Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

16.01.2019 року [PERSON] звернувся в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований тим, що він та відповідач перебувають у шлюбі з 07.11.2015 р. У шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO] Одруження з відповідачкою виявилося невдалим, спільне життя не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних відносин, відкритих стосунках відповідача з іншим чоловіком, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Останні чотири місяці вони живуть окремо, фактично припинили спільне проживання та ведення спільного господарства та спільного бюджету з вересня 2018 року. Фактично сім"я існує лише формально. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе, оскільки суперечить їх інтересам. Спору щодо поділу майна між подружжя та визначення місця проживання дитини не існує. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 01.02.2019 року відкрито провадження, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26.03.2019 року. Відповідачу було надано строк для подання до суду відзиву на позовну заяву та роз"яснено право пред"явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. У встановлений строк 28.02.2019 року відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила про те, що не заперечує щодо розірвання шлюбу між нею та позивачем, однак не погоджується з наданим позивачем обґрунтуванням заявлених вимог. Так, на її думку, позивач не був готовий до змін в його житті після народження дитини та до нових обов"язків. Абсолютно всі обов"язки по догляду за дитиною відповідач виконувала сама, а позивач замість того, щоб робити кроки для налагодження стосунків та збереження сім"ї, продовжував жити в звичайному для себе режимі, підміняючи сімейні стосунки спілкуванням з іншими жінками. Тому вважає, що сім"я розпалася фактично з вересня 2018 року саме з вини позивача. Також 28.02.2019 року відповідач [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав, судові витрати просив покласти на нього. 26.03.2019 року [PERSON] в підготовче судове засідання не прибула, подала до суду заяву про залишення без розгляду зустрічної позовної заяви, та справу просила розглядати у підготовчому судовому засідання у її відсутність, щодо розірвання шлюбу не заперечувала, після розірвання шлюбу прізвище просила залишити без змін. Ухвалою суду від 26.03.2019 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу повернуто позивачу на підставі її заяви. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд відповідно до положень частини 3 статті 200 ЦПК України вбачає підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та поданого відзиву вбачається, що внаслідок відсутності порозуміння та розбіжностей у поглядах на життєві і сімейні цінності сторони втратили почуття взаємної любові та поваги і, як наслідок, не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбно-сімейних відносин з вересня 2018 року. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства. Так, відповідно до положень частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже враховуючи, що відповідач безумовно визнала позов і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову в підготовчому провадженні без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved