Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання припинення трудового договору, поновлення на роботі та стягнення плати за час вимушеного прогулу, посилаючись на те, що у серпні 2015 року він працевлаштувався майстром виробничого навчання, уклав трудовий договір із ДПТНЗ «Краматорський центр професійно - технічної освіти» (КЦПТО) на невизначений строк, де він і працює по теперішній час. За час роботи в КЦПТО, він сумлінно виконував свої посадові обов'язки і інші роботи, що доручалися. Неодноразово нагороджувався почесними грамотами. За весь час роботи, він неодноразово звертав увагу адміністрації на невідповідність виконуваних майстрами робіт їх посадовим обов'язкам, про перекладання на майстрів виробничого навчання обов'язків інших робітників, а також на фінансові порушення: існування "мертвих душ" - "учнів" не відвідуючи заняття, стипендіальні картки і гроші яких знімаються ст. майстром [PERSON] Такі учні після закінчення навчання отримали дипломи (чи купили?), здача в оренду виробничих і житлових площ (більше 200м2), при цьому майстерні не ремонтуються, матеріали і інструмент не отримуються. Якщо врахувати і матеріальну допомогу, що збирається з батьків учнів, мимоволі встає питання - куди йдуть гроші?; вимога від майстрів збирати гроші з батьків учнів на розвиток матеріальної бази центру. На початку року були проведені загально училищні батьківські збори, на яких було присутньо менш 10 % батьків. Але заступник директора [PERSON] наказала кожному майстру групи зробити протоколи у яких вказати, що батьки згодні надавати матеріальну допомогу. Відсутніх на зборах батьків "обдзвонити по телефону" і добитися їх згоди на надання допомоги, посилаючись на протокол, "більшість" голосів та їх відсутність на зборах. Порушення ст.ст. 55, 56 Закону України «Про освіту» щорічне виконання ремонтів кімнат гуртожитку силами і за гроші учнів, хоча учні заїхали до кімнат, ремонт яких був проведений випускниками в червні минулого учбового року. І так відбувається щорік. Тоді навіщо збирати з дітей гроші на матеріально технічну базу? Не у кожній оселі роблять ремонт раз в 10 місяців. Обов'язкове виконання в металі дипломних робіт за гроші учнів (куди вони потім діваються). Проте усі його звернення до адміністрації центру викликали тільки звинувачення в "недотриманні субординації". Врешті-решт його поставили в такі умови, що він був вимушений написати заяву на звільнення. Про цю ситуацію він детально виклав в зверненні до Донецької ОДА та до Департаменту науки та освіти - 28.03.2017 р. 14.04.2017 р. він отримав відповідь, електронною поштою, що його звернення надіслано до Краматорського відділу поліції ГУНП в Донецькій області. З того часу він не має ніякої інформації з приводу його звернення. Вважаю, що вище викладені порушення адміністрації КЦПТО дійсно підлягають розгляду кримінальною поліцією. На підставі викладеного вважає, його заява про звільнення була написана під тиском. Просить визнати припинення трудового договору між ним та директором КЦПТО Болтенко О.І. на підставі ст. 38 КЗпП України незаконним; поновити його на роботі майстра виробничого навчання у «Краматорському центрі професійно - технічної освіти»; стягнути з директора КЦПТО Болтенко О.І. а його користь оплату за час вимушеного прогулу з 28.03.2017 по день поновлення на роботі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги та доводи на яких вони ґрунтуються підтримав, просив позов задовольнити. Представник відповідача Вінник П.О. в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог. Заслухавши думку позивача представника відповідача, повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 232 КЗпП України, безпосередньо в районних міських судах розглядаються трудові спори за заявами працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижче оплачуваної роботи, за винятком спорів працівників, вказаних у частині третій статті 221 і статті 222 цього Кодексу. Статтею 43 Конституції України проголошено право кожної людини на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, які він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та закріплено гарантії реалізації права на працю, що включає право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижче від визначеної законом. Відповідно до ст. 39 КЗпП України, працівники повинні працювати чесно і сумлінно, своєчасно точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. В судовому засіданні встановлено, що 28.03.2017 року позивач [PERSON] власноруч на ім'я директора ДПТНЗ «Краматорський центр професійно - технічної освіти» написав заяву про звільнення за власним бажанням з 28.03.2017 року. (а.с. 78). У відповідності до наказу ДПТНЗ «Краматорський центр професійно - технічної освіти» № 13-к про припинення трудового договору від 28.03.2017, [PERSON] ДПТНЗ «Краматорський центр професійно - технічної освіти» № 13-к майстра виробничого навчання звільнено за власним бажанням ст. 38 КЗпП України з виплатою компенсації за невикористану відпустку за період з 01.09.2016 року по 28.03.2017 в кількості 21 календарних днів. (а.с. 79). Згідно даного наказу директора ДПТНЗ «Краматорський центр професійно - технічної освіти» № 13-к, вбачається, що позивач [PERSON] 28.03.2017 року був з ним ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис. Відповідно до Наказу ДПТНЗ «Краматорський центр професійно - технічної освіти»№ 26 від 23.01.2017, група ГЕС-16 виведена на виробничу практику в цеха ПАТ «НКМЗ» з 09.09.2017 по 12.04.2017. Відповідальність за навчання, дисципліну, і виконання правил охорони праці покладено на майстрів виробничого навчання [PERSON], [PERSON] (а.с. 95). З службової записки учня [INFO], що контроль над учнями майстром [PERSON] не здійснюється протягом місяця. (а.с. 97). Також, з службової записки зав. Архівом цеху № 16 ПАТ «НКМЗ» від 09.03.2017 вбачається, що з 09.02.2017 майстер [PERSON] в цеху не з'являється. (а.с. 98). Згідно наказу № 89 від 09.03.2017 директора ДПТНЗ «Краматорський центр професійно - технічної освіти» визнано роботу майстра виробничого навчання [PERSON] крайнє незадовільною, винесено догану та звільнено [PERSON] по п.4 ст.40 КЗпП України ( за прогули та відсутність на робочому місці більше 3 - х годин протягом робочого дня без поважних причин). [PERSON] з даним наказом ознайомлений (а.с.100). У відповідності до протоколу № 1 засідання дисциплінарної комісії ДПТНЗ «Краматорський центр професійно- технічної освіти» від 13.03.2017 встановлено, що в групі ЕГС -16 (майстри [PERSON], [PERSON]) виробничу практику в цехах ПАТ «НКМЗ» ЦМК і цеху № 16 проходять 25 учнів. На момент перевірку в цеху ЦМК майстри [PERSON] прийшов на останні 15 хвилин поетапної атестації, всю поетапну атестацію проводив викладач спеціальних дисциплін [PERSON] Представниками адміністрації було встановлено, що протягом місяця майстер [PERSON] не з'являвся в цеху і не контролював виробничий і навчальний процес учнів своєї групи. Також, було виявлено, що у учнів, які проходили виробничу практику були відсутні щоденники обліку навчально - виробничих робіт при навчанні в цехах підприємства. Таким чином, протоколом засідання постановили звільнити майстра виробничого навчання [PERSON] за прогули без поважних причин, п. 4 ст. 40 КЗпП України. (а.с. 109-110). Крім того, згідно протоколу № 2 засідання дисциплінарної комісії ДПТНЗ «Краматорський центр професійно- технічної освіти» від 28.03.2017 встановлено, що було повторно розглянуто питання про дисциплінарну відповідальність майстра в/н [PERSON], тому що 13.03.2017 він самовільно покинув своє робоче місце без поважних причин, не сповістивши про це адміністрацію Цеху. На роботу він 14.03.2017 не вийшов, на дзвінки не відповідав, лише після 10-00 години було з'ясовано, що він знаходиться на лікарняному. Вийшов на роботу 28.03.2017, тому попереднє рішення про його звільнення не було виконано. Таким чином, протоколом засідання постановили звільнити майстра виробничого навчання [PERSON] за прогули без поважних причин, п. 4 ст. 40 КЗпП України. (а.с. 117). Відповідно до листка непрацездатності серії АГ № 676266, [PERSON] перебував на лікарняному з 14.03.2017 по 27.03.2017, до роботи повинен стати 28.03.2017 (а.с. 114). Згідно довідки ДПТНЗ «Краматорський центр професійно- технічної освіти» від 16.11.2017, 24.10.2017 на вільну вакансію майстра виробничого навчання на групу «Електрогазозварник» був прийнятий новий працівник. (а.с. 118). Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів", при розгляді прав про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. Відповідно до статті 38 КЗпП України, працівник, має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин) власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. Відповідно до ч.3 ст. 235 КЗпП України, у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з доводів сторін та досліджених доказів, суд вважає, що у даному випадку мало місце волевиявлення працівника [PERSON], а саме звільнення за власним бажанням, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи. Про наявність бажання відкликати свою заяву про звільнення або ж продовжувати працю після написання заяви про звільнення позивач також у позові не посилається. Не встановлено цих обставин і в судовому засіданні. Також , посилаючись на те, що незаконно визнано його роботу незадовільною, незаконно винесено догану та звільнено по п.4 ст.40КЗпП , він не ставить питання скасування наказу № 89 від 09.03.2017, скасування протоколів №1 та № 2 в цих частинах, тобто діють доведені обставини. Відповідно до статті 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Зважаючи, що у позові про поновлення на роботі відмовлено, відповідно, відсутні будь-які підстави для стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги доводи позивача, щодо порушення його прав з боку відповідача, заперечення представника відповідача,

Outcome: dismissed