Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог: Виноградівський РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням і скасування реєстрації. Свої позовні вимоги мотивує тим, що є власником будинку в с.Хижа, вул.Заставська, 4 Виноградівського району., в якому проживає разом зі своєю дружиною [PERSON] Відповідачка [PERSON] є його донькою, зареєстрована в [INFO], однак в 2014 році вона виїхала в м.Рівне і позивач не підтримує з нею жодних звязків. Наявність реєстрації відповідачки в будинку є перешкодою для отримання субсидії, позаяк її реєстрація на сьогодні є формальною. Позивач просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житлом в с.Хижа, вул.Заставська, 4 та зобовязати Виноградівський відділ РВ ГУ ДМС зняти останню з реєстрації. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, належним чином своєчасно повідомлена про час і місце розгляду справи. На підставі ст.ст.169, 224, 225 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів без участі відповідачки. Представник третьої особи Виноградівського РВ ГУ ДМС в Закарпатській області в судове засідання не з"явився, повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв та клопотань не надходило. Розгляд справи проводиться без його участі, на підставі поданих доказів. Розглянувши доводи позову, дослідивши подані на їх підтвердження докази, суд встановив наступні обставини. В судовому засіданні встановлено наступні обставини. Як вбачається з Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.11.2011 року власником будинку в с.Хижа по вул.Заставська, 4/б Виноградівського району є [PERSON], на підставі рішення виконавчого комітету Хижанської сільської ради від 22.09.2011 року. Дана обставина також стверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.11.2011 року. З довідки Виноградівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області №25/4710 від 22.10.2015 року [PERSON], значиться зареєстрованою за адресою [INFO] «б» від 18.10.2012 року. Однак, з довідки виконавчого комітету Хижанської ради Виноградівського району №294 від 16.07.2015 року вбачається, що [PERSON], [INFO] має слідуючий склад сімї: [PERSON], [INFO] дружина. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 р. Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо. Згідно приписів ч.1 ст.163 Житлового кодексу України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім"ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до положень ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, згідно із ст.72 Житлового кодексу України, провадиться в судовому порядку. З позовної заяви [PERSON] вбачається, що такий наразі бажає оформити субсидію, але позаяк в будинку зареєстрована його донька, яка з 2014 року не проживає разом з ним в будинку, це є перешкодою в її оформленні. Разом з тим, розглядаючи вимогу позивача про зняття відповідачки [PERSON] з реєстраційного обліку суд враховує, що питання зняття з реєстрації місця проживання/перебування вирішується та така процедура здійснюється управліннями, відділами (секторами) Державної міграційної служби України в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського значення. За змістом ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 р. № 1382-1V "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання може бути на підставі рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення; позбавлення права користування житловим приміщенням; визнання особи безвісно відсутньою; оголошення фізичної особи померлою. Таким чином рішення суду щодо права користування особи житловим приміщенням, що набрало законної сили, є підставою для порушення питання зняття її з реєстрації перед органами ДМС. Відтак позов у частині зняття відповідачки з реєстраційного обліку задоволенню не підлягає. Отже, розглянувши цивільну справу за позовом [PERSON] у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів, суд дійшов до висновку, що позов є огрунтованим та підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial