Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Снігурівської міської ради Миколаївської області про визнання права на земельну частку (пай). Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 07 квітня 1996 року він працював в радгоспі ім. "Мічуріна", який 03 вересня 1996 року був реорганізований в КСП "Мічуріна". За час реформування аграрного сектору КСП "Мічуріна" його було реорганізовано в сільськогосподарський виробничий кооператив ім.Мічуріна, та в подальшому ліквідовано і створено сільськогосподарську діяльницю іменіМічурина у ДП "Южний елеватор", який реорганізовано у ЗАТ "Южний елеватор". 10 вересня 2003 року його було звільнено з підприємства ДП "Южний елеватор" за власним бажанням. В серпні 2019 року у відділі у Снігурівському районі Держгеокадастру у Миколаївській області він дізнався про те, що під час розпаювання КСП його було внесено до списків осіб, які мають право на земельну частку (пай) колишнього КСП "Мічуріна", розмір якої становить 5,32 умовних кадастрових гектарів. Проте сертифікат на право на земельну частку (пай) він не може отримати, так як на сьогоднішній день КСП "ім. Мічуріна" ліквідовано. Посилаючись на викладене, з урахування уточнених позовних вимог (а.с.20-21), позивач просив визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 5,32 га колишнього КСП "Мічуріна" в межах території Снігурівської міської ради Миколаївської області. В підготовче засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивач подав суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача також подав письмову заяву про розгляд справи у відсутність представника Снігурівської міської ради, проти задоволення вимог позивача не заперечують в повному обсязі. Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу. Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин, суд ухвалив слухати справу у підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] з 07 квітня 1996 року працював трактористом в радгоспі ім. "Мічуріна", який 03 вересня 1996 року був реорганізований в КСП "ім. Мічуріна". За час реформування аграрного сектору КСП "ім. Мічуріна", 10 січня 2000 року КСП було реорганізовано в сільськогосподарський виробничий кооператив "ім. Мічуріна", який є правонаступником всіх прав та обов"язків реорганізованих підприємств. 19 жовтня 2000 року позивача було звільнено за власним бажанням, згідно ст.38 КЗпП. 28 вересня 2004 року проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи сільськогосподарського виробничого кооперативу "ім. Мічуріна" в резутаті її ліквідації, що підтверджується записами в трудовій книжці позивача серії [NUMBER] від 05.04.1996 року та довідкою начальника управління економічного розвитку Снігурівської РДА Козлової С. від 19 вересня 2019 року №110-02 (а.с.10, 29). Те, що [PERSON] дійсно був членом КСП "ім. Мічуріна" підтверджуться й архівним витягом від 02.08.2019 р. №08//03/3.5/М архівного сектору Снігурівської районної державної адміністрації Миколаївської області з протоколу №4 інформаційних зборів КСП ім.Мічуріна (а.с.11). 20 грудня 1996 року КСП "ім.Мічуріна" отримало державний акт на право колективної власності на землю на підставі рішення Василівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області від 14 червня 1996 року (а.с.6-8). За даними списку членів КСП ім.Мічуріна, який додається до Державного акту на право колективної власності на землю, [PERSON] значиться у списку за порядковим записом №1 (а.с.9). Листом начальника Відділу у Снігурівському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області Бульби І. від 02.08.2019 №К-84/0-0.35-87/149-19 також підтверджено, що [PERSON] дійсно включений до списку членів КСП "ім.Мічуріна" за номером 1, який додається до державного акту на право колективної власності КСП "ім.Мічуріна", сертифікат при розпаюванні останній не отримував. Розмір земельної частки паю по КСП "ім.Мічуріна" складає 5,32 умовних кадастрових гектарів, вартість земельної частки (паю) становить 12781,00 грн. без урахування коефіцента індексації (а.с.5). Відповідно до ст.ст. 22, 23 ЗК України від 1990 року, п. 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Отже, право на земельну частку (пай) виникає в осіб, у тому числі й пенсіонерів, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю були чи залишалися членами цього підприємства. У роз`ясненнях, що містяться у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року "Про практику застування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", зазначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта на право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Таким чином, для набуття права на земельний пай необхідна наявність таких умов: перебування у членах КСП на момент паювання землі, включення до списку осіб, долучених до державного акту на право колективної власності на землю, одержання КСП цього акту. Оскільки позивач включений до списку громадян, які мають право на отримання земельної частки (паю), який додано до Державного акту на право колективної власності на землю КСП "ім. Мічуріна", то є підстави для визнання за ним права на земельну частку (пай) в умовних кадастрових гектарах, визначених для членів КСП "ім. Мічуріна". Як слідує з наведених норм права член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта та не залежить від неотримання такою особою з різних причин сертифікату на право на земельну частку (пай). Законом України F 2498-VIII від 10 липня 2018 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні", що набрав чинності 01.01.2019 року, вказаний Закон "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" N 899-IV було доповнено статтею 14-1, згідно з якою повноваження щодо організації розподілу земель, що залишилися у колективній власності, залишені за сільською, селищною, міською радою, на території якої такі землі розташовані. На підставі рішення міської ради № 6 від 16 липня 2019 року утворено Василівський старостинський округ Снігурівської міської ради Снігурівської об"єднаної територіальної громади. Відповідно до Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад" під час проведення реорганізації юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад та їхніх виконавчих комітетів повноваження з управління справами таких юридичних осіб здійснює сільський, селищний, міський голова, обраний об`єднаною територіальною громадою. Згідно повідомлення голови Снігурівської міської ради Миколаївської області від 09 грудня 2019 р. №1056/01-2.5, на території Василівського старостинського округу Снігурівської міської ради Миколаївської області загальна площа невитребуваних часток (паїв) складає 46,2528 га (а.с.30). Отримати сертифікат на право на земельну частку (пай) на теперішній час не представляється можливим. Таким чином, оскільки позивач набув право на земельну частку (пай) у КСП "ім. Мічуріна", суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved