Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить: стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ « Страхова компанія « Євроінс Україна» завдану ним майнову шкоду в розмірі 104\~715,34 грн., та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1\~921 грн. \~Свої вимоги\~позивач мотивує\~тим,\~що 30\~листопада 2018\~року на\~а/д\~Харків \~Охтирка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 21011 д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля Skoda Karoq д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , власник автомобіля « Інвентум Україна». В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. У зв`язку з ДТП 04 грудня 2018 року позивачем отримано від потерпілого повідомлення №21320 про настання події, що має ознаки страхового випадку та на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту №019004-2101-1000001 від 12 квітня 2018 року. 21 січня 2019 року позивач здійснив страхове відшкодування потерпілому за договором добровільного страхування, на підставі рахунку СТО №2167 від 11.12.2018 було складено страховий акт №21320/19 від 21.01.2019 та розрахунок до нього , згідно з яким сума страхового відшкодування склала 99\~211,97 грн. , саме ця сума була перерахована на рахунок [PERSON] . Крім того, на підставі рахунку СТО №368 від 05.03.2019 було складено страховий акт №22708/19 від 05.03.2019 та розрахунок до нього , згідно з яким сума страхового відшкодування склала 5\~503,37 грн., та ця сума також була перерахована на рахунок потерпілого. Постановою Богодухівського районного суду Харківської області від 10 січня 2019 року встановлено, що ДТП відбулася внаслідок порушення відповідачем вимог п.п. 1.5 та 10.1 ПДР України, у зв`язку з чим останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП. На момент ДТП транспортний засіб ВАЗ 21011 д.н.з. [NUMBER] , згідно даних що містяться в централізованій базі даних МТСБУ, не був застрахований. Отже до позивача перейшло право вимоги яке потерпілий мав до відповідача, як особи, яка безпосередньо завдала йому шкоди внаслідок ДТП у розмірі 99\~211,97 грн., яку було відшкодовано потерпілому. Загальна сума страхового відшкодування складає 99\~211,97 грн. +5\~503,37 грн. =104\~715,34 грн. З метою досудового врегулювання спору відповідачу 31.10.2019 направлялася претензія №607, про відшкодування шкоди, проте вимогу не було задоволено, що стало підставою для звернення до суду. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника, за наявних у справі матеріалів. Згідно відповіді на відзив відповідача, представник позивача зазначив, що під час претензійної роботи відповідачу було направлено судове рішення від 10.01.2018 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Крім того, до позовної заяви було додано копію Договору №019004-2101-1000001 добровільного страхування наземного транспорту» КАСКО класичне» від 12.04.2018, а не анкету, як зазначено відповідачем. На думку позивача, відповідач намагається ввести суд в оману шляхом викривлення об`єктивних даних. Відповідач [PERSON] у судове засідання з`явився,позов не визнав, надав до суду відзив, згідно якого проти заявленого позову заперечує у повному обсязі. Свою відмову мотивує тим, що розмір завданої шкоди не підтверджений належними та допустимими доказами, незрозуміло ким визначений розмір відшкодування. При цьому матеріали справи не містять копії постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності та договір добровільного страхування, укладений між страховиком та потерпілим ( в належному вигляді). Просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, крім того стягнути на його користь витрати на професійну правничу допомогу. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив пояснив, що до позову не надано належних доказів на підтвердження заявлених вимог, які є повністю необґрунтованими. Рахунки не є належними доказами завдання шкоди та вони не встановлюють факту завдання пошкоджень внаслідок ДТП. Представник позивача не надав завірену копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відповідача. Зазначив, що при визначенні суми страхового відшкодування не було враховано фізичного зносу деталей, на його думку при врахуванні цих даних сума до виплати була б іншою. Крім того представником позивача не надано доказів на підтвердження причинного зв`язку. Представник відповідача у додаткових поясненням на позов зазначив, що відповідно до п.7.3.11 Умов добровільного страхування (додатку до договору) страхувальних зобов`язаний надати представнику Страховика застрахований ТЗ для здійснення огляду в світлий час доби, проведення розслідуваній або авто товарознавчої експертизи після настання страхового випадку (випадку, що має ознаки страхового), до початку ремонтно-відновлювальних робіт та після закінчення відновлювального ремонту. За змістом п.7.5.8, 7.5.9 Умов страховик зобов`язаний здійснити огляд пошкодженого застрахованого ТЗ та/або вжити заходів для проведення незалежної експертизи. У відповідності до п. 8.1.10 Умов страхувальник зобов`язаний до проведення огляду пошкодженого застрахованого ТЗ Страховиком (або представником Страховика) та отримання письмового дозволу від Страховика не проводити роботи по зміні його стану, ремонтні роботи, крім заходів, необхідних для транспортування до узгодженого із Страховиком місця ремонту або зберігання. Згідно з п.10.6.1. Умов розмір завданих збитків визначається Страховиком на підставі документа, в якому визначено перелік знищених, пошкоджених та викрадених складових частин чи в цілому застрахованого ТЗ та/або ДО (дефектної відомості, складеної експертом-автотоварознавцем, Акту огляду ТЗ). Отже, проведення огляду ТЗ або експертизи за умовами укладеного договору страхування є обов`язком, а не правом сторін. Визначення розміру відшкодування в інший спосіб є порушенням умов договору. Покладення цих витрат на відповідача в судовому порядку є необ`єктивним, необгрунтованим та незаконним. На його думку, має місце очевидне завищення вартості та обсягу робіт та відверта недобросовісність сторін первинної зобов`язання. Подання неналежних доказів на підтвердження завданої шкоди на переконання відповідача має наслідком відмову у задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Згідно із статтями 12, 13\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно вимог статей 76-79\~ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено,\~що 12\~квітня 2018\~року між\~ПрАТ "Страхова\~компанія "Євроінс\~Україна"\~та ТОВ\~«ІНВЕНТУМ УКРАЇНА»\~було укладено\~Договір добровільного\~страхування наземного\~транспорту за\~програмою страхування\~"\~КАСКО Класичне"\~№ 019004-2101-1000001.\~Предметом Договору\~є майнові\~інтереси Страхувальника,\~що не\~суперечать закону\~і пов"язані\~володінням,\~користуванням і\~розпорядженням транспортним\~засобом Skoda Karoq д.н.з. [NUMBER] . 30 листопада 2018 року на 54 км., 400 м а/д Харків Охтирка сталася ДТП за участі застрахованого транспортного засобу Skoda Karoq д.н.з. [NUMBER] та транспортного засобу ВАЗ 21011 д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] .\~Внаслідок ДТП\~зазначені автомобілі\~отримали механічні\~пошкодження.\~Згідно постанови\~Богодухівського районного\~суду Харківської\~області від\~10\~січня 2019\~року по\~справі №613/1664/18 винуватцем ДТП визнано [PERSON] . Крім того, сам відповідач у судовому засіданні не заперечував факт встановлення судом його вини,заподіяння вказаним вище автомобілям механічних пошкоджень, та притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП (тим самим вказана обставина визнається стронами). Також,\~ч.\~3\~ст.6\~та ч.\~5\~ст.\~4\~Закону України\~« Про\~доступ до\~судових рішень»\~передбачено,\~що суд\~при здійсненні\~ судочинства\~може використовувати\~лише текст\~судового рішення,який\~опубліковано офіційно\~або внесено\~до Реєстру,\~а також\~судді мають\~право на\~доступ до\~усіх інформаційних\~ресурсів Реєстру.\~Тому,\~суд не\~приймає до\~уваги посилання\~відповідача,\~ про те що позивачем не долучено до матеріалів справи, в належному вигляді, копії постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності. 04\~грудня 2018\~року ПрАТ\~"Страхова\~компанія "Євроінс\~Україна"\~отримало від\~власника транспортного\~засобу Skoda Karoq д.н.з. [NUMBER] ТОВ «Інвентум Україна» ( згідно наказу ТОВ «Інвентум Україна» №5-ЗД від 12.04.2018 даний автомобіль закріплено за водієм [PERSON] ), повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку та заяву на виплату на виплату страхового відшкодування до справи №21320. Згідно копії Рахунку на оплату по замовленню №2167 від 11.12.2018 ТОВ « Інвентум Україна» придбало в ТОВ « Автоцентр-С» для автомобіля Skoda Karoq д.н.з. [NUMBER] , пробіг 17\~368 , деталей на суму 99\~211,97 грн. Відповідно до ст.8 Закону України\~"Про\~страхування" страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування. Згідно розрахунку №21320/19 від 02.01.2019 суми страхового відшкодування КАСКО (загальний) , транспортний засіб Skoda Karoq д.н.з. [NUMBER] , було пошкоджено внаслідок страхової події, яка мала місце 30.11.2018 та її розмір становить 99\~211,97 грн. Відповідно до копії страхового акту №21320/19 від 21.01.2019 складеного ПрАТ « Євроінс Україна», визнано страхове відшкодування у розмірі 99\~211,97 грн. та дана сума була перерахована на рахунок ТОВ « Автоцентр С». Згідно платіжного доручення №550 від 21.01.2019 ПрАТ « СК « Євроінс Україна» перераховано на рахунок ТОВ « Автоцентр-С» страхове відшкодування згідно акту №21320/19 від 21.01.2019 ( по а/м Skoda Karoq д.н.з. [NUMBER] ) 99\~211,97 грн. Відповідно до копії Рахунку на оплату по замовленню №368 від 26.02.2019 ТОВ « Інвентум Україна» придбало в ТОВ « Автоцентр-С» для автомобіля Skoda Karoq д.н.з. [NUMBER] , деталей на суму 5\~503,37 грн. Згідно розрахунку №22708/19 від 01.03.2019 суми страхового відшкодування КАСКО (загальний) , транспортний засіб Skoda Karoq д.н.з. [NUMBER] , було пошкоджено внаслідок страхової події, яка мала місце 30.11.2018 та її розмір становить 5\~503,37 грн. Відповідно до копії страхового акту №22708/19 від 05.03.2019 складеного ПрАТ « Євроінс Україна», визнано страхове відшкодування у розмірі 5\~503,37 грн. та дана сума була перерахована на рахунок ТОВ « Автоцентр С». Згідно платіжного доручення №1456 від 05.03.2019 ПрАТ « СК « Євроінс Україна» перераховано на рахунок ТОВ « Автоцентр-С» страхове відшкодування згідно акту №22708/19 від 05.03.2019 ( по а/м Skoda Karoq д.н.з. [NUMBER] ) 5\~503,37 грн. Відповідно до копії претензії про відшкодування шкоди №607 від 31.10.2019, адвокат Наливайко О.Р., який здійснює представництво ПрАТ « СК « Євроінс Україна», звернувся до [PERSON] з вимогою відшкодувати суму страхового відшкодування за наслідком ДТП у розмірі 104\~715,34 грн. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 18 лютого 2020 року задоволено клопотання відповідача про витребування доказів, витребувано у ПрАТ « Страхова компанія «Євроінс Україна» належним чином завірені копії Правил та умов Добровільного страхування наземного транспорту , які є Додатком №1 до Договору №019004-2101-1000001 та умов добровільного страхування наземного транспорту, які надруковані типографським способом та затверджені Наказом ПрАТ « СК « Євроінс Україна» №247 від 19.09.2017. Відповідно до вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з положеннями ст.\~82\~ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні ДТП, яка сталася 30 листопада 2018 року, встановлена, визнається сторонами та відповідно до положень ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню). Статтею 1\~Закону України\~«Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст.\~10\~Закону України\~«Про страхування» страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем. Відповідно до ст.\~980\~ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до ст.993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, а відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого, а тому в порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику. У п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття регрес та суброгація. У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): вказано, що стаття 1191\~ЦК України та стаття 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і стаття 993\~ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом №\~1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993\~ЦК України та 27 Закону України\~«Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Відповідно до ст.\~1166\~ЦК України майнова\~шкода,\~завдана неправомірними\~рішеннями,\~діями чи\~бездіяльністю особистим\~немайновим правам\~фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 2 ст.\~1192\~ ЦК\~України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди, в порядку суброгації. Згідно ст.12\~ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд\~оцінює докази\~за своїм\~внутрішнім переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об"єктивному\~та безпосередньому\~дослідженні наявних\~у справі\~доказів.\~Жодні докази\~не мають\~для суду\~заздалегідь встановленої\~сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на те що при розрахунку суми страхового відшкодування не було враховано фізичного зносу деталей, у зв`язку з чим сума збитків могла б бути, на його думку іншою, оскільки відповідачем та його представниками не доведено наявності іншого розміру відшкодування, не надано належних та допустимих доказів необхідності відшкодування іншої суми ніж та , яку було виплачено позивачем. Отже,\~з урахуванням\~наведених правових\~положень та\~встановлених обставин\~справи,\~оцінюючи всі\~зібрані у\~справі докази,\~виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає, що доводи позивача є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються зібраними по справі доказами і відповідають вимогам закону, а тому позовні вимоги ПрАТ «СК «Євроінс Україна» підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 41 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн.

Outcome: approved