Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] за участю третьої особи Служби у справах дітей Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] з підстав передбачених ст. 71 ЖК України. 25 лютого 2016 року позивач позовні вимоги уточнила, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] з підстав передбачених ст. 405 ч.2 ЦК України, відповідно до якої, член сім"ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. В обгрунтуванні своїх уточнених позовних вимог покликається на те, що вона, позивач, є єдиним власником квартири [ADDRESS], де також зареєстровані: чоловік [PERSON], донька [PERSON], донька [PERSON] та племінник - неповнолітній [PERSON], що не проживає у даній квартирі. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 10.07.2013 року , яке залишено в силі Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.09.2014 року, частково задоволено її позовні вимоги до [PERSON], [PERSON], [PERSON] за участю третіх осіб: органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради , яким визнано [PERSON] та [PERSON] такими , що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою:[ADDRESS]. В частині визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житлом, відмовлено, з підстав зазначених в рішенні суду. Зазначає, що у вказаній квартирі неповнолітній не проживає з моменту реєстрації, тобто з 29.03.2012 року, оскільки з народження проживає разом із своїми батьками за адресою: [ADDRESS]. Факт його непроживання підтверджується актами обстеження житлових умов від 23.12.2014 року, 08.07.2014 року та 17.09.2015 року, складених ЖБК № 64. Крім того, згідно акту обстеження житлових умов будинку за адресою: [ADDRESS], вказується, що даний будинок належить на праві власності [PERSON] та такий є придатним для проживання. Із покликанням на ст.ст. 29, 402 ЦК України просить уточнені позовні вимоги задоволити. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, пояснення дала аналогічні викладеним в позові. Звернула увагу суду на те, що спір уже був предметом судового розгляду. За рішеннями судів визнано безпідставність претензій представника неповнолітнього [PERSON] Проте, суд зазначив, що рішення відносно неповнолітнього [PERSON] прийнято без з"ясування наявності житла у його батьків. Просить суд врахувати , що нею надано докази наявності іншого житла у батьків неповнолітнього [PERSON], з якими він і проживає, а також наявність у приватній власності будинку в с. Карів у [PERSON] - матері неповнолітнього відповідача. Просить задоволити уточнені позовні вимоги. Відповідач [PERSON], що діє в інтресах неповнолітнього [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила, покликавшись на те, що позивач є її рідною сестрою. До 1990 року вона, відповідач була зареєстрованою у спірній квартирі, її син там не проживав і не проживає , проте зареєстрований, оскільки після народження дитину належить десь зареєструвати. На даний момент у спірній квартирі проживають чужі люди, так як у позивачки є приватний будинок у с. Лисиничі. Підтвердила факт свого проживання разом із сином за адресою: [ADDRESS]. Щодо наявності у її приватній власності будинку у селі Карів заперечила, зазначивши , що їй про це нічого не відомо, як невідомо і про наявність свідоцтва на право власності. У подальшому, в ході судового розгляду справи [PERSON] пояснила, що даний будинок хоч і належить їй на праві власності, проте батько з сестрою ведуть там підприємницьку діяльність і не дають їй користуватись будинком. Підтвердила, що до суду із вимогою про усунення перешкод у користування будинком не зверталась. Представник третьої особи Служби у справах дітей Франківської районної адміністрації Львівської міської ради у судовому засіданні позов заперечила в інтересах неповнолітнього. Заслухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. Так, судом встановлено, що згідно довідки № 148 від 18.09.2015 року виданої ЖБК № 64, у квартирі [ADDRESS], зареєстровані : позивач - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається із реєстраційного посвідчення від 17.07.2002 року серії [NUMBER] виданого ЛОКП БТІ та ЕО від 17.07.2002 року , [PERSON] є власником квартири, про що у реєстрову книгу зроблено реєстровий запис номер 10391 (ас. 22). Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 10.07.2013 року , яке залишено в силі Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.09.2014 року, частково задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] за участю третьої особи: органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради , яким визнано [PERSON] та [PERSON] такими , що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою:[ADDRESS]. В частині визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житлом, відмовлено. Як вбачається із даних рішень, підставою для відмови у задоволення позовних вимог про визнання втратившим право на користування житлом неповнолітнім [PERSON] було непредставлення доказів того, що неповнолітньому буде надане рівноцінне приміщення тому, у якому він зареєстрований на даний час. З актів обстеження житлових умов ЖБК № 64 від 23.12.2014 року, 08.07.2014 року та 17.09.2015 року, вбачається, що відповідач [PERSON], зареєстрований у вказаній квартирі, однак у ній ніколи не проживав і не проживає (а.с.19-21). Доводи позивача та її представника, що дані спірні правовідносини повинні розглядатися в площині ст.405 ЦК України є слушними, оскільки умови укладення, зміни, розірвання договору найма житла на підставі визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, що належить до приватного житлового фонду визначається Цивільним кодексом України, а особливості укладання договорів найму житла, втрати права користування житлом,що належить до державного або комунального житлового фонду визначається Житловим кодексом України. Оскільки квартира [PERSON] належить їй на праві приватної власності, до правовідносин, що виникли між сторонами у зв"язку користуванням цим житлом,зокрема, при розгляді спору щодо визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням, мають бути застосовані положення Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст.405 ЦК України, члени сім"ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Частина 2 ст.405 ЦК України, передбачає, що член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідачкою не надано жодних доказів на підтвердження того, що їй чи [PERSON] чинились перешкоди з 2006 року у проживанні у спірній квартирі, а тому суд не приймає до уваги дані заперечення відповідачки. З огляду на викладене та враховуючи, що [PERSON] та неповнолітній [PERSON] перешкоджають позивачу у реалізації його права власності, суд вважає за необхідне визнати неповнолітнього [PERSON] такими, що втратив право користування житлом, а саме квартирою [ADDRESS] Відтак, суд приймає твердження позивача , що реєстрація [PERSON] за вищевказаною адресою, створює для неї ряд перешкод та збільшує плату за житлово-комунальні послуги і обслуговування будинку, за які вона платить безпідставно. Як встановлено судом, відповідач не проживає за вказаною адресою понад 1 рік, його батьки не здійснюють оплату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню спірної квартири та не приймають участь в спільному побуті з позивачем. Крім того, судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] проживає із батьками у квартирі [ADDRESS] що й підтвердила в судовому засіданні представник неповнолітнього відповідача [PERSON]. Отже, судом встановлено, що відповідач забезпечений житлом. Крім цього, судом встановлено, що [PERSON] - матір відповідача володіє на праві власності придатним для життя будинком у с. КарівСокальського району Львівської області . Суд відхиляє пояснення [PERSON], що вона не може користуватись цим будинком, оскільки таких обставин остання не довела, як і не довела того, що зверталась за захистом своїх прав до суду. У зв'язку з цим , суд приходить до висновку, що [PERSON], [INFO], підлягає визнанню таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] , у зв'язку із відсутністю понад один рік. На підставі викладеного,

Outcome: approved