Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся в суд з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 46032,82 грн. за кредитним договором №б/н від 24.07.2009 року та судові витрати у розмірі 1762 грн. Позовні вимоги обґрунтував тим, що свої зобов'язання за договором №б/н від 24.07.2009 року позивач виконав, надавши відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 11000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також іншими витратами відповідно до договору та станом на 13.11.2018 року має заборгованість за кредитним договором. Представник позивача подав клопотання, в яких просив проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та за відсутності представника позивача. Не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 12.12.2018 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 17.01.2019 року та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] належним чином була повідомлена про час та розгляд справи, про що свідчить повідомлення про отримання поштового відправлення (а.с.46), однак в судове засідання не з'явилася, відзиву на позовну заяву не надіслала, клопотання про відкладення або проведення розгляду справи її відсутність не надав. З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Таким чином, суд приходить до висновку про доцільність проведення спрощеного позовного провадження у даній справі, так як дана справа відноситься до малозначних, оскільки позовні вимоги позивача складають 46032,82 грн., тобто ціна позову не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Крім того, ніхто із учасників по справі заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подавав. Відповідно до ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п.3 ч.1 ст.3 ЦК України, а в ч.1 ст.626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. В судовому засіданні відповідно до матеріалів справи встановлено, що 12.06.2011 відповідач [PERSON] отримала від позивача кредит у розмірі 11000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між нею та банком Договір, що підтверджується підписами у заяві (а.с.10-33). Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно з п.2.1.1.5.6. Умов надання банківських послуг - у разі невиконання зобов'язання за Договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно п.2.1.1.7.6. Умов надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по кожному із грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 24.07.2009 року відповідач [PERSON] допустила прострочену заборгованість перед позивачем, яка станом на 13.11.2018 року складає 46032,82 грн., що включає в себе: 6097,99 грн. - тіло кредиту, 22145,77 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 15120,83 грн. - пеня, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2168,23 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов'язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Враховуючи те, що позивачем надано належні та допустимі докази в обґрунтування своїх позовних вимог, які не були спростовані відповідачем в судовому засіданні, позов підлягає повному задоволенню, на користь позивача з відповідача, слід стягнути суму заявленого боргу в розмірі 46032,82 грн. За таких обставин, суд вбачає підстави для стягнення з відповідача [PERSON] на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» зазначеної заборгованості, оскільки факт виконання умов договору і повернення кредиту частинами, визначеними згідно графіком та процентів за користування кредитом відповідачемне доведено, чим право Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» порушено і підлягає судовому захисту. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні в справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"). Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі "Салман проти Туреччини"). З урахуванням задоволення позову на користь позивача з відповідача слід стягнути судові витрати. На підставі ст.ст.3, 626, 629, 634, 1050, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved