Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

I. Виклад позицій позивача та відповідача. 05 жовтня 2018 року [PERSON] (далі позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачем припинені і відновлення їх є неможливим. У підготовчому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, посилаючись на ті ж самі обставини, що і в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в підготовчому засіданні позовні вимоги визнав. Сторони просили ухвалити рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. 06.12.2018 відповідач [PERSON] заявив клопотання про надання їм з дружиною строку для примирення, оскільки, на його думку, сім'ю можливо зберегти. Ухвалою суду від 06.12.2018 сторонам надано строк для примирення - три місяці. Підготовче провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 18.03.2019 поновлено підготовче провадження. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. У підготовчому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Шаргородського районного управління юстиції Вінницької області 04.09.2010 (а.с.5). Від шлюбу у сторін даного цивільно-правового спору [INFO] року народилася донька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 31.08.2011 (а.с.6). Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Ухвалою суду від 06.12.2018 сторонам надано строк для примирення - три місяці. Під час зазначеного строку примирення сторін не відбулося. Позивач [PERSON] наполягала на розлученні, посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачем припиненні сім років тому. Відповідач [PERSON] не заперечував щодо розлучення, оскільки позивач [PERSON] не бажає підтримувати з ним подружні стосунки, і під час, наданого судом за його клопотанням строку для примирення, відновлення сім'ї не відбулося. 1У. Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування та висновок суду. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому засіданні в правовідносинах, що виникли між сторонами. Відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже у суда наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною другою статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У підготовчому засіданні встановлено, що спільне подружнє життя у сторін не склалося, шлюбні стосунки між ними припинені сім років тому, наданий судом строк для примирення позитивного результату не дав, отже примирення і збереження сім'ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд вбачає підстави для розірвання шлюбу. Розглядаючи дану справу, судом взято до уваги не тільки вимоги національного законодавства України, а і висновки Європейського Суду з прав людини, викладені у рішенні в справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі "Салман проти Туреччини")". V. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved