії Договору не повідомили іншу сторону про розірвання Договору - строк Договору продовжено на 10 років, тобто до 25 листопада 2021 року. На підставі права на земельну частку (пай) розміром 4,73 умовних кадастрових гектарів, вартістю 14 490,04 гривень, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ОД №0326845, який виданий Ананьївською районною державною адміністрацією на підставі рішення Ананьївської РДА від 06 серпня 1996 року №245 було виділено в натурі: земельну ділянку, кадастровий номер 5120281400:01:002:0294, площею 0,9574 га.; земельну ділянку, кадастровий номер 5120281400:01:002:0294, площею 2,6193 га. Право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5120281400:01:002:0293 [PERSON] зареєструвала в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, запис номер 12839520 від 19.12.2015 року. Право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5120281400:01:002:00294 [PERSON] зареєструвала в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, запис номер 12839739 від 19.12.2015 року. Відповідно до пункту 1.3. Договору, в разі переходу права власності на земельну частку до третіх осіб (спадкоємців, покупців, та ін.) Договір оренди зберігає чинність для нового власника. Враховуючи приписи пункту 1.3. Договору та частини 1 статті 770 ЦК України, Договір про оренду земельної частки (паю) від 25.11.2001 року зберігає чинність для [PERSON] та на цій підставі до неї перейшли всі права та обов`язки за даним Договором. В подальшому, ДП «Украгросоюз» звернулось до [PERSON] з листом №57 від 28.02.2019 року, яким запропонувало переукласти Договір оренди землі на тих самих умовах, що і раніше укладений Договір про оренду земельної частки (паю) від 25.11.2001 року. До листа ДП «Украгросоюз» додало проект договору оренди землі. Відповідь від [PERSON] на лист №57 від 28.02.2019 року на адресу ДП «Украгросоюз» не надходило. Тобто, [PERSON] фактично ухиляється від виконання приписів Розділу IX "Перехідні положення", Закону України "Про оренду землі", та умов Договору від 25.11.2001 року. Відповідно до частини 2 статті 95 Земельного кодексу України, порушені права землекористувача підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Позивач вважає, що належним способом захисту прав ДП «Украгросоюз», як землекористувача земельних ділянок з кадастровим номером 5120281400:01:002:0293 та 5120281400:01:002:0294 буде визнання укладеним Договору оренди землі на тих самих умовах, на яких було укладено Договір про оренду земельної частки (паю) від 25.11.2001 року. Крім того, незважаючи на те, що земельні ділянки з кадастровим номером 5120281400:01:002:0293 та 5120281400:01:002:0294 перебувають в користуванні ДП «Украгросоюз», [PERSON] уклала договір оренди спірної земельної ділянки із третьою особою Приватним підприємством «Агрос-Юг», право оренди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, запис №16493622 від 19.09.2016 року та запис №16493293 від 19.06.2016 року відповідно. Передавши спірні земельні ділянки в оренду, [PERSON] порушила основні засади цивільного судочинства викладені в статті 3 ЦК України, а саме - добросовісність. Договір оренди землі між [PERSON] та ПП «Агрос-Юг» порушує право ДП «Украгросоюз» на переукладання Договору оренди землі, щодо земельних ділянок з кадастровим номером 5120281400:01:002:0293 та 5120281400:01:002:0294, яке передбачене розділом IX "Перехідні положення", ЗУ "Про оренду землі". Також, позивач зазначив, що рішенням №14/03 засновника від 14 березня 2019 року Дочірнє підприємство «Украгросоюз» перетворено (змінено організаційно-правову форму) в Товариство з обмеженою відповідальністю «Украгросоюз ЛТД». Відомості про дані зміни зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, доступ до яких є у відкритому доступі. На підставі викладеного, позивач просить суд договір оренди землі укладений між [PERSON] та Приватним підприємством «Агрос-Юг», про оренду земельної ділянки з кадастровим номером 5120281400:01:002:0293, право оренди за яким зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, запис №16493622 від 19.09.2016 року визнати недійсним. Договір оренди землі укладений між [PERSON] та Приватним підприємством «Агрос-Юг», про оренду земельної ділянки з кадастровим номером 5120281400:01:002:0294, право оренди за яким зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, запис №16493293 від 19.06.2016 року визнати недійсним. Визнати укладений Договір оренди землі між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Украгросоюз ЛТД» в запропонованій позивачем редакції. Стислий виклад заперечень відповідачів. 25 листопада 2001 року між ДП «Украгросоюз» та [PERSON] був укладений договір оренди земельної частки (паю), згідно з умовами якого [PERSON] передав, а ДП «Украгросоюз» прийняло в оренду для сільськогосподарських потреб земельну частку (пай) розміром 4,73 умовних кадастрових гектарів, право на яку засвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ОД №0326845, який виданий Ананьївською районною державною адміністрацією на підставі рішення Ананьївської РДА від 06.08.1996 року № 245. Договір оренди земельної частки (паю) був зареєстрований Долинською сільською радою народних депутатів в Книзі реєстрації договорів на право тимчасового користування землею 16.09.2002 року за №324. Відповідно до п.1.2 договору його було укладено на десять років для проведення повного циклу робіт щодо посіву, вирощування та збирання сільськогосподарських культур. Якщо за місяць до закінчення строку дії договору ні одна із сторін в письмовій формі не доведе до відома іншої сторони про розірвання договору, дія договору продовжується на той же строк, на тих же умовах. Договір відповідно до п.5.6 набирає чинності з моменту його реєстрації в Долинській сільській раді народних депутатів. Відповідно до пункту 2.1. договору за користування земельною часткою (паєм) орендар сплачує орендодавцю до 25 грудня кожного поточного року (починаючи з 2002 року) орендну плату у розмірі 1% від вартості земельного паю. У разі закінчення дії договору до закінчення польових робіт відповідно до п.5.1. договору, термін дії оренди земельної частки (паю) продовжується до повного завершення збирання врожаю. Після закінчення строку, на який було укладено договір, орендар має першочергове право на поновлення дії договору на новий строк (п. 5.2. договору). Позивач вважає, що за відсутності повідомлення з боку орендодавця за місяць до закінчення строку дії договору про розірвання договору, дія договору була продовжена на наступні 10 років, тобто до 25.11.2021 року на тих самих умовах. Як зазначає позивач, 19.12.2015 року право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5120281400:01:002:0293 було зареєстровано за [PERSON] реєстраційною службою Ананьївського районного управління юстиції Одеської області, про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно був вчинений запис №12839520. Також, 19.12.2015 року право власності на іншу земельну ділянку з кадастровим номером 5120281400:01:002:0294 було зареєстровано за [PERSON] реєстраційною службою Ананьївського районного управління юстиції Одеської області, про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно був вчинений запис №12839739. Після оформлення права власності на земельні ділянки кадастровий номер 5120281400:01:002:0293, 5120281400:01:002:0294, [PERSON] уклала з ПП «Агрос-Юг» договір оренди земельних ділянок, право оренди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.09.2016 року за №16493622 та №16493293 відповідно. 28 лютого 2019 року позивач звертався до [PERSON] з листом №57, вимагаючи розірвати договори оренди земельних ділянок з кадастровими номерами 5120281400:01:002:0293, 5120281400:01:002:0294, укладені з ПП «Агрос-Юг», вважаючи, що [PERSON] було порушено переважне право позивача на укладення договору оренди землі. Відповідач зазначив, що ТОВ «Украгросоюз ЛТД», вимагаючи визнання укладеним договору оренди між ним та [PERSON] , не надає жодних доказів взаємозв`язку між [PERSON] , з яким 25.11.2001 року ДП «Украгросоюз» укладало договір про оренду земельної частки (паю) розміром 4,73 умовних кадастрових гектарів, та [PERSON] , за якою 19.12.2015 року було зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер 5120281400:01:002.0293 загальною площею 0,9574 га, розташовану за адресою: Одеська обл., Ананьївський р-н, Долинська сільська рада, масив № [NUMBER] , діл. № [NUMBER] , а також на земельну ділянку кадастровий номер 5120281400:01:002:0294 загальною площею 2,6193 га, розташовану за адресою: Одеська обл., Ананьївський р-н, Долинська сільська рада, масив № [NUMBER] , діл. № [NUMBER] . З договору про оренду земельної частки (паю) від 25.11.2001 року неможливо встановити місцезнаходження наданої [PERSON] земельної частки (паю). Доказів переходу прав на земельну частку (пай), належну [PERSON] на підставі сертифікату ОД №0326845, до [PERSON] позивач суду не надав, як не надав і доказів того, що земельна частка, яка передавалася в користування за договором оренди земельної частки (паю) від 25.11.2001 року та земельні ділянки, на які 19.12.2015 року за [PERSON] було зареєстровано право власності, є ідентичними. З наведених позивачем в позові обставин та наданих доказів не вбачається підстав для звернення ТОВ «Украгросоюз ЛТД» з позовом саме до [PERSON] з приводу земельних ділянок з кадастровим номером 5120281400:01:002:0293, 5120281400:01:002:0294. Враховуючи ненадання позивачем доказів наявності зв`язку між укладеним ним з [PERSON] договором про оренду земельної частки (паю) від 25.11.2001 року, предметом якої були 4,73 га умовних кадастрових гектарів, та належними [PERSON] земельними ділянками та договорами оренди земельних ділянок, які було укладено [PERSON] та ПП «Агрос-Юг», то як наслідок, відсутні підстави вважати, що права ТОВ «Украгросоюз ЛТД» були порушені укладеними між [PERSON] та ПП «Агрос-Юг» договорами оренди. Також, відповідач вказав, що у відповідності до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (частини перша та друга статті 640 ЦК України). В постанові від 05.06.2018 року у справі №338/180/17 ВП ВС навела висновок з приводу того, коли договір вважається укладеним, а саме: «у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна зі сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами ЦК України ...Не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд мас розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону... Встановивши, що дії сторін свідчать про те, що договір підряду фактично був ними укладений, з метою ефективного захисту порушеного права відповідача суди мали вирішити питання щодо наслідків часткового виконання сторонами вказаного договору... та відмовити у задоволенні вимоги про визнання укладеним ... договору підряду...» Враховуючи наведене, визнання укладеним договору за відсутності волевиявлення власника земельної ділянки, за умови непогодження сторонами істотних умов договору, є втручанням у право власності особи та суперечить нормам Конституції та діючого законодавства, а також суперечить передбаченим законодавством способам захисту цивільних прав. Також,\~відповідач вказав\~на неможливість переукладення договору оренди між ТОВ «Украгросоюз ЛТД» та [PERSON] на тих самих умовах, що і раніше укладений договір оренди земельної частки (паю). В якості правової підстави для звернення, позивач посилається на положення розділу IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі», які визначають можливість переукладення договору оренди на тих самих умовах, що і раніше укладений договір, або за згодою сторін умови договору можуть бути змінені. Натомість позивач заявляє вимогу про визнання укладеним договору в абсолютно іншій, зміненій редакції, на умовах, які не були передбачені договором оренди земельної частки (паю) від 04.10.2001 року. Тобто всупереч вимогам розділу IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі». Проте й укласти договір оренди землі на умовах, визначених договором від 25.11.2001 року, також є неможливим, враховуючи, що вимоги вказаного договору в частині, що стосуються зазначення об`єкта оренди, порядку та способів оплати, розміру орендної плати, не відповідають вимогам діючого законодавства. Умови договору оренди землі визначені ст. 15 Закону України «Про оренду землі». Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Пунктом 289.1. статті 289 ПК України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених статтею 15 Закону України «Про оренду землі», а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 Закону України «Про оренду землі» є підставою для відмови в державній реєстрації права оренди земельної ділянки, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Якщо проаналізувати договір оренди від 25.11.2001 року, то вказаний договір не відповідає вимогам чинного законодавства в частині визначення істотних умов договору оренди, а саме: - \~ \~ \~ \~ не містить зазначення об`єкта оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); - \~ \~ \~ \~ не відповідає вимогам п. 289.1 ст. 289 ПК України щодо визначення форми та розміру орендної плати. Як зазначено в п. 2.1., 2.2. договору «...орендар сплачує орендодавцю до 25 грудня кожного поточного року орендну плату у розмірі 1% від вартості земельного паю. Орендна плата підлягає у грошовій чи натуральній (послугами, сільгосппродукцією) формі. Конкретна форма орендної плати вибирається за згодою сторін. При натуроплаті ціни встановлюються орендарем». Отже, в договорі оренди від 25.11.2001 року орендна плата не лише встановлена всупереч вимогам законодавства, але й взагалі неможливо визначити її форму та розмір. Враховуючи наведене, договір оренди земельної ділянки не може бути переукладений на тих самих умовах, що були передбачені договором про оренду земельної частки (паю) від 25.11.2001 року. Крім того, відповідач надав наступні пояснення щодо визнання недійсним договорів оренди землі, укладених між [PERSON] та ПП «Агрос-Юг». Позивач стверджує, що незважаючи на те, що земельні ділянки з кадастровим номером 5120281400:01:002:0293, 5120281400:01:002:0294 перебувають в користуванні ТОВ «Украгросоюз ЛТД», [PERSON] передала земельні ділянки в оренду ПП «Агрос-Юг» (право оренди ПП «Агрос-Юг» зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.09.2016, номер запису 16493622 та 19.09.2016, номер запису 16493293 відповідно). Договори оренди землі, укладені між [PERSON] та ПП «Агрос-Юг», на думку позивача, порушують його право на переукладення договору оренди землі. Частиною 2 статті 152 ЗК України встановлено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки відповідно до ч. З вказаної статті здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних зби тків; застосування інших, передбачених законом, способів. Таким чином, на момент укладення оспорюваних договорів оренди з ПП«Агрос-Юг», як і ніколи раніше, ТОВ «Украгросоюз ЛТД» не було землекористувачем належних [PERSON] земельних ділянок площею 0,9574 гл або 2,6193 та, договір оренди земельної частки (паю) від 25.11.2001 припинив свою дію, наміру укладати з позивачем договір оренди сформованої земельної ділянки з кадастровим номером 5120281400:01:002:0293 та/або земельної ділянки з кадастровим номером 5120281400:01:002:02934 [PERSON] не мала. Відповідно до частини 3 статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована\~особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Особа, яка звертається до суду з позовом про визнання договору недійсним, повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів. За вказаних обставин договори оренди, укладені між [PERSON] та ПП «Агрос- Юг», не порушують жодних прав, свобод чи інтересів ТОВ «Украгросоюз ЛТД», тому вимоги позивача про визнання недійсним вказаних договорів оренди не підлягають задоволенню. На підставі викладеного, представник відповідачів просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «Украгросоюз ЛТД». Заяви, клопотання. 07 жовтня 2019 року на адресу суду надійшло клопотання від представника позивача, про долучення документів до матеріалів справи (а.с. 48). 15 жовтня 2019 року на адресу суду надійшло клопотання від представника позивача, про витребування доказів (а.с. 61) . 30 жовтня 2019 року на адресу суду від представника відповідача надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с. 69). 11 листопада 2019 року на адресу суду надійшла заява представника позивача, про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, та клопотання про витребування доказів (а.с. 87-88). 02 грудня 2019 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи (а.с. 112). 10 грудня 2019 року на адресу суду від представника відповідачів надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с. 118). 04 лютого 2020 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи (а.с. 134). 20 лютого 2020 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи (а.с. 135). 05 березня 2020 року на адресу суду від представника відповідачів надійшла заява відносно розміру понесених стороною витрат (а.с. 139). 07 квітня 2020 року на адресу суду від представника відповідачів надійшла заява про відкладення розгляду справи (а.с. 148). 09 квітня 2020 року на адресу суду від представника відповідачів надійшла заява про відкладення розгляду справи (а.с. 149). 08 травня 2020 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача про відкладення розгляду справи (а.с. 153). 23 червня 2020 року на адресу суду від представника відповідачів надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (а.с. 165). 17 серпня 2020 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача про відкладення розгляду справи (а.с. 167). 08 вересня 2020 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи (а.с. 170). 05 жовтня 2020 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с. 179). 20 жовтня 2020 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи та клопотання про уточнення позовних вимог (а.с. 188-192). 03 листопада 2020 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про розляд справи без присутності сторін (а.с. 197). 04 листопада 2020 року на адресу суду надійшла заява від представника відповідачів, відносно клопотання позивача про уточнення позовних вимог (а.с. 199). 18 листопада 2020 року на адресу суду надійшла заява від представника відповідачів про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (а.с. 202). 01 грудня 2020 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача, про відкладення розгляду справи (а.с. 203). 22 грудня на адресу суду від представника відповідачів надійшла заява про розгляд справи у відсутність (а.с. 208) 22 грудня 2020 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без присутності сторін (а.с. 209) Процесуальні дії у справі. 15 серпня 2019 року дану цивільну справу передано за територіальною підсудністю до Роздільнянського районного суду Одеської області (а.с. 30-31). 01 жовтня 2019 року позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с. 46). 18 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.63-65). 13 січня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 126). 08 вересня 2020 року зупинено провадження у справі до закінчення\~перегляду в касаційному порядку\~Великою Палатою Верховного Суду справи за позовом Приватного акціонерного товариства "АПК-ІНВЕСТ" до [PERSON] , третя особа Виконавчий комітет Дружківської міської ради Донецької області про переукладення договору та зустрічним позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства "АПК-ІНВЕСТ" про припинення договору оренди земельної частки (паю) шляхом його розірвання (справа №233/3676/19-ц, провадження: №14-65 цс 20) (а.с. 172-174). 29 вересня 2020 року поновлено провадження у справі (а.с. 177-178). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до договору про оренду земельної частки (паю) від 25.11.2001 року між ДП «Украгросоюз» в особі директора (орендар) та [PERSON] (орендодавець), у відповідності до Земельного кодексу України, Закону України «Про оренду землі», Цивільного кодексу України, Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо реформування аграрного сектора економіки» №1529/99 від 03.12.1999 року та іншими законними та підзаконними актами, що регулюють даний вид правовідносин, уклали договір про наступне: орендодавець передає, а орендар приймає в оренду для сільськогосподарських потреб земельну частку (пай) розміром 4,73 умовних кадастрових гектарів, право на яку засвідчено сертифікатом (сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ОД №0326845, який виданий Ананьївською районною державною адміністрацією на підставі рішення Ананьївського РДА від 06.08.1996 року №245), яка розміщена в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом. Земельна ділянка надається за умовами оренди строком на 10 років для проведення повного циклу робіт щодо посіву, вирощування та збирання сільськогосподарських культур. Якщо за місяць до закінчення строку дії Договору ні одна із Сторін в письмовій формі не доведе до відома іншої Сторони про розірвання Договору, дія Договору продовжується на той же строк, на тих же умовах. В разі переходу права власності на земельну частку до третіх осіб (спадкоємців, покупців та інше) Договір оренди зберігає чинність для нового власника (а.с. 6). Згідно інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, земельні ділянки з кадастровим номером 5120281400:01:002:0293, площею 0,9574, та з кадастровим номером 5120281400:01:002:0294, площею 2,6193 га, належать [PERSON] , дата державної реєстрації права (в державному реєстрі прав) 19.12.2015 року, номер запису про право (в державному реєстрі прав) 12839520 та 12839739. Відомості про суб`єкта речового права на земельну ділянку: вид речового права право оренди землі, найменування юридичної особи, код ЄДРПОУ юридичної особи Приватне підприємство «Агрос-Юг» 35993399, дата державної реєстрації права (в державному реєстрі прав) 19.09.2016 року, номер запису про право (в державному реєстрі прав) 16493622 (а.с. 7-8). Відповідно до листа від 22.02.2019 року Вих. №57, згідно якого з метою належного та безумовного виконання приписів чинного законодавства України, ДП «Украгросоюз» запропонувала [PERSON] розглянути та підписати договора оренди земельних ділянок з кадастровими номерами 5120281400:01:002:0293 та 5120281400:01:002:0294 з ДП «Украгросоюз», у зв`язку з чим направили на її адресу проекти договорів оренди земельних ділянок (а.с. 9). Згідно інформації про відправлення, накладна №6500705813927, та опису, 28.02.2019 року на адресу [PERSON] було спрямовано лист №57 від 22.02.2019 року та договір оренди землі (а.с. 11). Відповідно до рішення №14/03 засновники Дочірнього підприємства «Украгросоюз» від 19 березня 2019 року вирішили перетворити Дочірне підприємство «Украгросоюз» в Товариство з обмеженою відповідальністю «Украгросоюз ЛТД» відповідно до чинного законодавства України (а.с. 12). Згідно статуту ТОВ «Украгросоюз ЛТД», який затверджено рішенням Єдиного учасника ТОВ «Украгросоюз ЛТД» від 04.10.2019 року №4/10, ТОВ «Украгросоюз ЛТД» іменується в подальшому Товариство, створене в процесі перетворення Дочірнього підприємства «Украгросоюз» і діє у відповідності з Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, тощо (а.с. 49). Відповідно до листа відділу в Ананьївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 11.11.2019 року №29/364-19, згідно Книг реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №1012 30.09.1997 на ім`я « [PERSON] » був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0326845 площею 4,73 в умовних кадастрових гектарах на підставі рішення Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області №245 від 06.08.1996, який перебував в колективній власності КСП ім. Кірова на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області. Згідно розпорядження Ананьївської районної державної адміністрації від 26.08.2008 року №424/А-2008 «Про передачу в натурі земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право власності на земельну ділянку [PERSON] згідно сертифікату ОД №0326845 виділено земельні ділянки: - площею 0,96 га (номер ділянки 511_1), розташовану на масиві № [NUMBER] та площею 2,62 га (номер ділянки [NUMBER] _2), розташовану на масиві № [NUMBER] . Згідно Проекту організації території земельних частков (паїв) на землях сільськогосподарського призначення колишнього КСП «Кірова». Земельній ділянці площею 0,96 га визначено кадастровий номер 5120281400:01:002:0293 та земельній ділянці площею 2,62 га визначено кадастровий номер 5120281400:01:002:0294. Згідно даних ДЗК вказані земельні ділянки зареєстровані за [PERSON] : - дата речового права 19.12.2015 р. за кадастровим номером 5120281400:01:002:0293, площею 0,96 га, на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - дата речового права 19.12.2015 р. за кадастровим номером 5120281400:01:002:0294, площею 2,62 га, на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 95). Крім того, судовим розглядом встановлено, що договір, який був укладений між ДП «Украгросоюз» в особі директора, та громадянином [PERSON] , та проект договору оренди земельних ділянок, який ДП «Украгросоюз» направило на адресу [PERSON] , викладені в різних редакціях, та містять зміни в істотних умовах договору. Так, відповідно до договору про оренду земельної частки (паю), який укладений між ДП «Украгросоюз» в особі директора, та громадянином [PERSON] , розділ орендної плати викладений у наступній редакції: «2.1. За користування земельною часткою (паєм) ОРЕНДАР сплачує ОРЕНДОДАВЦЮ до 25 грудня кожного поточного року (починаючи з 2002 р.) орендну плату у розмірі: 1% від вартості земельного паю (Украз Президента України «Про невідкладні заходи щодо реформування аграрного сектору економіки» №1529/9 від 03.12.1999 р.). Вартість земельного паю буде змінюватись у відповідності до законодавчих актів, завдяки чому автоматично буде індексуватися орендна плата. 2.2. Орендна плата підлягає сплаті у грошовій чи натуральній (послугами, сільгосппродукцією) формі. Конкретна форма орендної плати вибирається за згодою Сторін. При натуроплаті ціни встановлюються ОРЕНДАРЕМ» (а.с. 6). У свою чергу, згідно проекту договору, який ДП «Украгросоюз» направило на адресу [PERSON] , розділ орендної плати викладений у наступній редакції: «4.1. Орендна плата за користування земельними ділянками встановлюється у грошовій формі у розмірі не менше 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки або у натуральній формі сільськогосподраською продукцією у кількості, ринкова вартість якої на час отримання відповідає розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. 4.2. Обчислення розміру орендної плати на земельні ділянки здійснюється з урахуванням індексації. 4.3. Орендна плата вноситься щорічно до 25 грудня кожного поточного року. Орендна плата може бути сплачена Орендарем наперед за будь-який строк користування земельною ділянкою. Сторони можуть погодити інші строки та умови виплати орендної плати. 4.4. Орендна плата у грошовій формі виплачується через касу або шляхом безготівкового переказу за реквізитами, зазначеними у відповідній заяві Орендодавця або у інший спосіб, який погоджений сторонами та незаборонений законодавством» (а.с. 10). Крім того, відповідно до пункту 1.1. договору, який був укладений між ДП «Украгросоюз» в особі директора, та громадянином [PERSON] , розділ щодо предмета договору викладений у наступній редакції: «1.1. ОРЕНДОДАВЕЦЬ передає, а ОРЕНДАР приймає в оренду для сільськогосподарських потреб земельну частку (пай) розміром 4,73 умовних кадастрових гектарів, вартістю 14490,04, право на яку засвідчено СЕРТИФІКАТОМ (СЕРТИФІКАТ на право на земельну частку (пай) серія ОД № 0326845, який виданий Ананьївською районною державною адміністрацією на підставі рішення Ананьївської РДА від 06.08.1996 р. №245), яка розміщена в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом (кадастровий план додається) (а.с. 6). В договорі, який ДП «Украгросоюз» направило на адресу [PERSON] , даний розділ викладений у наступній редакції: « 1. Орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення: - кадастровий номер 5120281400:01:002:0293, яка розташована на території Долинської сільської ради, Ананьївського району, Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,9574 га; - кадастровий номер 5120281400:01:002:0294, яка розташована на території Долинської сільської ради, Ананьївського району, Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,6193 га;» (а.с. 10). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Дослідивши фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, оцінивши аргументи сторін по справі, суд прийшов до висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Так, відповідно до статті 2 Закону України «Про оренду землі» (із змінами), відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються\~Земельним кодексом України,\~Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 01.09.2020 року у справі №233/3676/19 сформулювала наступний правовий висновок: «виділення земельної ділянки в натурі та набуття права власності на неї жодною мірою не впливає на дійсність договору оренди земельної частки (паю) та не перешкоджає виконанню цього договору. При вирішенні спірних правовідносин щодо переукладання або розірвання договору оренди земельної частки (паю) судам слід враховувати, що зміна статусу земельної ділянки чи її власника не має наслідком автоматичного припинення договору, крім випадків, коли це передбачено самим договором». Згідно положень статті 33 Закону України «Про оренду землі», після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар,\~який має\~намір скористатися\~переважним правом\~на укладення\~договору оренди\~землі на\~новий строк,\~зобов`язаний повідомити\~про це\~орендодавця до\~закінчення строку\~дії договору\~оренди землі\~у строк,\~встановлений цим\~договором,\~але не\~пізніш як\~за один\~місяць до\~закінчення строку\~дії договору\~оренди землі.\~У разі\~смерті орендодавця\~до закінчення\~строку дії\~договору оренди\~землі орендар,\~який має\~намір скористатися\~переважним правом\~на укладення\~договору оренди\~землі на\~новий строк,\~зобов`язаний повідомити\~про це\~спадкоємця земельної\~ділянки протягом\~одного місяця\~з дня,\~коли йому\~стало відомо\~про перехід\~права власності\~на земельну\~ділянку. До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору. При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що виходячи з принципів свободи розпорядження власним майном, свободи укладення договору, визначення його умов та вибору контрагента, відсутність волі орендодавця виключає можливість поновлення договору оренди. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 22 вересня 2020 року (справа №917/130/19), для продовження договірних відносин на підставі положень частин 1 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" необхідно волевиявлення на це сторін договору, досягнення ними згоди щодо продовження договору із застосуванням переважного права орендаря на продовження договору оренди, у тому числі на змінених умовах. Крім того, Верховний Суд вказав, що умови договору оренди землі можуть бути змінені лише за згодою сторін, а у разі недосягнення такої домовленості щодо істотних умов переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється; недосягнення сторонами домовленостей щодо істотних умов договору при їх зміні виключає поновлення договору оренди землі з підстав переважного права (частина 4 статті 33 Закону України "Про оренду землі"). Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у справі № 908/2314/18 (постанова від 16.09.2019 року) та Верховним Судом у справі № 923/925/18 (постанова від 27.06.2019 року). На підставі викладеного, при дослідженні фактичних обставин справи, суд дійшов до висновку, що [PERSON] не виявила волевиявлення щодо укладення договору оренди землі з Товариством з обмеженою відповідальністю «Украгросоюз ЛТД» в запропонованій редакції, та не погодилась на зміну істотних умов договору (орендної плати, об`єкту оренди (кадастровий номер), тощо)). Так, договір який був укладений між [PERSON] та ДП «Украгросоюз» не містив кадастрового номеру земельних ділянок, та в проекті договору до листа-повідомлення, було змінено розділ орендної плати, та строк дії договору. З цього\~приводу слід\~зазначити,\~що згідно\~положень статті\~15\~Закону України\~«Про оренду\~землі»,\~істотними умовами\~договору оренди\~землі є: об`єкт\~оренди (кадастровий\~номер,\~місце розташування\~та розмір\~земельної ділянки); дата\~укладення та\~строк дії\~договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Згідно розділу IX Перехідних положень Закону України «Про оренду землі», після виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) договір оренди землі переукладається відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою сторін. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами\~статей 76-81 ЦПК України, засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Положення частини 2 статті 247 ЦПК України визначають, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до статті 2 Закону України «Про оренду землі» (із змінами), відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються\~Земельним кодексом України,\~Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно частини 1 статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до\~частини 1\~статті 638\~ЦК України,\~договір є\~укладеним,\~якщо сторони\~в належній\~формі досягли\~згоди з\~усіх істотних\~умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частина 1 статті 93 ЗК України, визначає, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Згідно частини 4 статті 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди. Відповідно до положень статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Крім того, стаття 126 ЗК України, визначає, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Аналогічне положення щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки закріплено у частині 5 статті 6 Закону України «Про оренду землі». Диспозиція статті\~792\~ЦК України,\~визначає,\~що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка\~може передаватись\~у найм\~разом з\~насадженнями,\~будівлями,\~спорудами,\~водоймами,\~які знаходяться\~на ній,\~або без\~них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Диспозиція статті 48 Конституції України, визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до положень частини 1 статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно положень статті 33 Закону України «Про оренду землі», після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом одного місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору. При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Відповідно до\~положень статті\~31\~Закону України\~«Про оренду\~землі»,\~договір оренди\~землі припиняється\~в разі: закінчення строку, на який його було укладено. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, № 63566/00Л). На підставі статей 319, 627, 638 ЦК України, Закону України «Про оренду землі», статті 48 Конституції України, статей 93, 124-126 ЗК України, та

Outcome: dismissed