Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

28.12.2019 року Акціонерне товариство "Житомиробленерго" Черняхівський район електричних мереж (далі АТ «Житомиробленерго») звернулось до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «Житомиробленерго» завданої майнової шкоди та збитків в сумі 10 953,92 грн та сплачений судовий збір у розмірі 1921 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 24.10.2019 року близько 07 год. 00 хв., водій [PERSON] , керуючи автомобілем "OPEL VECTRA" р.н.з. [NUMBER] , рухаючись на автошляху сполучення смт Головино - с. Осники Черняхівського району Житомирської області, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив дорожньо-транспортну пригоду, а саме зіткнення з електроопорою СВ-10,5 № 53, та її пошкодив. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в проміжках опор №№ 52-53-54-55 на ПЛ-10 кВ «Головино» від ПС 110/10 кВ «Головино», в електромережі було створено аварійну ситуацію, чим завдано AT "Житомиробленерго" значної майнової шкоди. Загальна сума шкоди, завданої AT "Житомиробленерго" внаслідок ДТП з урахуванням відновлення пошкодженого майна становить: 10 953 (десять тисяч дев`ятсот п`ятдесят три) грн 92 коп. Вина [PERSON] підтверджена та визнана постановою Черняхівського районного суду Житомирської області, в справі №293/1927/19 від 04.12.2019 року. Відповідно до інформації Черняхівського відділення поліції Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області, № р-05/11-2019 від 04.11.2019 року, в порушенні кримінальної справи стосовно [PERSON] відмовлено, вказано на те, що останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. 06.12.2019 року, за вих. № 1311, на адресу відповідача, позивачем надіслано претензію щодо відшкодування завданої майнової шкоди, яка була вручена представником AT "Укрпошта" під підпис - 11.12.2019 року, однак відповідач не вчинив жодних дій для досудового врегулювання спору. Вимоги позивача щодо відшкодування завданої майнової шкоди відповідачем не виконані, що змусило звернутися позивача до суду за захистом порушених прав. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно зі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. За ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засідання встановлено, що [PERSON] 24.10.2019 року близько 07 год. 00 хв., керуючи автомобілем "OPEL VECTRA" р.н.з. [NUMBER] , рухаючись на автошляху сполучення смт Головино - с. Осники Черняхівського району Житомирської області, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив дорожньо-транспортну пригоду, а саме зіткнення з електроопорою СВ-10,5 № 53, та її пошкодив. Відповідно до постанови Черняхівського районного суду Житомирської області від 04.12.2019, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік (а.с.7). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу завдано майнової шкоди та збитків на суму 10 953,92 грн. Сума збитків підтверджується розрахунком згідно акту розслідування пошкодження енергетичного майна на ПЛ-10 кВ «Головино» від ПС 110/10кВ «Головино" (а.с.10,11). Вказані обставини відповідачем не спростовано та ним визнаються. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Нормами ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортного засобу, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання. Зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок не переробної сили або умислу потерпілого. Згідно з п.4 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства про вирішення спорів про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Верховний суд у постанові від 27.06.2018 у справі № 761/34627/16, провадження № 61-24961св18 вказав, що відповідно до змісту вказаних норм, єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача. За зобов`язаннями, що виникають внаслідок заподіяння шкоди, притягнення до цивільно-правової відповідальності можливе за одночасної наявності обов`язкових умов, якими є протиправна поведінка або бездіяльність, наявність дійсної шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між діяннями та заподіянням такої шкоди, вина.Також у постанові Верховного суду від 11.04.2019 по справі № 753/286/16 зазначено, що юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинний зв`язок між двома першими елементами і вина завдавача шкоди. За приписами ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до постанови Верховного суду від 13.12.2018 у справі № 344/15998/15-ц особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Законом на позивача не покладено обов`язку доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен довести факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт заподіяння шкоди відповідачем та її розмір, та враховуючи, що відповідач добровільно не відшкодував завдані позивачу збитки, заподіяні внаслідок ДТП, що мало місце 27.10.2019, не спростовує факт та розмір їх заподіяння, а відтак позов підлягає повному задоволенню. Крім того, у відповідності із ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати (а.с.1) у вигляді судового збору в сумі 1921 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved