Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

24.10.2018 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт належності їй свідоцтва про право власності на ? частину житлового будинку, що по [ADDRESS], виданого 20 жовтня 2000 року виконкомом Конюхівської сільської ради Козівського району Тернопільської області на ім'я "[PERSON]". Заява [PERSON] мотивована тим, що їй належить ? частина житлового будинку, що по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 20 жовтня 2000 року, виданого згідно рішення виконкому Конюхівської сільської ради Козівського району, Тернопільської області від 10 жовтня 2000 року № 18, однак у вищезгаданому свідоцтві була виявлена орфографічна помилка, а саме: ім'я власника помилково записано "[PERSON]" замість "[PERSON]". Зметою виправлення вказаної помилки, заявник зверталася в Козівське РБТІ, однак їй було відмовлено з тих підстав, що на даний час Козівське РБТІ не видає свідоцтва про право власності, а тому не може внести зміни. У зв'язку з існуючими протиріччями у вище згаданому свідоцтві, заявник не має можливості належним чином розпоряджатися належною їй частиною житлового будинку, тому вона змушена звертатися до суду з вказаною заявою. Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 26.10.2018 року відкрито провадження у вказаній справі. В судове засідання заявниця не з'явилася, у поданій заяві просила розглядати справу у її відсутності. Представник заінтересованої особи - Конюхівської сільської ради Козівського району Тернопільської області у судове засідання не з'явився, однак подав до суду відзив, згідно якого не заперечує щодо задоволення заявлених вимог [PERSON] та просить справу розглядати без його участі. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 20 жовтня 2000 року виконкомом Конюхівської сільської ради Козівського району, Тернопільської області на підставі рішення виконкому Конюхівської сільської ради Козівського району, Тернопільської області від 10 жовтня 2000 року № 18, власником ? частки житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] є [PERSON]. У вказаному правовстановлюючому документі заявника зазначено як "Попіль [PERSON] Григорівна", однак як вбачається із копії паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого Козівським РВ УМВС України в Тернопільській області 19.06.2002 року, копії картки платника податків заявника, виданої 29.05.2003 року Державною податковою інспекцією у Козівському районі Тернопільської області, заявник значиться як [PERSON]. Відповідно до довідки, виданої Конюхівською сільською радою Козівського району Тернопільської області № 1769 від 12.12.2017 року, [PERSON] та [PERSON] одна і та сама особа, інша на території сільської ради не рахується. Згідно довідки Козівського районного БТІ № 22 від 17.01.2018 року, внести виправлення в свідоцтво про право власності на ? частку житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] яке видане на ім'я [PERSON], неможливо, у зв'язку з тим, що Козівське районне БТІ не має відповідних повноважень, а тому встановити юридичний факт, що свідоцтво, яке видане на ім'я [PERSON] дійсно належить [PERSON] можна виключно у судовому порядку. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч. 2 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Встановлення вказаного факту необхідно заявнику для належного розпорядження своїм майном, а саме ? часткою житлового будинку. Відтак з метою не порушення майнових прав заявника, реалізація яких залежить виключно від доведення вищезазначеного юридичного факту, суд приходить до висновку про необхідність встановлення даного юридичного факту. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає до задоволення шляхом встановлення факту, що має юридичне значення.

Outcome: approved