Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.06.2008 року між ВАТ "КБ "Надра" та [PERSON], було укладено кредитний договір № 197/П/20/2008-980, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 114 500 грн. для придбання автомобіля зі сплатою 20,35% річних до 22.06.2015 року на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності. Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит, проте відповідач всупереч умов договору свої зобов'язання належним чином не виконує, внаслідок чого, станом на 08.09.2014 року утворилась заборгованість в розмірі 287 725,57 грн., що складається з: заборгованості за кредитом - 115 138,14 грн.; заборгованості по відсоткам - 128 643,43 грн.; пені за прострочення сплати кредиту - 32 494,00 грн., штраф за порушення умов договору - 11 450,00 грн., у зв'язку з чим позивач змушений був звернутись до суду. Згідно з вимогами Закону України "Про акціонерні товариства" від 17.09.2008 року, були внесені зміни у статут ВАТ "КБ "Надра", відповідно до яких нове повне найменування банку стало ПАТ "КБ "Надра". Дані зміни, відповідно до листа Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва № 4010 від 10.04.2009 року не є зміною організаційно-правової форми господарювання товариства /а.с. 22-23/. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву, де просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення /а. с. 74/. Відповідач, в судове засідання не з'явився, про розгляд справи судом повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомляв та не просив розглянути справу у його відсутність, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення за згодою представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 23.06.2008 року між ВАТ "КБ "Надра" та [PERSON], було укладено кредитний договір № 197/П/20/2008-980, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 114 500 грн. для придбання автомобіля зі сплатою 20,35% річних до 22.06.2015 року на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності /а.с 9 - 14/. Позивач свої зобов'язання виконав та надав відповідачу кредит у сумі 114 500, 00 грн. що підтверджується заявою на видачу готівки № 610 від 23.06.2008 року /а.с. 15/. Відповідно до п. 2.2.1, 2.2.2., 2.2.3., договору, позичальник зобов'язується щомісячно до 18 числа поточного місяця сплачувати платіж у розмірі 2 583,61 грн. Відповідно до п. 5.2 договору, у разі порушення відповідачем1 вимог п. п. 4.3.1., 4.3.2., 4.3.7., 4.3.9.,4.3.10. даного договору, останній зобов'язується сплатити банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеної у п.1.1 договору, за кожен випадок. В супереч умов договору, відповідач [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 08.09.2014 року утворилась заборгованість в розмірі 287 725,57 грн., що складається з: заборгованості за кредитом - 115 138,14 грн.; заборгованості по відсоткам - 128 643,43 грн.; пені за прострочення сплати кредиту - 32 494,00 грн., штраф за порушення умов договору - 11 450,00 грн. Відповідно до п. 4.2.4. договору, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник несвоєчасно чи не в повному обсязі сплатив черговий платіж. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку. Що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за умовами кредитного договору, банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2 877,25 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved