Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

В грудні 2010 року [PERSON] (Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-фінансова компанія Профінвест» (Відповідач), третя особа Закрите акціонерне товариство «РК Профіт», про визнання договору купівлі-продажу недійсним, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому просив: - визнати договір купівлі-продажу іменних акцій від 01.04.2008 року №Д-08/225PGZK, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-фінансова компанія «Профінвест» в особі директора Гайтани Віталія Володимировича та матір'ю Позивача - [PERSON] недійсним та стягнути з відповідача на користь позивача майнову шкоду, яка завдана укладенням договору купівлі-продажу іменних акцій від 01.04.2008 р. № Д-08/225PGZK у розмірі 365 296,00 грн., моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн. та судові витрати (а.с.1-2 т1). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.04.2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-фінансова компанія «Профінвест» в особі директора Гайтани Віталія Володимировича та матір'ю позивача [PERSON] було укладено договір № Д-08/225PGZK купівлі-продажу простих іменних акцій Відкритого акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» в кількості 53 720 штук за ціною 365 296,00 грн. Однак, [PERSON] померла [INFO], про що у книзі реєстрації смертей відділом ЗАГСу Саксаганського РАЦСу м. Кривого Рогу 12 грудня 1992 року зроблено відповідний запис № 1685, та як наслідок не могла бути стороною вказаного договору, підписати його та продати належні їй на підставі сертифікату іменних акцій зазначені акції ВАТ «ПГЗК». Окрім того, при укладенні спірного договору купівлі-продажу акцій сторони між якими начебто був підписаний даний договір не були присутніми під час підписання вказаного Договору. Позивач зазначає, що він є сином [PERSON] та її спадкоємцем першої черги за законом. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 02.02.2009 року встановлено факт прийняття Позивачем спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO]. для подальшого успадкування іменних акцій ВАТ «ПГЗК». Разом з тим, Позивач зазначив, що договором купівлі-продажу акцій були порушені його права, і тому він як спадкоємець на підставі статті 22 ЦК України просить відшкодувати майнову шкоду, яка завдана укладеним договором. Оскільки позивачу не відомо на даний час хто є власником акцій (законний він чи не законний), тому позивач просить відшкодувати шкоду не в натурі, а в грошовому еквіваленті, тобто за ціною акцій, яка вказана в договорі. Також, позивач зазначає, що йому спричинена моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях, яких йому довелося зазнати у зв'язку з його обманом, як спадкоємця майна, що залишилась після смерті матері, та у душевних переживаннях, які позивач мав, як наслідок того, що доводилось відстоювати свої права, подаючи заяви про порушення кримінальних справ, скарги, запити до прокуратур, відділів внутрішніх справ, а тому моральну шкоду позивач оцінив в розмірі 2000,00 грн. 15.02.2011 року до суду надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-фінансова компанія Профінвест» до [PERSON], третя особа Закрите акціонерне товариство «РК Профіт» про визнання особи добросовісним набувачем за правочином, в якому ТОВ «Інвестиційно-фінансова компанія Профінвест» просила визнати її добросовісним набувачем за договором купівлі-продажу цінних паперів №Д-08/225РGZК, що укладений 01.04.2008р. між ТОВ «ІФК Профінвест» та [PERSON] (а.с.29-31 т1). Свої позовні вимоги ТОВ «ІФК Профінвест» обґрунтовує тим, що вони придбали акції не знаючи про те, що [PERSON] померла [INFO]., оскільки між директором Товариства та агентом в м. Кривий Ріг існувала домовленість, що гроші за цінні папери будуть сплачені лише після проведення перереєстрації права власності з продавця на покупця, що включає в себе процедуру ідентифікації особи продавця реєстратором та її права на цінні папери та слугує підтвердженням правомірності правочину, а відтак фактично унеможливлює будь-які шахрайські дії, так як саме реєстратор повинен був перевірити особу продавця, а тому вони є добросовісним набувачем на підставі п.3 ч.1 ст.388 ЦК України. Окрім цього, ТОВ «ІФК Профінвест» зазначило, що на час укладання оспорюваного правочину - 01.04.2008р. цінні папери, які були предметом такого договору, не перебували у володінні [PERSON], оскільки останній дізнався про їх існування лише 09.04.2008р., а юридично набув право на спадщину після смерті [PERSON] лише 02.02.2009р. після прийняття рішення Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг. Відповідачем за первісним позовом - ТОВ «ІФК Профінвест» подано заперечення проти позову (а.с.96 т1), в яких зазначено, що формулювання [PERSON] позовних вимог про повернення коштів не відповідає діючому законодавству України, оскільки відповідно до Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 06.11.2009р., змісту ст. 216 ЦК України та виходячи із загальних засад цивільного судочинства, наслідком застосування реституції у даному випадку може бути тільки повернення цінних паперів. Окрім того, Відповідач зазначив, що незрозумілим також є розмір визначення ціни позову в 365 296 грн., оскільки не має інформації про дійсну вартість цінних паперів на час подання позову до суду - 15.12.2010р., а відтак Відповідач вважає, що майнові вимоги про повернення коштів, що сформульовані в первісному позові не можуть бути задоволені, оскільки не відповідають діючому законодавству. Разом з тим, в письмових поясненнях від 16.08.2011р. (а.с.130 т1) Відповідач за первісним позовом зазначив, що відповідно до змісту листа № 52-16/1291 від 02.09.2009р. з боку ВАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» [PERSON] придбала станом на 01.01.1996р. прості акції вказаного комбінату…, тобто через три роки після смерті. Відповідно до змісту витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ВАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» був зареєстрований у формі відкритого акціонерного товариства (колективна форма власності) у 29.12.1994р, що є наслідком приватизації, тобто відчуження акцій з державної форми власності у колективну, а тому логічно стверджувати, що [PERSON] не могла придбати вказані цінні папери, оскільки втратила правоздатність у зв'язку зі смертю [INFO]. Таким чином, [PERSON] на час смерті не мала та не могла мати на праві власності згадані цінні папери, відтак й [PERSON] не успадкував й не міг успадкувати останні. Окрім того, в своїх запереченнях від 04.11.2014р. (а.с.131 т2) представник Відповідача, окрім вищевикладеного, зазначив, що за змістом ст. 12 Закону України «Про власність» (в редакції 1992 року до 1993 року), підставою виникнення права власності є: праця громадян є основою створення і примноження їх власності. Громадянин набуває права власності на доходи від участі у суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Лише Законом України № 3180-12 від 05.05.1993 року було внесено зміни в ст. 13 ЗУ «Про власність» де об'єктами права власності могли бути акції, інші цінні папери. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про власність», який діяв на той час, право колективної власності виникало на підставі, зокрема, перетворення державних підприємств в акціонерні та інші товариства. З огляду на наведене, [PERSON] не набула за час свого життя права власності на акції, що були оформлені ЗАТ «РК Профіт» 25.03.2008р. сертифікатом простих іменних акцій на ім'я [PERSON] за № [NUMBER] в кількості 53720 штук, а отже, [PERSON] не міг успадкувати акції, які не належали його матері - [PERSON], відтак права позивача на спадкове майно, зокрема акції - не порушено, оскільки вказані акції не входять у спадкову масу. В судовому засіданні представник Позивача за первісним позовом [PERSON] - [PERSON] первісний позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, проти зустрічного позову заперечила та просила відмовити в його задоволенні. Представник ТОВ «ІФК Профінвест» - Зайцев О.Л. проти первісного позову заперечив та просив відмовити в його задоволенні, позовні вимоги зустрічного позову підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. Третя особа - Закрите акціонерне товариство «РК Профіт» в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що первісна та зустрічна позовні заяви задоволенню не підлягають з огляду на таке. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] померла [INFO], про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 1685, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 12.12.1992р. Відділом ЗАГС Саксаганського РАГСУ (а.с.6 т1). Судом встановлено, що [PERSON] є сином померлої [INFO]. [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 26.07.1991р. Взмор'євського п/с, Долинського району, Сахалінської області (а.с.8 т1). Відповідно до Сертифікату іменних акцій № [NUMBER], виданий 18 квітня 2008 року ЗАТ «РК Профіт»- [PERSON] належало 53 720 шт. простих іменних акцій Відкритого акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», номінальною вартістю 0,25 грн., дата випуску 23 вересня 2002р. (а.с.9 т1, 100 т1). 01 квітня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-фінансова компанія Профінвест» (Покупець за договором) та [PERSON] (Продавець за договором) був укладений договір №Д-08/225РGZК купівлі-продажу цінних паперів, за умовами якого Продавець зобов'язувався передати у власність Покупця 53 720 шт. простих іменних акцій ВАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», а Покупець прийняти та оплатити вказані цінні папери за ціною в розмірі 365 296,00 грн. (а.с.10 т1, 103 т1). Як вбачається з картки рахунку за вказаним договором купівлі-продажу цінних паперів кошти перераховувались п'ятьма платежами 22.04.2008 року - 79 000,00 грн., 23.04.2008 року - 79 000,00 грн., 24.04.2008 року - 79 000,00 грн., 25.04.2008 року - 79000,00 грн. та 05.05.2008 року 49 296,00 грн. (а.с.33 т1), що також підтверджується видатковими ордерами ТОВ «ІФК Профінвест» (а.с.80-84 т1). Як пояснив в судовому засіданні представник ТОВ «ІФК Профінвест» договір купівлі-продажу був вчинений через агента, особисто [PERSON] він не бачив, так відповідач пояснив, що договір купівлі-продажу вчинявся через посередника, який отримав підписаний договір з боку ТОВ «ІФК Профінвест» через пошту, а потім через деякий час, договір, підписаний [PERSON] із зазначенням її реквізитів надійшов по пошті до ТОВ «ІФК Профінвест», що також підтверджується встановлено постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 18.06.2009 року (а.с.12-13 т1). 10.09.2009 року прокуратурою Інгулецького району м. Кривий Ріг було порушено кримінальну справу по факту незаконних дій з приватизаційними паперами [PERSON] та по факту шахрайства за ознаками злочинів, передбачених ст. 234 ч.1, ст.190 ч.4 КК України, що підтверджується постановою про порушення кримінальної справи від 10.09.2009р. (а.с.46 т1). Позивач зазначив, що, оскільки його мати - [PERSON] померла [INFO], то не могла бути стороною спірного договору купівлі-продажу цінних паперів, підписати його та продати належні їй на підставі сертифікату іменних акцій зазначені акції ВАТ «ПГЗК» у відповідній кількості. Позивач як син [PERSON] та спадкоємець першої черги вважає, що внаслідок укладання спірного договору його права як спадкоємця порушені внаслідок чого він зазнав матеріальної та моральної шкоди, яка повинна бути компенсована з боку Відповідача. Судом встановлено, що в подальшому вказані акції були відчужені ТОВ «ІФК Профінвест» Закритому акціонерному товариству «Інвестиційна фінансова компанія «АРТ-КАПІТАЛ» згідно Договору купівлі-продажу № 0421/02ДПА-08;Д-08/0258PGZK від 21 квітня 2008 року (а.с.93 т1). Згідно листа Відкритого акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» від 02.09.2009р. № 52-16/1291 встановлено, що в процесі приватизації Південний гірничо-збагачувальний комбінат [PERSON], [INFO], придбала станом на 01.01.1996р. прості іменні акції ВАТ «Півд ГЗК» у кількості 790 шт., номінальною вартістю 0,25 грн. При збільшенні статутного фонду ВАТ «ПівдГЗК» у зв'язку з індексацією основних фондів в 68 разів, 19.11.2002р. Реєстратором була проведена корпоративна операція в реєстрі власників іменних цінних паперів ВАТ «ПівдГЗК». Додаткова кількість акцій була розподілена між акціонерами пропорційно їх частки в статутному фонді Товариства. Особовий рахунок на ім'я [PERSON] було відкрито без ідентифікуючих даних, а саме не були вказані дані паспорту та адреси. Але на підставі довідки, наданої начальником відділом кадрів ВАТ «ПівдГЗК» повідомлено, що [PERSON], [INFO] працювала на ВАТ «ПівдГЗК» з 27.07.1967 року по 31.12.1991 року та мала наступні ідентифікуючі дані: Паспорт - [NUMBER] Інгулецького РВК, 22.01.1980р.; адреса - [ADDRESS] (а.с.14 т1, 64 т1). Водночас, відповідно до листа ВАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» від 22.07.2011р. № 52-16/888 «Про надання інформації» отриманого на виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 29.06.2011р. про забезпечення доказів, встановлено, що ВАТ «ПівдГЗК» було створено в результаті приватизації орендного підприємства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат». В процесі приватизації орендного підприємства [PERSON] придбала станом на 01.01.1996р. прості іменні акції ВАТ «Півд ГЗК» у кількості 790 шт., номінальною вартістю 0,25 грн. Зазначені акції були нараховані [PERSON] (рос.), як члену організації орендарів орендного підприємства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», оскільки Планом приватизації державного майна зазначеного орендного підприємства та інформацією про випуск акцій ВАТ «ПівдГЗК» станом на 01.03.1994р. передбачалась безкоштовна видача членам організації орендарів 22 990 000 акцій ВАТ «ПівдГЗК». При цьому кількість, що належала до видачі члену організації орендарів орендного підприємства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», визначалися залежно від трудового вкладу кожного з членів організації орендарів. Після збільшення статутного фонду ВАТ «ПівдГЗК» у зв'язку з індексацією основних фондів шляхом збільшення кількості акцій, 19.11.2002р. реєстратором була проведена корпоративна операція у реєстрі власників іменних цінних паперів ВАТ «ПівдГЗК», в результаті якої додаткова кількість випущених акцій була розподілена між акціонерами пропорційно їх частки в статутному фонді ВАТ «ПівдГЗК», в зв'язку з чим кількість акцій кожного акціонера збільшилась в 68 разів. Також вказано, що в процесі приватизації орендного підприємства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» при первинному розміщені акцій ВАТ «ПівдГЗК» інша [PERSON] акції Товариства не набувала (а.с.124-125 т1). Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 02.02.2009р. у справі за № 2о-104/09 за заявою [PERSON], заінтересована особа Виконком Саксаганської районної у місті Ради м. Кривого Рогу, про встановлення факту прийняття спадщини, - встановлено факт прийняття спадщини [PERSON], яка відкрилась після смерті [PERSON] [INFO]., для подальшого успадкування акцій ВАТ «Південний ГЗК», що належали [PERSON] (а.с.15 т1). Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.05.2012р. рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 02 лютого 2009 року скасовано, заяву [PERSON], заінтересована особа Виконком Саксаганської районної у місті Ради м. Кривого Рогу, про встановлення факту прийняття спадщини - залишено без розгляду, та роз'яснено [PERSON] про право подати позов на загальних підставах (а.с.26-27 т2). Відповідно до листа ЗАТ «РК ПРОФІТ» вих. № 48-11 від 07.02.2011р., ведення системи реєстру власників іменних акцій цінних паперів ВАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» було передано 19.01.2011р. новому реєстратору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівненський Регіональний Реєстратор» (а.с.25 т1). Згідно листа ТОВ «Рівненський Регіональний Реєстратор» вих. № 1/74/01 від 17.03.2011р. станом на дату передачі реєстру - 19.01.2011р. особовий рахунок на ім'я [PERSON] в системі реєстру ВАТ «ПівдГЗК» відсутній (а.с.75 т1). Разом з тим, відповідно до копії журналу обліку записів у реєстрі цінних паперів, отриманому від попереднього реєстроутримувача ЗАТ «РК Профіт», цінні папери [PERSON] в кількості 53 720 штук були передані ТОВ «ІФК Профінвест» 18.04.2008р за наслідками цивільно-правової угоди. Далі частина акцій, які належали ТОВ «ІФК Профінвест» були знерухомлені на ВАТ «МФС», також, відповідно до копії журналу обліку сертифікатів, сертифікат акції серії [NUMBER] на 53 720 штук акцій на ім'я [PERSON] був виписаний 18.04.2008р., але [PERSON] не отриманий, того ж дня сертифікат був погашений за наслідками цивільно-правової угоди, що підтверджується листом вих. № 1/113/1 від 05.05.2011р. (а.с.97 т1), вих. № 1/130/1 від 07.06.2011р. (а.с.115 т1), вих. № 1/151/1 від 14.07.2011р. (а.с.126 т1). Судом встановлено, що [PERSON] 18.04.2008р. звернулась до Третьої особи - ЗАТ «РК Профіт» з заявою про зміну реквізитів від 01.04.2008р., в якій зазначила нові реєстраційні дані, зокрема: - паспорт - [NUMBER] Інгулецьким Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області 02.02.1996р., - адреса - 50000, [ADDRESS] (а.с.102 т1). До вказаної заяви було додано Анкету фізичної особи, в якій була зазначена наступна ідентифікуюча інформація [PERSON], а саме: 1) дата та місце народження: [INFO]., місто Пушкін Ленінградської області; 2) ідентифікаційний номер [NUMBER]; 3) паспорт [NUMBER] Інгулецьким РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області 02.02.1996р.; 4) місце проживання: 50000, [ADDRESS] (а.с.98 т1). Водночас, [PERSON] звернулась до ЗАТ «РК Профіт» з Запитом на отримання сертифікату акцій, та просила не надсилати сертифікат, в зв'язку з подальшим продажем акцій (а.с.99 т1), на підтвердження чого 18.04.2008р. надала ЗАТ «РК Профіт» передавальне розпорядження від 18.04.2008р. на користь ТОВ «Інвестиційно-фінансова компанія Профінвест» (а.с.101 т1). Відповідно до Листа Інгулецького районного відділу Управління МВС України у Дніпропетровській області № 26/7176 від 07.06.2011р. встановлено, що паспорт серії [NUMBER] СГІРФО Інгулецького РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області не видавався (а.с.114 т1). Разом з тим, згідно Довідки № 81 від 18.07.2011р. ВАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» [PERSON] [INFO], місце народження: с. Мартем'яновичі, Могилівської області, паспорт [NUMBER], виданий 22.01.1980р. ОВД Інгулецького РИК м. Кривого Рогу, зареєстрована [ADDRESS]. Працювала з 27.07.1967р. по 01.04.1968р. ЖКО прибиральниця, з 01.04.1968р. по 31.12.1991р. робоча озеленення ЖКО ділянка благоустрою. Звільнена з 31.12.1991р. за власним бажанням ст. 38 КЗпП України (а.с.127 т1). З копії спадкової справи № 288/2013 до майна померлої [INFO]. [PERSON], направленої Сьомою Криворізькою державною нотаріальною конторою на запит суду від 04.08.2014р. № 12167/13-Вих2/761/115/2014/г-40 (а.с.95 т2) судом встановлено, що 08 травня 2013 року [PERSON] звернувся до Сьомої криворізької державної нотаріальної контори з заявою за № 667 про прийняття спадщини за законом після померлої матері - [PERSON], [INFO], яка на момент смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с.98 т2). Постановою державного нотаріуса Сьомої криворізької державної нотаріальної контори Грабевник О.В. № 108/02-31 від 01.02.2013р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва по право на спадщину за законом після смерті його матері [PERSON], померлої [INFO], оскільки заявник пропустив шестимісячний трок для подачі заяви про прийняття спадщини, та запропоновано Позивачу відповідно до ст. 16 ЦК України та ст. 3, 4 ЦПК України звернутись до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] (а.с.108 т2). Згідно ст. 525 Цивільного кодексу УРСР (чинного на час смерті [PERSON].) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Статтею 529 ЦК УРСР визначено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548 ЦК УРСР). Водночас, згідно ст. 1216 ЦК України, який набув чинності 01.01.2004р. спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] посилалась на те, що [PERSON] до 31.12.1991р. працювала на Орендному підприємстві «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», яке було створено в 1990р., а відтак як працівник мала право на акції при створенні акціонерного товариства. Відносини щодо оренди майна державних підприємств та організацій регулювались, зокрема Законом України «Про оренду майна державних підприємств та організацій» в редакції від 10.04.1992р. Орендарями можуть бути організації орендарів, створені членами трудового колективу державного підприємства, організації, їх структурних підрозділів, громадяни та юридичні особи України, іноземних держав, міжнародні організації та особи без громадянства (ст. 6 Закону України «Про оренду майна державних підприємств та організацій»). Згідно ч.ч.1-3 ст. 9 зазначеного Закону у разі прийняття членами трудового колективу рішення про укладення договору оренди особи, які бажають стати орендарями, створюють організацію орендарів. Загальні збори або збори уповноважених організації орендарів обирають її керівні органи, затверджують положення про організацію орендарів, яке підлягає державній реєстрації у виконавчому комітеті Ради народних депутатів або місцевій державній адміністрації за місцезнаходженням об'єкта оренди. До реєстрації положення про організацію орендарів у виконавчому комітеті Ради народних депутатів або місцевій державній адміністрації кожен член трудового колективу підприємства, організації має право вступу в організацію орендарів на підставі особистої заяви. За ч.ч.5-6 ст. 9 Закону України «Про оренду майна державних підприємств та організацій» організація орендарів набуває прав юридичної особи з дня її державної реєстрації. Створена трудовим колективом організація орендарів має переважне перед іншими фізичними та юридичними особами право на укладення договору оренди майна того державного підприємства, організації, де вона створена. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про оренду майна державних підприємств та організацій» діяльність підприємства, організації, структурного підрозділу підприємства, організації, цілісні майнові комплекси яких передано в оренду, припиняється як державних з моменту реєстрації у встановленому законом порядку статуту створеного орендарем підприємства, господарського товариства тощо. З цього моменту припиняються і розриваються трудові договори (контракти) з працівниками цього підприємства, організації, структурного підрозділу. Створене орендарем підприємство, господарське товариство тощо стає правонаступником прав та обов'язків державного підприємства, організації відповідно до договору оренди. Якщо об'єктом оренди є цілісний майновий комплекс структурного підрозділу, створене орендарем підприємство, господарське товариство тощо стає правонаступником прав та обов'язків державного підприємства, організації, пов'язаних з діяльністю цього структурного підрозділу (ст. 17 Закону України «Про оренду майна державних підприємств та організацій»). Згідно Декрету Кабінету Міністрів України «Про приватизацію цілісних майнових комплексів державних підприємств та їхніх структурних підрозділів, зданих в оренду» в редакції від 20.05.1993р. приватизація цілісних майнових комплексів державних підприємств та їхніх структурних підрозділів, зданих в оренду, балансова вартість основних фондів яких перевищує 20 млн. карбованців і визначена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 7 травня 1992 року N 229 "Про проведення загальної переоцінки основних фондів, заліку взаємної заборгованості підприємств та поповнення оборотних коштів державних підприємств і організацій", здійснюється шляхом продажу належних державі акцій відкритих акціонерних товариств (надалі - товариства), заснованих державними органами приватизації та орендарями. Рішення про приватизацію зданого в оренду державного майна приймається державними органами приватизації, якщо на це є згода орендаря. Відповідно до п.п.2-3 зазначеного Декрету після затвердження плану приватизації засновники у 10-денний термін приймають рішення про створення товариства, затверджують його статут і подають ці документи разом з іншими необхідними матеріалами для державної реєстрації товариства. При цьому до реєстрації товариства відкрита підписка на акції не проводиться, плата за реєстрацію не справляється. Рішення про створення товариства є установчим договором. З моменту реєстрації товариства договір оренди вважається розірваним, діяльність підприємства, господарського товариства тощо (надалі - підприємство), створеного на базі орендованого майна, припиняється, товариство стає правонаступником прав і обов'язків створеного орендарем підприємства. Пунктами 4-7 Декрету Кабінету Міністрів України «Про приватизацію цілісних майнових комплексів державних підприємств та їхніх структурних підрозділів, зданих в оренду» до статутного фонду товариства вноситься державне майно, здане в оренду, та майно, що є власністю орендаря і перебуває на балансі підприємства, створеного орендарем. На вартість свого внеску орендар одержує акції створеного товариства. Якщо одним із засновників товариства є організація орендарів, то розподіл акцій між членами організації провадиться у місячний термін з дня реєстрації товариства відповідно до порядку, який визначається організацією орендарів. Члени трудового колективу підприємства, створеного орендарем, а також члени організації орендарів мають право на пільгове придбання акцій, що належать державі, відповідно до статті 25 Закону України "Про приватизацію майна державних підприємств". Після розподілу між членами організації орендарів акцій товариства, одержаних на вартість свого внеску, та пільгового придбання ними акцій, що належать державі, організація орендарів ліквідується. Статтею 24 Закону України «Про господарські товариства» в редакції станом на 13.01.1993р. акціонерним визнається товариство, яке має статутний фонд, поділений на визначену кількість акцій рівної номінальної вартості, і несе відповідальність за зобов'язаннями тільки майном товариства. Акціонери відповідають за зобов'язаннями товариства тільки в межах належних їм акцій. До акціонерних товариств належать: відкрите акціонерне товариство, акції якого можуть розповсюджуватися шляхом відкритої підписки та