Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 15.06.2011 року у розмірі 19179 грн., яка складається з заборгованості за поточним тілом кредиту - 20 грн., простроченого тіла кредиту - 15205,95 , прострочені відсотки - 3953,81 грн. та судові витрати у розмірі 2102,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань по сплаті кредиту, у зв`язку з чим станом на 22.11.2020 має заборгованість перед позивачем, яку в добровільному порядку не сплачує. Представник АТ КБ "ПРИВАТБАНК" просив розглядати справу без участі позивача, відповідач відзив на позов не надавав. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні із викликом не надходило, тому суд розглядає справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. 15.06.2011 року [PERSON] звернулася до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг та підписала анкету-заяву б/н, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 18 ). Наразі змінено назву ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" на АТ КБ "ПРИВАТБАНК". За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України,позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором . Якщо договором не встановлений розмір процентів,їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі,визначені родовими ознаками,у такій самій кількості,такого самого роду та такої самої якості,що були передані йому позикодавцем)у строк та в порядку,що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки,встановлені договором або законом,зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання,якщо це встановлено договором або законом,або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Як встановлено судом, анкета-заява від 15.06.2011 року про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг (а.с. 18 ) не містить умов щодо розміру процентної ставки, сум комісії, строку повернення кредиту (користування ним). Також в анкеті-заяві відсутні умови про відповідальність позичальника за порушення зобов`язань у вигляді неустойки (пені, штрафів), при цьому суд критично ставиться до довідки про умови кредитування (а.с.19) відповідно до якої на думку позивача відповідач ознайомлений з умовами надання платіжної картки, оскільки остання не містить дати та імені особи, що здійснила підпис цієї довідки, тобто у суду немає можливості встановити коли саме підписана ця довідка й від імені якої особи, а витяг з Тарифів обслуговування та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах справи, не містять підпису відповідача, отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 02 вересня 2020 року у справі № 3554/7486/17. Інший б висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, позивач просить крім тіла кредиту стягнути також заборгованість за простроченими відсотками в обґрунтування чого посилається на Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи, в яких визначені пільговий період користування коштами, процентна ставка, неустойка, їх розміри та порядок нарахування, а також інші умови. Разом з тим, матеріали справи не містять підтвердження, що саме з доданими позивачем до позовної заяви Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами ознайомився та погодився відповідач, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, що саме зазначені документи містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, і саме у тих розмірах, які застосовані банком у наданому ним розрахунку заборгованості. Враховуючи відсутність підтвердження щодо конкретно запропонованих відповідачу Умов та правил банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, комісії, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), неодноразово змінювалися банком. Крім того, Умови та правила надання банківських послуг у Приватбанку не містять підпису відповідача. Зважаючи на наведене, відсутні підстави вважати, що сторони у письмовому вигляді обумовили відповідальність за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Зазначена правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19). Суд вважає, таким чином вимогу позивача про стягнення заборгованості за простроченими відсотками за користування необґрунтованою. Разом з тим, з виписки, наданої Банком по рахунку клієнта вбачається що з липня 2011 року відповідач активно користувалася кредитною карткою, а згідно довідки про зміну умов кредитування кредитний ліміт змінювався та досягав 25000 грн. (а.с. 17), тому банк має право вимагати повернення фактично отриманих та використаних відповідачем коштів (а.с. 53-65), у зв`язку з чим суд вважає задовольнити вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 15225,95 грн. З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1668.78 грн. (79,39%) На підставі викладеного,

Outcome: partial