Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки та моральної шкоди, посилаючись на те, що 31.10.2014 року він керував автомобілем та потрапив у ДТП з вини [PERSON], якого постановою суду визнано винним за ст. 124 КУпАП. Позивачу завдано легких тілесних ушкоджень, в зв'язку з чим він змушений був лікуватись. Транспортний засіб, яким керував [PERSON], належить ТОВ «Кононівський елеватор», який добровільно відмовляється відшкодувати матеріальну шкоду, крім того, позивач бажає стягнути моральну шкоду в сумі 50 000 грн. Під час розгляду справи по суті позивач змінив позовні вимоги (а.с. 104-106) та просив стягнути солідарно з ТОВ «Кононівський елеватор» та Української транспортної страхової компанії «ЮТИКО» заподіяну матеріальну шкоду внаслідок пошкодження його автомобіля в сумі 35066,59 грн., витрати пов'язані з його лікуванням в сумі 814,65 грн. та моральну шкоду в сумі 50000 грн. В подальшому відмовився від вимоги про стягнення з відповідачів на його користь витрат, пов'язаних з його лікуванням в сумі 814,65 грн. В судовому засіданні позивач та його представник змінені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представники відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю "Кононівський елеватор" та Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія "ЮТІКО" заперечили проти задоволення позову, з підстав, викладених в письмових запереченнях, вважають, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними. Третя особа - [PERSON] також заперечив проти задоволення позову. Суд, вислухавши сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 31.10.2014 року близько 21.30 год. на перехресті а/д Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань та м. Тальне 175 км. сталася ДТП за участю позивача [PERSON] та третьої особи [PERSON] Постановою Маньківського районного суду Черкаської області від 25.06.2015 року [PERSON] визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 340 грн. (а.с. 14). Як вбачається з полісу № АІ/1053508 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідальність власника транспортного засобу ГАЗ 330232-414, н.з [NUMBER], за участю якого сталася ДТП, застрахована у Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія "ЮТІКО", зокрема страхова сума за шкоду, заподіяну майну, становить 50000 грн., розмір франшизи становить 500 грн. (а.с. 26). 03.11.2014 року [PERSON] склав відповідне повідомлення, яким повідомив страховика про обставини ДТП, дане повідомлення цього ж дня прийняв аварійний комісар (а.с. 27). За клопотанням позивача 04.05.2016 року у справі призначалась судова автотоварознавча експертиза, відповідно до висновку № 34 від 24.05.2016 року якої було встановлено, що матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля "FORD TRANSIT D ", д/н [NUMBER] станом на момент ДТП 31.10.2014, складає 66928,04 грн. (а.с. 57-62, 63-79). Як вбачається з банківської довідки про рух коштів на картковому рахунку [PERSON], яка була надана суду позивачем, останньому на його картковий рахунок були зараховані 10.03.2016 року гроші в сумі 31861,45 грн. а 11.03.2016 року з даного карткового рахунку була видана готівка в сумі 31000 грн. (а.с. 107, 120). Як вбачається з платіжного доручення № 4771 від 10.03.2016 року, страховик виплатив [PERSON] страхове відшкодування в сумі 31861,45 грн. (а.с. 148). 26.11.2014 року в присутності позивача був складений акт огляду колісного транспортного засобу (дефектна відомість) (а.с. 154). Відповідно до страхового акту № 2096-14, звіту № 31/10/15 від 10.09.2015 року про оцінку вартості аварійно пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ) для визначення розміру страхового відшкодування, визначена ринкова вартість КТЗ до пошкодження від ДТП та ринкова вартість КТЗ після пошкодження від ДТП, та визначена сума страхового відшкодування [PERSON], що склала 31 861,45 грн. (а.с. 150-152, 153, 156, 157). Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Згідно ст. 29 вищевказаного Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо власник транспортного засобу не згоден з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що також визнали сторони по справі, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля "FORD TRANSIT D", д/н [NUMBER], належного позивачу, перевищує його ринкову вартість до ДТП, тому в силу ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним. Позивач звернувся до суду із вказаним позовом 05.04.2016 року, мотивуючи свій позов тим, що страхова компанія відмовила йому у виплаті страхового відшкодування, тому вважав, що є підстави стягнути завдану шкоду з ТОВ «Кононівський елеватор» в силу ч. 2 ст. 1187 ЦК, в подальшому змінив позовні вимоги, вважав, що є підстави застосувати положення ст. 1194 ЦК України та стягнути солідарно з ТОВ «Кононівський елеватор» та Української транспортної страхової компанії «ЮТИКО» заподіяну матеріальну шкоду внаслідок пошкодження його автомобіля в сумі 35066,59 грн. та моральну шкоду в сумі 50000 грн. Такі доводи позивача суд вважає помилковими та такими, що не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами в ході розгляду справи, та спростовані відповідачами, зокрема те, що завдана позивачу шкода внаслідок ДТП повністю відшкодована йому страховиком 10.03.2016 року, тобто ще до подачі позову до суду, про що сам позивач в позові не вказав (про факт виплати йому страхового відшкодування), що дає підстави розцінювати це як намагання ввести суд в оману. З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними.

Outcome: dismissed