Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач [PERSON] звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву № б/н від 21.06.2013 року. Своїм підписом в заяві відповідач підтвердив, що підписана ним анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Зазначають, що при укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку». Вказують, що відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Таким чином, зазначають, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме відповідно до п. 2.1.1.12.3 погашення кредиту поповнення катрахунку держателя, здійснюється шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку і зарахування їх банком на картрахунок держателя, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору. Таким чином, відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. Згідно п. 1.1.1.60 договору мінімальний обов`язковий платіж - розмір боргових зобов`язань відповідача, які щомісячно повинен сплачувати відповідач протягом терміну дії карти. Мінімальний обов`язковий платіж розраховується в процентному співвідношенні від загальної заборгованості клієнта. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою по рахунку. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зазначають, що у зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 31.08.2020 року має заборгованість 44171,24 грн., яка складається із 183,27 грн. - заборгованості за кредитом; 40694,97грн. - заборгованості за відсотками за користування кредитом; 0,00 грн. заборгованість за комісією; 3293,00 грн. - нарахованої пені. Просить задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача в їх користь такі суми та судовий збір в розмірі 2102,00 грн. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Разом із позовною заявою представником позивача [PERSON] було подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також клопотання про розгляд справи за відсутності позивача. Зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованою адресою місця проживання. Відповідач,\~у встановлений\~судом строк,\~на адресу\~суду відзиву\~на позовну\~заяву не\~надав. Клопотань про відкладення розгляду справи чи будь-яких інших не подано. У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст.\~247 ЦПК України\~справа слухається у відсутності сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статей 11, 13, 14 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні права і обов`язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, як це передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України. Судом встановлено,\~що відповідач\~гр. [PERSON] звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав «Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку» № б/н від 21.06.2013 року. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку (номери та строк дії отриманих кредитних карток зазначено у довідці про отримання картки). У подальшому розмір кредитного ліміту 21.06.2013 р. зменшився до 0,00 грн., а 22.09.2014 року збільшився до 230,00 грн,; 22.10.2014 року зменшився до 200,00 грн. та 27.01.2020 року зменшився до 0,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У відповідності до п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Банк свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Представником позивача до позовної заяви долучено копію витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна". З такого вбачаються, зокрема, наслідки прострочення виконання/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит: штраф за прострочення більш ніж на 30 днів за обов`язковими платежами за карткою: 500 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом. Судом встановлено, що відповідач порушив зобов`язання по погашенню кредиту, передбачені договором, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Відповідно до\~ст. 526 Цивільного кодексу України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства. Однак відповідач не виконує умови договору, через що виникла заборгованість станом на 31.08.2020 року має заборгованість 44171,24 грн., яка складається із 183,27 грн. - заборгованості за кредитом; 40694,97грн. - заборгованості за відсотками за користування кредитом; 0,00 грн. заборгованість за комісією; 3293,00 грн. - нарахованої пені. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. В той же час суд враховує, що нарахована пеня є неспіврозмірною з сумою заборгованості за простроченим тілом кредиту. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А тому суд приходить до висновку, що розмір пені необхідно зменшити до 180,00 грн., що буде співрозмірним із сумою заборгованості за простроченим тілом кредита, оскільки заявлений позивачем розмір пені значно перевищує розмір заборгованості за простроченим тілом кредиту. В Україні визнається і діє принцип верховенства права.\~Конституція України\~має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі\~Конституції України\~і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у\~статті 8 Конституції України. Відповідно до частини четвертої\~статті 42 Конституції України\~держава захищає права споживачів. Згідно з частиною першою\~статті 1 ЦК України\~цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у\~статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої\~статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої\~статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок з повернення заборгованості: 183,27 грн. - заборгованості за кредитом; 40694,97 грн. - заборгованості за відсотками за користування кредитом; 0,00 грн. заборгованість за комісією; 180,00 грн. - нарахованої пені, що в сукупності становить 41058,24 грн.. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача підлягають стягненню дані суми. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд враховує, що позивач при поданні до суду позовної заяви майнового характеру сплатив 2102,00 грн. судового збору, що вбачається з платіжного доручення від 18.09.2020 року в матеріалах справи (а.с.54). Позивачем було заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 44171 грн. 24 коп. заборгованості, в той же час суд прийшов до висновку про часткову обгрунтованість позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 41058,24 грн., що становить 92,95 % від суми заявлених позовних вимог, а тому суд приходить до висновку, що із відповідача в користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в розмірі 1953 грн. 81 коп. (92,95 % від 2102 грн.). Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є підстави для часткового задоволення позовних вимог АТ КБ "Приватбанк".

Outcome: partial