Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до садового товариства «Червона зірка» та управління земельних відносин та охорони навколишнього середовища Кіровоградської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в обґрунтування якого зазначив, що 17.10.2010 року його було прийнято до членів садового товариства «Червона зірка», видано посвідчення про членство - членську книжку та надано в користування земельну ділянку № [NUMBER] для ведення садівництва. Перебуваючи в членах садового товариства, маючи в користуванні та розпорядженні земельну ділянку № [NUMBER], звернувся до голови садового товариства про надання довідки, що він є власником земельної ділянки № [NUMBER] в садовому товаристві «Червона зірка», після отримання якої звернувся до управління земельних відносин та охорони навколишнього середовища Кіровоградської міської ради з заявою про передачу йому у приватну власність земельної ділянки, якою він користувався на правах членства у садовому товаристві. Пізніше, як вказав позивач, йому стало відомо про те, що земельна ділянка, якою він користувався, головою садового товариства була передана в користування іншій особі. Таким чином, посилаючись на ст. 392 ЦК України позивач вважає, що відповідачі необґрунтовано не визнають його право власності на земельну ділянку площею 0,06 га для ведення садівництва, яка розташована в місті Кіровограді, Садове товариство "Червона зірка", кадастровий номер [NUMBER]. З урахуванням зазначених обставин, вважаючи порушеними свої права та інтереси позивач з даним позовом звернувся до суду. Позивач у судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи повідомлявся неодноразово, надав заяву про розгляд справи без його участі. Представники відповідача - 1 у судове засідання з'явилися, надали пояснення, відповідно до яких заявлений позов не визнали, в його задоволенні просили відмовити. Представник відповідача - 2 у судове засідання з'явився, надав пояснення, згідно з якими позов не визнав, в його задоволенні просив відмовити. Представник третьої особи у судове засідання з'явився, позовні вимоги вважав необґрунтованими та безпідставними, в задоволенні позову просив відмовити. Заслухавши пояснення представників відповідачів та третьої особи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до членської книжки садовода № [NUMBER], виданої садовим товариством «Червона зірка», позивача було прийнято в члени садового товариства «Червона зірка». 17.10.2010 року позивачем сплачено вступний внесок в розмірі 300,00 грн. Відповідно до наданої позивачу відповідачем - 1 довідки, згідно протоколу № 10 від 17.10.2009 року, позивачу належить садова ділянка [NUMBER],[NUMBER], площею 0,09 в садовому товаристві «Червона зірка». Згідно з аналогічною довідкою відповідача -1 б/н, без дати (а. с. 20), позивачу дійсно належить земельна ділянка № [NUMBER], площею 0,6 га, згідно протоколу № 10 від 17 жовтня 2009 року в садовому товаристві «Червона зірка», [ADDRESS]. На підставі наданих позивачем до Кіровоградської міської ради вказаних вище матеріалів, 24.04.2014 року тридцять шостою сесією шостого скликання Кіровоградської міської ради було прийнято рішення № 3056 «Про надання громадянам дозволів на розроблення технічної документації із землеустрою в садових товариствах», згідно з яким позивачу надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) (для подальшого надання безоплатно у власність) в садовому товаристві «Червона зірка», ділянки № [NUMBER], [NUMBER] орієнтовною площею 0,0900 га - землі садів, для ведення садівництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення. Цим же рішенням вказано, що площа вищезазначених земельних ділянок буде визначена після встановлення в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок. 16 травня 2014 року між позивачем та ДЗК Кіровоградська регіональна філія укладено договір № 1412010100606 на розроблення технічної документації із землеустрою (а.с . 4). Межі земельної ділянки, яка розташована у СТ «Червона зірка», площею 0,0600 га, наданої позивачу для ведення садівництва, закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками у кількості 4 шт., про що було складено відповідний акт прийомки - передачі межових знаків на зберігання від 30.05.2014 року. Разом з тим, як встановлено з'ясуванням фактичних обставин справи, у тому числі й з пояснень представника відповідача - 1, позивач, взагалі, у тому числі й за станом на день його звернення з даним позовом до суду членом садового товариства «Червона зірка» не являвся, а тому його права та інтереси порушені не були. Довідка про належність позивачу садової ділянки [NUMBER],[NUMBER], площею 0,09 в садовому товаристві «Червона зірка» підписана головою садового товариства «Червона зірка» [PERSON]. Проте, як вбачається з пояснень відповідачів та третьої особи, а також з листа реєстраційної палати Кіровоградської міської ради від 01.11.12 року № 826, [PERSON] головою правління садового товариства «Червона зірка», не значився. В ході проведення досудового слідства по кримінальній справі № 11-0235, слідчим вживалися заходи щодо доручення до матеріалів вказаної кримінальної справи оригіналів довідок, підписаних [PERSON] про членство у СТ «Червона зірка» інших осіб, у зв'язку з чим слідчим було винесено постанову про проведення виїмки документів у [PERSON] стосовно оригіналі актів погодження меж земельних ділянок, які мають відбитки печатки СТ «Червона зірка», іншої документації щодо інших земельних ділянок. Крім того, суд встановив, що з 30.09.2013 року та по теперішній час зазначеною вище земельною ділянкою користувався та користується [PERSON], який придбав земельну ділянку у члена СТ «Червона зірка» [PERSON] 07.04. 2016 року, з метою дотримання принципу змагальності сторін, повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, винесення обґрунтованого та законного рішення суду, судом на адресу позивача було направлено листа щодо необхідності його явки у судове засідання для надання особистих пояснень та оригіналів усіх документів, копії яких позивачем долучено до позовної заяви ( а.с.111), позивач у судові засідання систематично не з'являвся. Згідно з заявленими вимогами позову, позивач на підставі ст. 392 ЦК України просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, проте відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, за вказаною статтею право власності не набувається, а підтверджується вже існуюче Відповідно до ст. 328 цього Кодексу, право власності набувається на підставах, не заборонених законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, згідно зі ст. 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, тому суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України. В свою чергу, частина 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, гарантує кожному право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 316 Цивільного кодексу України визначає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. З урахуванням викладеного, предметом доказування у даній справі є наявність набутого у встановленому законом порядку у позивача права власності на земельну ділянку площею 0,06 га для ведення садівництва, яка розташована в місті Кіровограді, Садове товариство "Червона зірка", кадастровий номер [NUMBER] та невизнання або оспорювання зі сторони відповідачів цього права власності. З урахуванням вищевикладеного, оскільки матеріали справи не містять відомостей про те, що позивач набув в установленому законом порядку право власності на земельну ділянку площею 0,06 га для ведення садівництва, яка розташована в місті Кіровограді, Садове товариство "Червона зірка", кадастровий номер [NUMBER], суд вважає, що визнання права власності на неї в судовому порядку є неможливим. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення. У відповідності до ст. 138 ЦПК України оригінали письмових доказів до набрання судовим рішенням законної сили повертаються судом за клопотанням осіб, які їх подали, якщо це можливо без шкоди для розгляду справи. У справі залишається засвідчена суддею копія письмового доказу. Згідно з ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Outcome: dismissed