Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

14 січня 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на підставі договору оренди землі №7 від 03 квітня 2012 року, укладеного між ним та ПП "Бая" він передав останньому в оренду належну йому на праві власності земельну ділянку площею 4,06 га. строком на 15 років. Відповідач не сплатив орендну плату за 2013, 2014, 2015 роки згідно умов укладеного договору і має перед ним заборгованість у розмірі 7 365,42 грн. Крім того, відповідач у порушення договору не нараховував коефіцієнт індексації грошової оцінки земельної ділянки у розмірі встановленому постановою Кабінету Міністрів України №1185 від 31.10.2011 року "Про внесення змін до методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів", що становить 1,756. Просить розірвати вказаний договір оренди, стягнути з відповідача суму боргу, що з урахуванням коефіцієнту індексації відповідає 12 933 грн., 3% річних у розмірі 285 грн., інфляційних у розмірі 2856 грн., а всього 16 047 грн. та судові витрати. Заочним рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 04.02.2016 року задоволено позов [PERSON] до ПП "Бая", з останнього стягнено 16 047 грн. боргу та 1102 грн. 40 коп. судового збору, розірвано договір оренди земельної ділянки. Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 03.03.2016 року за заявою ПП "Бая" вказане рішення суду від 04.02.2016 року скасовано, справу призначено до судового розгляду у загальному порядку. В судове засідання представники сторін не з"явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач позов визнав частково на суму 13 554 грн. 68 коп., з яких 10 928 грн. 98 коп. заборгованість по орендній платі за 2013-2015 роки (з урахуванням відрахованих податків на доходи фізичних осіб та воєнного збору), 228 грн. 3% річних від простроченої суми за 2014-2015 роки, 2 396 грн.70 коп. інфляційних за 2014-2015 роки., щодо розірвання договору оренди земельної ділянки заперечень не має. Позивач з вказаним розрахунком погодився, фактично зменшивши позовні вимоги на визнану відповідачем суму. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Між сторонами виникли зобов"язальні правовідносини з договору оренди земельної ділянки. Судом встановлено, що 03 квітня 2012 року між [PERSON] та ПП "Бая" було укладено договір оренди землі №7 (а.с.4-7). За умовами укладеного договору позивач передав в оренду відповідачеві земельну ділянку площею 4,06 га, кадастровий номер 4825780700:12:000:0085, 4825780700:13:000:0086, яка розташована в межах території Баратівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, яка належить йому на праві власності згідно державного акту серія IV-МК № 044528, виданого Баратівською сільською радою 22 червня 2001 року (а.с.10). Договір оренди зареєстровано у відділі Держкомзему у Снігурівському районі 25 жовтня 2012 року. Відповідно до п.п.4.1,4.2 договору оренди орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, що становить 2 455,14 грн. за один рік, що складає не менше ніж 5% нормативної грошової оцінки ділянки станом на 1 січня календарного року, у якому укладається цей договір; орендна плата вноситься до 01 листопада кожного року за період фактичної оренди. Орендар зобов'язаний своєчасно вносити орендну плату (п.9.4.4 Договору). Пунктом 12.3.2 Договору визначено, що його дія припиняється шляхом розірвання за рішенням суду на вимогу однієї сторони у разі невиконання іншою стороною обов'язків, випадкового знищення земельної ділянки, а також з інших підстав, визначених законом. За частиною 2 статті 792 ЦК відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом та Законом України «Про оренду землі» (далі Закон). Відповідно до частини 1 статті 32 Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статями 24 і 25 Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Пунктом "д" частини 1 статті 141 ЗК передбачено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата, зокрема, орендної плати. Вказане відповідає правовій позиції Верховного суду України у справі №146цс12. Згідно із ч.1 і ч.3 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України. Відповідач визнав, що допустив заборгованість з орендної плати за договором оренди №7 від 03 квітня 2012 року за 2013, 2014 та 2015 роки, всього у сумі 2455,14х3=7365.42 грн., що у розумінні ст.141 ЗК України є систематичною несплатою, а тому є підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки. Вказана сума заборгованості орендної плати підлягає стягненню з відповідача з відрахуванням податку на доходи фізичних осіб та військового збору, що становить 10 928 грн. 98 коп. (з урахуванням коефіцієнта індексації 1,756) та узгоджується з нормами п.167, 168, 170 Податкового кодексу України, якими на орендаря покладається обов"язок по нарахуванню, утриманню та сплаті податків до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються їй від надання в оренду земельної ділянки. Як підтвердження несплати орендної плати суд приймає також довідку Баратівської сільської ради №266 від 25.01.2016 року про те, що на протязі 2013-2015 років земельні ділянки, що перебувають у ПП "Бая" не оброблялися, господарська діяльність не проводилася, податок з доходу фізичних осіб за оренду паїв за вказаний період ПП "Бая" не сплачено, відрахувань до місцевого бюджету немає (а.с.28). Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідач не сплативши в строк орендну плату позивачеві прострочив виконання грошового зобов"язання, то він підлягає цивільно-правовій відповідальності у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України й на користь позивача підлягає стягненню 228 грн. - 3% річних від простроченої суми та 2396 грн.70 коп. інфляційних за 2014-2015 роки. За такого, позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення повністю шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість по орендній платі за договором оренди №7 від 03 квітня 2012 року у розмірі 10 928 грн. 98 коп. (з урахуванням коефіцієнту 1.756), 228 грн.-3% річних та 2396 грн. 70 коп. інфляційних нарахувань за 2014-2015 роки, а всього 13 554 грн.68 коп. та розірвання договору оренди земельної ділянки. На підставі ст.88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 1102 грн. 40 коп. (а.с.1, 14).

Outcome: approved