Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з даним позовом, в якому зазначила, що їй та її донькам [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності у рівних частках (по 1/3 частині кожній) належить будинок № 19, що розташований по вул. Гоголя у м. Коростені Житомирської області. Деякий час вона проживала разом із відповідачем у цивільному шлюбі, тому погодилася на його реєстрацію за адресою свого проживання. Відповідач більше шести місяців у будинку не проживає та не з'являється, особистих речей в будинку не має. В даний час позивач не може розпорядитися будинком на свій розсуд, вимушена сплачувати надмірні кошти за комунальні послуги, так як не може оформити субсидію, бо в ньому зареєстрований [PERSON], який там не проживає, добровільно знятись із реєстрації не бажає. Тому позивач вимушена звернутися до суду з позовною заявою та просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим будинком № 19, що розташований по вул. Гоголя у м. Коростені Житомирської області та зобовязати відділ реєстрації місця проживання виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області зняти [PERSON] з реєстракційного обліку. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій вимоги позову підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи - відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив провести розгляд справи без їх участі, у прийнятті рішення покладаються на розсуд суду. Проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та її донькам [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності у рівних частках (по 1/3 частині кожній) належить будинок № 19, що розташований по вул. Гоголя у м. Коростені Житомирської області (а.с.9,10). Деякий час позивачка проживала разом із відповідачем у цивільному шлюбі, тому погодилася на його реєстрацію за адресою свого проживання. [PERSON] більше шести місяців у будинку не проживає та не з'являється, особистих речей в будинку не має. В даний час позивач не може розпорядитися будинком на свій розсуд, вимушена сплачувати надмірні кошти за комунальні послуги, так як не може оформити субсидію, бо в ньому зареєстрований [PERSON], який там не проживає, добровільно знятись із реєстрації не бажає. У зв'язку з цим порушується право позивача, як власника, на вільне користування та розпорядження належного йому житла. Відповідно до вимог статті 48 Закону України "Про власність", ст.ст.319, 321, 386 Цивільного кодексу України: "власник володіє, користується, розпоряджається своїм власним майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння." Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: позбавлення права власності на житлове приміщення; позбавлення права користування житловим приміщенням; про виселення; про визнання особи безвісно відсутньою; оголошення особи померлою. [PERSON] в добровільному порядку знятись з реєстрації не бажає, чим чинить позивачу перешкоди в користуванні та розпорядженні своєю власністю на свій розсуд. Отже, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що [PERSON] вибув на постійне місце проживання в інше житлове приміщення, тому позов [PERSON] підлягає задоволенню і [PERSON] слід визнати таким, що втратив право на користування жилим приміщенням у будинку № 19, що знаходиться по вул. Гоголя у м. Коростені Житомирської області. Вимога про зняття відповідача з реєстрації є безпідставною, оскільки таке зняття проводиться органом реєстрації на підставі судового рішення про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. У відповідності до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивачем, згідно платіжного доручення, понесені судові витрати по оплаті судового збору на користь держави в сумі 640,00 грн, тому позов в цій частині також підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial