Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

08 лютого 2021 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу(а.с.1-2). Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що між ним та відповідачем 16.08.2013 року був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 142, від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Сім`я розпалася у грудні 2019 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння одне одного, у зв`язку з чим між подружжям були втрачені почуття любові та поваги одне до одного. За таких обставин позивач вважає, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне проживання та збереження сім`ї неможливе, просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, для участі в судовому засіданні не прибув, просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, про що суду надав відповідну заяву(а.с.15). Відповідач [PERSON] , була належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, для участі в судовому засіданні не прибула, надала заяву, в якій позовні вимоги визнала, справу просила розглянути без її участі(а.с. 25). Виходячи з наведеного, а також з положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що між сторонами 16.08.2013 року був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 142, від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Сім`я розпалася у грудні 2019 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння одне одного, у зв`язку з чим між подружжям були втрачені почуття любові та поваги одне до одного. За таких обставин сім`я розпалась остаточно, подальше спільне проживання та збереження сім`ї неможливе. Майнового спору та спору у вихованні дитини сторони не мають. Відповідно до ст.ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивач наполягає на розлученні та не згоден на примирення. Тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до частин 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає диспозитивне розпорядження відповідача та вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, враховуючи те, що при реєстрації шлюбу відповідач змінила своє дошлюбне прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] " і наполягає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем " [PERSON] ", її клопотання слід задовольнити, оскільки відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved