Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

Позивач у вересні 2012 року звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», [PERSON] про звернення стягнення, в обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що відповідно до кредитного договору № 2008-066 від 03.04.2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 27000,00 дол. США, зі сплатою за користування ним 17,00% відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03.04.2014 р., проте в порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконував, що стало підставою для звернення до суду. Вимоги до відповідача [PERSON] , що випливають зі згаданого кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем договору застави рухомого майна 2008-066 від 03.04.2008 р. Вимоги до відповідача [PERSON] , що випливають зі згаданого кредитного договору, були забезпечені і шляхом укладання з відповідачем ПАТ "Акцент-Банк" договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, у зв`язку з чим він є солідарним відповідачем за пред`явленим до стягнення боргом. З урахуванням викладеного просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 2008-066 від 03.04.2008 року у розмірі 404089 грн. 55 коп., здійснити вилучення предмету застави та передачі його у заклад (володіння) Публічному Акціонерному Товариству Комерційний Банк "Приватбанк", а саме : автомобіль Mercedes-Benz, модель: SPRINTER, рік випуску 2004, тип ТЗ: Автобус-D, № кузова/шасі: [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що належить на праві власності відповідачу [PERSON] ; комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) автомобіль Mercedes-Benz, модель: SPRINTER, рік випуску 2004, тип ТЗ: Автобус-D, № кузова/шасі: [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що належить на праві власності відповідачу [PERSON] ; звернути стягнення на предмет застави автомобіль: Mercedes-Benz, модель: SPRINTER, рік випуску 2004, тип ТЗ: Автобус-D, № кузова/шасі: [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що належить на праві власності відповідачу [PERSON] шляхом продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариством комерційний Банк "ПриватБанк" з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію т/з замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію т/з або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Також просив стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 10 000,00 грн. та стягнути з [PERSON] судовий збір за подання позовної заяви. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2012 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 травня 2019 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2012 року скасовано і справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовче судове засідання. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.10.2019 року закрито підготовче судове засідання та справа призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні. При новому розгляді справи 28.11.2019 року позивачем було подано заяву про зміну позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 50555,43 дол. США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ 7,993 від 22.08ю.2012 року складає 404089,55 грн. за кредитним договором №2008-066 від 03.04.2008 року та стягнути судові витрати по справі. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.02.2020 року в задоволенні заяви про прийняття до провадження змінених позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відмовлено. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Відповідно до заяви просив суд розглядати справу без участі представника та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Відповідно до заяви просив суд розглядати справу без його участі та відмовити в позові. Представник відповідача ПАТ « Акцент-Банк» в судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши відповідача в підготовчому судовому засіданні, вивчивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір№ 2008-66 від 03.04.2008 року, згідно з яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 27000,00 дол. США зі сплатою за користування ним відсотків 17,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03.04.2014 року. В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 2008-066 від 03.04.2008 року між позивачем та [PERSON] укладений Договір застави транспортного засобу 2008-66 від 03.04.2008 року. Згідно з п.6 Договору в забезпечення виконання заставодавцем зобов`язань за кредитним договором Заставодавець надав в заставу транспортний засіб Mercedes-Benz 313 СDI, модель: SPRINTER, рік випуску 2004, тип ТЗ: Автобус-D, № кузова/шасі: [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до п.21 договору звернення стягнення на предмет застави здійснюється у випадках, передбачених п.п.15.8.1, 15.8.2, 15.8.3 цього договору, відповідно до чинного законодавства України та цього договору. Крім того, вимоги до відповідача [PERSON] були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ "А-Банк" договору поруки № 167 від 20.10.2010 року. Відповідно до договору поруки № 167 від 20.10.2010 року ПАТ «Акцент-банк» зобов`язався солідарно з боржником відповідати перед банком за виконання зобов`язань за кредитним договором № 2008-066 від 03.04.2008 року, розмір відповідальності 10 000 грн. 00 коп. Строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється протягом п`яти років. 14 червня 2018 року відбулась державна реєстрація та змінено найменування позивача з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». Як вказує у своїй позовній заяві позивач, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов кредитного договору № 2008-066 від 03.46.2008 року заборгованість станом на 30.08.2012 року склала 404089,55 грн., де: 24116,57 дол. США - заборгованість за кредитом; 19182,53 дол. США заборгованість по процентам за користуванням кредитом; 7256,33 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно з ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно з ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється на підставі рішення суду, якщо інше не передбачено договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернено стягнення, проводиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 19 Закону України "Про заставу", за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Згідно зі статтею 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. В судовому засіданні встановлено, що Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 жовтня 2010 року по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання недійсним договору застави транспортного засобу, визнано недійсним Договір застави транспортного засобу №2008-066 від 03 квітня 2008 року, укладений між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк». Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Статтею 81 ЦПК України на сторони покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Однак суду позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» не надано жодних доказів в розумінні ст.ст. 79-78 ЦПК України, якими би спростовувалися доводи відповідача про визнання недійсним договору застави транспортного засобу. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.. Виходячи із вищевикладеного, та оцінюючи докази в їх сукупності, оскільки рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 жовтня 2010 року визнано недійсним договір застави транспортного засобу, тому суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині звернення стягнення на предмет застави та вимушений в позові відмовити в цій частині. Щодо заявлених позовних вимог позивача про стягнення з ПАТ «Акцент - банк», [PERSON] солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 10 000,00 грн., то оскільки вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об`єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об`єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. У цьому випадку позов заявлено позивачем до боржника та поручителя, вимоги до вказаних осіб є однорідними, нерозривно пов`язаними між собою, оскільки обсяг відповідальності поручителя відповідно до договору поруки збігається з обсягом відповідальності боржника. Відповідно до частини першої статті 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Наслідки солідарного обов`язку боржників передбачені статтею 543 ЦК України, основним з яких є зазначений в частині першій цієї статті, а саме - у разі солідарної вимоги кредиторів (солідарних кредиторів) кожний із кредиторів має право пред`явити боржникові вимогу у повному обсязі. До пред`явлення вимоги одним із солідарних кредиторів боржник має право виконати свій обов`язок будь-кому із них на свій розсуд. Крім того, ЦК України передбачає і гарантії для боржника, який виконав солідарний обов`язок, на зворотну вимогу. Заявлена у цій справі позовна вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором солідарно з боржника та поручителя могла бути предметом розгляду як у порядку цивільного, так і в порядку господарського судочинства, оскільки стаття 15 ЦПК України та стаття 12 ГПК України не встановлювали відповідної заборони щодо предмета спору. Така правова позиція висловлена у Постанові Великої Палати Верховного суду від 04 вересня 2019 року у справі за № 202/32532/13-ц, провадження 14-374цс19. Виходячи із вищевикладеного, оскільки станом на 30.08.2012 року відповідач має заборгованість за кредитним договором в розмірі 404089,55 грн. то позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в частині солідарного стягнення із [PERSON] та Публічного акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" на користь позивача заборгованості в розмірі 10000,00грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі по 39 грн. 84 коп. з кожного

Outcome: partial