купівлі-продажу на біржах; закрите акціонерне товариство, акції якого розподіляються між засновниками і не можуть розповсюджуватися шляхом підписки, купуватися та продаватися на біржі (ст. 25 Закону України «Про господарські товариства»). Відповідно до ст. 26 Закону України «Про господарські товариства» засновниками акціонерного товариства можуть бути юридичні особи та громадяни. Засновники акціонерного товариства укладають між собою договір, що визначає порядок здійснення ними спільної діяльності по створенню акціонерного товариства, відповідальність перед особами, що підписалися на акції, і третіми особами. Для створення акціонерного товариства засновники повинні зробити повідомлення про намір створити акціонерне товариство, здійснити підписку на акції, провести установчі збори і державну реєстрацію акціонерного товариства. Згідно зі ст.ст. 27, 28 Закону України «Про господарські товариства» акціонерне товариство має право випуску облігацій та інших цінних паперів відповідно до законодавства України про цінні папери та фондову біржу. Акції купуються учасниками при створенні акціонерного товариства на підставі договору з його засновниками, а при додатковому випуску акцій у зв'язку із збільшенням статутного фонду - з товариством. Якщо інше не передбачено статутом товариства, акція може бути придбана також на підставі договору з її власником або держателем за ціною, що визначається сторонами, або за ціною, що склалася на фондовому ринку, а також у порядку спадкоємства громадян чи правонаступництва юридичних осіб. Порядок реалізації акцій визначається відповідно до законодавства України. Разом з тим, відповідно до ст. 29 визначеного Закону при створенні акціонерного товариства акції можуть бути розповсюджені шляхом відкритої підписки на них (у відкритих акціонерних товариствах) або розподілу всіх акцій між засновниками (у закритих акціонерних товариствах). Статтею 30 Закону України «Про господарські товариства» відкрита підписка на акції при створенні акціонерного товариства організується засновниками. Засновники в будь-якому випадку зобов'язані бути держателями акцій на суму не менше 25 відсотків статутного фонду і строком не менше двох років. Засновники акціонерного товариства публікують повідомлення про наступну відкриту підписку, в якому мають бути вказані його фірмове найменування, предмет, цілі та строки діяльності товариства, склад засновників, дата проведення установчих зборів, розмір статутного фонду, що передбачається, номінальна вартість акцій, їх кількість та види, переваги і пільги засновників, місце проведення, початковий та кінцевий строки підписки на акції, склад майна, що вноситься засновниками в натуральній формі, найменування банківської установи та номер розрахункового рахунку, на який мають бути внесені початкові внески. За рішенням засновників у повідомлення можуть бути включені також інші відомості. Строк відкритої підписки не може перевищувати 6 місяців. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про господарські товариства» акціонер у строки, встановлені установчими зборами, але не пізніше року після реєстрації акціонерного товариства, зобов'язаний оплатити повну вартість акцій. У разі несплати у встановлений строк акціонер, якщо інше не передбачено статутом товариства, сплачує за час прострочки 10 відсотків річних від суми простроченого платежу. При несплаті протягом 3 місяців після встановленого строку платежу акціонерне товариство має право реалізувати ці акції в порядку, встановленому статутом товариства. Згідно п. 2 Порядку перетворення в процесі приватизації державних підприємств у відкриті акціонерні товариства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.1992р. № 686 (далі - Порядок) рішення про перетворення державного підприємства у відкрите акціонерне товариство приймається державним органом приватизації на підставі плану приватизації цього підприємства в 10-денний строк з дня його затвердження. План приватизації розробляється і затверджується відповідно до чинного законодавства. Пунктами 3, 6 Порядку визначено, що державний орган приватизації в 10-денний строк з дня прийняття ним рішення про перетворення державного підприємства у відкрите акціонерне товариство подає для державної реєстрації товариства заяву на реєстрацію, рішення про створення товариства, а також його тимчасовий статут. Рішення державного органу приватизації про створення відкритого акціонерного товариства є також рішенням про випуск акцій цього товариства. Випуск акцій відкритого акціонерного товариства здійснюється за рахунок його коштів. Реєстрація випуску акцій відкритого акціонерного товариства провадиться у порядку, визначеному Мінфіном (п. 7 Порядку). Так, перший випуск (емісія) акцій відкритих акціонерних товариств, створених із державних підприємств у процесі приватизації, та інформації, та інформація про їх випуск, реєструвався відповідно до Порядку реєстрації випуску акцій відкритих акціонерних товариств, створених із державних підприємств у процесі приватизації, та інформації про їх випуск, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.11.1993р № 94 (далі - Порядок реєстрації випуску акцій) Реєстрація випуску акцій відкритих акціонерних товариств, створених із державних підприємств у процесі приватизації (далі - акцій), та інформації про їх випуск провадиться фінансовими органами України (п. 2 Порядку реєстрації випуску акцій). Пунктами 3, 4 визначеного Порядку емітент має право на випуск акцій з моменту його реєстрації у фінансовому органі і присвоєння номера реєстрації. Емітентом акцій виступає відкрите акціонерне товариство, створене з державного підприємства в процесі приватизації. Емітент має право на опублікування інформації про випуск акцій з моменту її реєстрації у фінансовому органі. Акції допускаються:- для розміщення серед працівників підприємства на пільгових умовах, передбачених ст.25 Закону України "Про приватизацію майна державних підприємств", з моменту реєстрації випуску акцій: - для відкритого (вільного) продажу не раніш як через 30 календарних днів після опублікування інформації про їх випуск. Відповідно до п. 7 Порядок реєстрації випуску акцій до інформації про випуск акцій відкритого акціонерного товариства повинні бути включені такі відомості: а) характеристика емітента, а саме: - повне фірмове найменування, місцезнаходження, історична довідка, предмет діяльності, середньоспискова кількість працівників, а також професійні дані про керівника - освіта, кваліфікація, трудовий стаж; фінансові результати (прибуток, збитки) та валюта балансу за минулий рік та на дату створення акціонерного товариства; - опис діяльності емітента, інформаційні відомості про виробництво, реалізацію, наукові дослідження, кредиторську і дебіторську заборгованість; б) дані про емісію акцій: - дата і номер рішення державного органу приватизації про створення акціонерного товариства; мета використання фінансових ресурсів, залучених від емісії, а саме - приватизація майна державних підприємств; - вид і категорії акцій, кількість, номінальна вартість і сума емісії акцій. При цьому акції повинні бути простими іменними; - число серій і порядкові номери акцій; - порядок розміщення акцій згідно з планом приватизації підприємства (сума та питома вага акцій, які розміщуються на пільгових умовах серед працівників підприємства, в т.ч. за рахунок приватизаційних майнових сертифікатів та власних коштів, вільний продаж, продаж за некомерційним конкурсом, резерв); - дати початку і припинення розміщення акцій на пільгових умовах працівникам підприємства; - дати початку припинення відкритого (вільного) продажу акцій; - метод обчислення і термін виплати дивідендів (як правило, за підсумками року після затвердження розміру дивідендів загальними зборами акціонерів у невизначений термін); в) перелік і результати попередніх емісій цінних паперів, терміни їх обігу, а також розподіл цінних паперів за видами (акції трудових колективів, акції підприємств, облігації підприємств); г) фактори ризику, пов'язані з видом діяльності підприємства; д) відомості про торговця цінними паперами, якщо емітент чи орган приватизації користується його послугами при випуску акцій, із зазначенням номера дозволу Мінфіну України на здійснення діяльності по випуску та обігу цінних паперів. Інформація про випуск акцій може містити й інші відомості. Наказом Фонду державного майна України від 30.11.1994р. № 67-АТ Комісією з приватизації майна, зданого в оренду організації орендарів ОП «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (м. Кривий Ріг) були розроблені та прийняті акт оцінки вартості та план приватизації майна цього підприємства. Розпорядженням по Фонду від 06.06.1994р. за № 47-РОМ та від 24.11.1994р. № 32-РПП ці документи були затверджені, в зв'язку з чим

Outcome: dismissed