Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість у розмірі 34188,92 грн. за кредитним договором № б/н від 21.04.2010 року, а також судові витрати у розмірі 1378,00 грн.. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 21.04.2010 року [PERSON] звернулась до ПАТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання кредиту, підписала Заяву б/н від 21.04.2010 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якої отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, відповідач отримав кредитну картку 04.11.2013 року, з встановленням кредитного ліміту у розмірі 5000,00 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за Договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого ліміту. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна сторона не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. На підставі п. 2.1.1.12.2 в разі непогашення Клієнтом боргових зобов'язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування кредитом Клієнт здійснює шляхом надання доручення Банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків (договірне списання). Відповідно до п. 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг» при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку судовий штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD) + 5% від суми позову. В порушення умов кредитного договору та законодавства України, відповідач свої зобов'язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань, [PERSON] станом на 24.05.2016 року, має заборгованість 34188,92 грн., яка складається з наступного: 4956,91 грн. - заборгованість за кредитом; 24477,78 грн. - заборгованість за відсотками за користуванням кредитом; 2650 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована складова); - 1604,23 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов'язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав ті інтересів ПАТ КБ «ПриватБанк». Представник позивача Сафір Ф.О. в судове засідання не з'явився, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, надав суду письмові пояснення, відповідно яких зазначає, що укладення договору між відповідачем [PERSON] та банком здійснювалось за принципом укладання між Банком і клієнтом договору приєднання (ст. 634 Цивільного кодексу). Підписанням заяви Позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів. Правомірність стягнення пені обумовлено вимогами ст. 611 ЦК України та п. «2.1.1.12.6.1.» Умов та Правил надання банківських послуг що, у разі виникнення прострочених зобов'язань на суму від 100 грн. Клієнт сплачує банку пеню. Розмір пені зазначається в тарифах. Нарахування пені за кредитними картами здійснюється з 01.05.2009 року в розмірі 1% від суми заборгованості, але не менше 30 грн., що затверджено Наказом СП-2009-289 від 07.04.2009 року. В подальшому Наказом СП-2013-6500941 от 28.01.2013 р. розмір пені було збільшено до 50 грн., яка нараховується щомісячно у разі виникнення прострочки по кредиту на суму від 100 грн. 19.09.2013 року СП-2013-6776448 від 19.09.2013 р. внесені зміни до тарифів щодо розміру пені, а саме: уразі виникнення прострочки на протязі одного місяця - сплачується пеня в розмірі 50 грн.; у разі виникнення прострочки другий місяць поспіль - сплачується пеня в розмірі 100 грн. Щодо нарахування штрафів зазначив, що сторони за договором передбачили у разі порушення Позичальником термінів платежів по будь-якому з грошових зобов'язань більше ніж на 30 днів Банком нараховується штраф за формулою: " 500" грн. + " 5" % від заборгованості за кредитом. Штраф розраховується на окремому рахунку та підлягає сплаті першочергово, що передбачено п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг. Цей штраф за жодними обставинами не виражається у твердій грошовій сумі, оскільки хоча в розрахунку він і складається з двох частин (фіксована складова + процентна складова), але юридично вони складові формули, за якою обчислюється нероздільне (цілісна) сума в залежності від розміру невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань. Щодо правомірності внесення змін до Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів пояснює, що згідно Умов та Правил надання банківських послуг Банк має право: відповідно до п. 1.1.3.2.3. здійснювати зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк, за винятком випадків зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку згідно з п. 1.1.3.1.9. цього Договору. Якщо протягом 7 днів Банк не одержав повідомлення від Клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що Клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку Кредиту (кредитного ліміту) Банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням Банку та без попереднього повідомлення Клієнта. Відповідач мав можливість самостійно знайомитися з балансом свого карткового рахунку шляхом отримання інформації через Інтернет. Щодо нарахування відсотків зазначив, що згідно Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів для погашення заборгованості по кредитним каргам для клієнтів передбачений пільговий період, що діє за умови погашення боргу до 25 числа наступного місяця з дати виникнення заборгованості. Пільговий період кредитування - це установлений банком період з моменту виникнення заборгованості по кредиту, протягом якого нарахування процентів за користування кредитом проводиться за процентною ставкою 0.01% річних (п. 1.1.1.49). У разі не погашення заборгованості на протязі пільгового періоду за користування Кредитом і Овердрафтом Банк нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360/365 календарних днів на рік (п. 2.1.1.12.6). Розмір та строки внесення щомісячних мінімальних обов'язкових платежів зазначені в Тарифах, а саме: розмір щомісячного мінімального платежу складає 7% ( з 02.04.2014 року Наказом СП- 2014-6635230 від 02.04.2014 р. розмір платежу було зменшено до 5%) від суми заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше решти заборгованості; строк внесення щомісячного платежу - до 25 числа місяця наступного за звітним. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену Тарифами і частину заборгованості по кредиту (п. 2.1.1.12.4). У разі несвоєчасного або не в повному обсязі внесення щомісячного мінімального платежу сума кредиту вважається простроченою. У разі виникнення прострочених зобов'язань на суму від 100 грн. Клієнт сплачує банку пеню згідно Умов та Правил надання банківських послуг (п. 2.1.1.12.6.1, 2.1.1.12.6.2) та Тарифів. З 04.2014 року Банком були внесені зміни до Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів в частині розрахунку процентів, які затверджені Наказом № СП-2014- 6635230 від 02.04.2014 року, згідно якого уразі виникнення прострочених зобов'язань проценти нараховуються у подвійному розмірі на всю суму заборгованості. У разі зміни процентної ставки розрахунок процентів на заборгованість, що виникла до зміни нараховується за діючою процентною ставкою на момент використання цих коштів, якщо частина боргу використана уже після зміни процентної ставки, розрахунок процентів на цю частину заборгованості здійснюється за новою процентною ставкою. Дана умова не діє при нарахуванні процентів на прострочену заборгованість. При розрахунку процентів цифри, починаючи з третього знака після коми, відкидаються. Сума після коми ручного розрахунку може відрізнятися від розрахунку, який доданий до позову у зв'язку з автоматичним округленням. Стосовно спеціального строку позовної давності зазначили, що відповідно до п.1.7.31 Умов договору строк позовної давності за кредитним договором, що вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) був збільшений до 50 років. Відповідно до правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк картки до останнього дня 04.2014 року. Позивач же звернувся до суду з позовом до відповідача 18.07.2016 року, тобто до спливу строку позовної давності. У зв'язку з цим, обставини, на які Відповідач посилається в своєму запереченні, не відповідають дійсності, а строк позовної давності, як загальний так і спеціальний Позивачем дотримано при зверненні до суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідача за довіреністю - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, а також письмові заперечення проти позову. На обґрунтування заперечень зазначила, що позовні вимоги відповідач частково не визнає, вважає їх безпідставними, у зв'язку з чим зазначає, що дійсно, 21.04.2010 р. між [PERSON] та ПриватБанком був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого вона отримала кредитну картку з встановленим кредитним лімітом зі сплатою відсотків у розмірі 30% річних (2,5% на місяць) на суму залишку заборгованості за кредитом. По-перше, відповідач не погоджується з розміром заборгованості за відсотками: нарахування відсотків не відповідає умовам кредитного договору. Оскільки Тарифами передбачений розмір відсоткової ставки: з 01.01.2013 р. - 30% на рік (2,5% в місяць), з 01.09.2014 р. - 34,8% на рік (2,9% на місяць), а з 01.04.2015 р. - 43,2% на рік (3,6% на місяць). Проаналізувавши розрахунок заборгованості, який є доказом Позивача по справі, зазначає наступне: прострочена заборгованість за кредитним договором утворилась 31.01.2014 р. у розмірі 343,13 грн., а разом з поточною заборгованістю у розмірі 4613,78 грн. склала 4956,91 грн. (загальна заборгованість за тілом кредиту = сальдо поточної заборгованості за кредитом + сальдо простроченої заборгованості за кредитом). З вказаного моменту загальна заборгованість за тілом кредиту не змінювалася і дорівнює 4956,91 грн. Відповідач розрахував розмір відсотків відповідно до формули, якою користувався Позивач при розрахунку заборгованості за відсотками згідно відсотковим ставкам, передбаченим кредитним договором, враховуючи те, що розмір відсотків згідно розрахунку заборгованості на поточну і прострочену заборгованість є однаковий. Формула розрахунку відсотків є наступна: Тіло кредиту* Процентна ставка / 100 / Кількість днів у році * Кількість днів, за які здійснюється нарахування. Нараховані відсотки згідно вищезазначеної формули складають: з 01.02.2014 р. по 31.08.2014 р. (7 місяців): 4956,91*30/100/365*212 = 863,72 грн.; з 01.09.2014 р. по 31.03.2015 р. (7 місяців): 4956,91*34,8/100/365*212 =1001,92 грн.; з 01.04.2015 р. по 31.12.2015 р. (9 місяців): 4956,91*43,2/100/365*275 = 1613,37 грн.; 4) з 01.01.2016 р. по 24.05.2016 р. (4 місяці+24 дні): 4956,91*43,2/100/366*145 = 848,36 грн. Загальний розмір заборгованості за відсотками за період з 01.02.2014 р. по 24.05.2016 р. складає: 863,72+1001.92+1613.37+848,36 = 4327,37 грн. Однак, ПриватБанк грубо порушив умови кредитного договору, нарахувавши замість 4327,37 грн. за період з 01.02.2014 р. по 24.05.2016 р. 24477,78 грн., що більше ніж в 5,5 раз перевищує розмір відсотків, передбачений умовами договору. Крім того, якщо порівняти розмір нарахованих Банком відсотків, вказаний в виписці по рахунку, яка є в матеріалах справи, та розмір відсотків, вказаний в розрахунку заборгованості, то за один і той же період вони будуть відрізнятися на користь Банку. ПриватБанк не надав докази до суду, що відсоткова ставка збільшилася більше, ніж в 5,5 разів, як фактично нараховано Банком, а розрахунком заборгованості, який є доказом Позивача, доведено, що відсоткова ставка не збільшувалася до вищезазначеного розміру. Крім того, Відповідач не давав згоди щодо зміни умов договору відносно збільшення відсоткової ставки більше, ніж в 5,5 разів. Таким чином, факти, котрі мають важливе значення для справи, позивач підтверджує розрахунком заборгованості і випискою по рахунку, які є недостовірними і суперечливими доказами. По-друге, відповідач заперечує проти розміру нарахованої пені та комісії у сумі 2650,00 грн., яку ПриватБанк просить стягнути згідно розрахунку заборгованості. Свої заперечення Відповідач обґрунтовує тим, що відповідно до п.2.1.1.12.8 Умов та правил надання банківських послуг, Банк стягує комісію за обслуговування згідно з Тарифами. Однак Тарифи не передбачають нарахування комісії. У зв'язку з цим можливо припустити, що Банк нарахував Відповідачу пеню у розмірі 2650,00 грн. відповідно до Тарифів. Однак в виписці по рахунку щомісячне стягнення сум з 01.02.2014 р. у розмірі 50 грн., а з 01.03.2014 р. - у розмірі 100,00 грн. взагалі називається «Штраф за прострочку по кредиту». Звертає увагу на те, що в позовних вимогах не зазначена вимога стягнення «Штрафу за прострочку по кредиту», який нарахований згідно виписки по рахунку. Відповідно до Витягу з тарифів по карті «Універсальна (55 днів пільгового періоду)», пеня = 0,24% (нараховується за кожний день прострочки по кредиту на суму загальної заборгованості)+50 грн. при кожному виникненні прострочки по кредиту або процентах на суму від 100 грн.; а також пеня = 0,24% (нараховується за кожний день прострочки по кредиту на суму загальної заборгованості)+100 грн. при кожному виникненні прострочки по кредиту або процентах на суму від 100 грн. другий місяць підряд та більше. З розрахунку заборгованості вбачається, що Банк не нараховував пеню за кожний день прострочки по кредиту, а з 01.02.2014 р. щомісячно почав нараховувати пеню у розмірі 50 грн., а з 01.03.2014 р. - 100 грн. Крім того, відповідач вважає, що позивач при поданні позовної заяви до суду порушив строки позовної давності стосовно стягнення пені, передбачені цивільним законодавством України. Поняття спеціальної позовної давності викладене в ст.258 Цивільного кодексу України, яка застосовується до окремих видів вимог. Так, спеціальна позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). У зв'язку з тим, що за період з 01.05.2015 р. по 30.04.2016 р. Позивач щомісячно нараховував пеню у розмірі 100 грн., заборгованість за пенею за 12 місяців склала 1200 грн. По-третє, відповідач вважає, що позовна вимога позивача стосовно стягнення штрафів (фіксованої частини і процентної складової) є незаконною, та порушує норми статті 61 Конституції України. Таким чином, відповідач вважає вимогу ПриватБанку про стягнення штрафів незаконною. Просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.04.2010 р. у розмірі 10 484,28 гри., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом у розмірі 4956,91 грн.; заборгованість за відсотками у розмірі 4327,37 грн.; пеню за період з 01.05.2015 р. по 30.04.2016 р. у розмірі 1200,00 грн., застосувавши спеціальну позовну давність; в іншій частині позовних вимог позивачу відмовити. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21.04.2010 року [PERSON] звернулась до ПАТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання кредиту, підписала Заяву б/н від 21.04.2010 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якої 04.11.2013 року отримала кредитну картку, з встановленням кредитного ліміту у розмірі 5000,00 грн. на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується копією заяви, копією довідки про умови кредитування, копією Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 12, 14, 15-24). Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви позичальника, в якій указано, що вона разом з пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між сторонами Договір про надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256, які приєднані в додатках до позову, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг» при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку судовий штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD) + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. Відповідно до пункту 2.1.1.12.6. Умов за користування кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки у розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 360 календарних днів. З матеріалів справи вбачається, що Наказом СП-2013-6500941 от 28.01.2013 р. розмір пені було збільшено до 50 грн., яка нараховується щомісячно у разі виникнення прострочки по кредиту на суму від 100 грн. 19.09.2013 року СП-2013-6776448 від 19.09.2013 р. внесені зміни до тарифів щодо розміру пені, а саме: уразі виникнення прострочки на протязі одного місяця - сплачується пеня в розмірі 50 грн.; у разі виникнення прострочки другий місяць поспіль - сплачується пеня в розмірі 100 грн.(а.с.70-72, 73-75). Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України однією з форм відповідальності за порушення зобов'язання є сплата неустойки, у вигляді штрафу або пені. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Статтею 258 ЦК України передбачена спеціальна позовна давність для окремих видів вимог, зокрема до вимог про стягнення неустойки в один рік. Згідно із частиною першою статті 259 ЦК України позовна давність, установлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. За статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу [PERSON] кредит у зазначеному розмірі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримала кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, але належним чином вона не виконувала зобов'язання щодо погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими платежами відповідно до умов Договору. Згідно Розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором № б/н від 21.04.2010 року [PERSON] має заборгованість 34188,92 грн., яка складається з наступного: 4956,91 грн. - заборгованість за кредитом; 24477,78 грн. - заборгованість за відсотками за користуванням кредитом; 2650 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована складова); - 1604,23 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 9-10, 36-37, 76-79). Згідно наданих суду представником відповідача письмових заперечень, відповідач [PERSON] визнала суму заборгованості за кредитом у розмірі 4956,91 грн., яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] по справі у заявленому позивачем розмірі. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за користуванням кредитом у розмірі 24477,78 грн., суд погоджується із розрахунками, наданими позивачем по справі, які вважає обґрунтованими та такими, що підтверджуються наданими суду доказами, та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією у розмірі 2650,00 грн., суд виходить з наступного. Відповідно встановлених обставин та вищенаведених норм матеріального права, враховуючи надане суду клопотання відповідача щодо застосування спеціальної позовної давності в один рік до вимог позивача про стягнення пені, а також визнання представником позивача суми нарахованої пені за період з 01.05.2015 р. по 30.04.2016 р. у розмірі 1200 грн., суд приходить до висновку, що заявлена позивачем сума пеніпідлягає стягненню з відповідача в межах строку, встановленого ч.2 ст. 258 ЦК України, тобто за період з 01.05.2015 р. по 30.04.2016 р. у розмірі 1200 грн.. При цьому суд не бере до уваги доводи представника позивача, що відповідно до п.1.7.31 Умов договору строк позовної давності за кредитним договором, що вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) був збільшений до 50 років, оскільки в Умовах, які приєднані в додатках до позову, положення п. 1.7.31 про збільшення позовної давності відсутні. У частині стягнення з відповідача на користь позивача штрафу, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1604,23 грн. - штраф (процентна складова), вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Дана позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15. Тому, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором № б/н від 21.04.2010 року у розмірі 30634,69 грн. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1234,69 грн.

Outcome: partial