Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Приватного торговельно-посередницького малого підприємства Фірми "Едельвейс" про стягнення заборгованості по заробітній платі, та моральної шкоди. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він перебуває у трудових відносинах з відповідачем, починаючи з 13.12.2013 року. Зазначає, що за період з 01.04.2015 року по 01.12.2015 року жодних виплат проведено не було. Неправомірними діями відповідача щодо затримки виплати заробітної плати, позивачу була спричинена моральна шкода, яка обґрунтовується тим, що він сподівався отримати зароблені кошти, витрати їх на утримання сімї, що негативно впливає на його здоров'я, а отже значно ускладнило негативний вплив отриманого стресу на загальний стан здоров'я. Вважає, що через зневажливе відношення відповідача (останній не бажає йти на контакт, зокрема виплачувати заробітну плату) до наслідків його вчинку, постраждало благополуччя позивача, яке є складовою частиною здоров'я людини. Завдану моральну шкоду оцінює в 200 грн. Вважає, що зазначена сума може бути певним відшкодуванням понесених моральних втрат. Тому просив стягнути з ПТП МП фірми "Едельвейс" на користь позивача невиплачену заробітну плату у розмірі 127\~568,00 грн., та компенсацію моральної шкоди у розмірі 200,00 грн. Позивач в судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Однак, в позовній заяві просив слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив і від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому судом постановлено провести по справі заочний розгляд та постановити заочне рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач перебуває з відповідачем у трудових відносинах. Даний факт підтверджується копією трудової книжки позивача [PERSON] серії БТ-І № 6846376. Відповідно до ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. У відповідності до ст.43 Конституції України, ст.ст.94,115-116,237-1 КЗпП України та Закону України Про оплату праці кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або вільно погоджується виконувати. Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата (ст. 115 Кодексу законів про працю України). Згідно вимог Конституції України, Кодексу законів про працю України та Закону України "Про оплату праці" кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або вільно погоджується виконувати. Право на своєчасне одержання винагороди захищається законом. Порушення права людини на отримання винагороди за працю слід розглядати як посягання на їх конституційне право на гідне життя та на здоров'я. Із розрахункового листка на імя позивача, виданого відповідачем та завіреного мокрою печаткою ПТПМП фірмою "Едельвейс", вбачається, що розмір заборгованості по нарахованій заробітній платі позивачу, складає 127568 грн. 00 коп. Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 200,00 грн., то такі підлягають до задоволення у звязку з наступним. Відповідно до ст.23 ЦК України, п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Судом встановлено, що незаконними діями відповідача позивачу спричинені втрати немайнового характеру внаслідок моральних страждань. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення заробітної плати підлягає до негайного виконання у межах заборгованості по заробітній платі, але не більше, ніж за один місяць. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, оскільки відповідно до ст.5 Закону України Про судовий збір позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин звільняються від сплати судового збору. А тому такий слід стягнути із відповідача в користь держави. За таких обставин позовні вимоги позивача підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved