Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Андріївської сільської ради Хорольського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В позові вказувала, що вона, [PERSON], є дочкою [PERSON] та [PERSON], що доводиться копіями свідоцтва про народження Серія [NUMBER], рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 29.12.2004 року у справі № 2-921 та свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER]. [INFO] помер її батько [PERSON] у с. В'язівок Хорольського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть Серія [NUMBER]. Позивачка вказувала, що у свідоцтві про її народження її батько вказаний як "[PERSON]", а у свідоцтві про смерть як "[PERSON]". Відповідно до словника-довідника "Власні імена людей" імена "[PERSON]" та "[PERSON]" є аналогічними. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина на його спадкове майно, зокрема: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS]. Позивачка вказувала, що оскільки на час смерті її батька за адресою його проживання, проживала та була зареєстрована дружина [PERSON], 1920 року народження, а тому вона є такою, що набула право на спадкування майна та майнових прав свого померлого чоловіка. [INFO] померла її мати [PERSON] у с. В'язівок Хорольського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть Серія [NUMBER]. Позивачка вказувала, що є єдиним спадкоємцем на майно своєї матері [PERSON], померлої [INFO]. Спадкова справа № 474/2011 відкрита у Хорольській державній нотаріальній конторі 21.11.2011 року на підставі тільки її заяви про прийняття спадщини, інших заяв у спадковій справі немає. Згідно Договору купівлі-продажу будинку від 10.05.1974 року, посвідченого виконавчим комітетом Андріївської сільської ради Хорольського району Полтавської області та зареєстрованого в книзі для запису нотаріальних дій під № 2, [PERSON] купив у [PERSON] житловий будинок, розташований у с. В'язівок Хорольського району Полтавської області. Позивачка вказувала, що в зв"язку з тим, що правовстановлюючий документ на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований у [ADDRESS] відсутній, вона не має можливості оформити право на вказане спадкове майно у нотаріальному порядку, а тому вимушена звертатися до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка [PERSON]не з"явилася, в позовній заяві просила суд розглянути справу у її відсутність, а позов задовольнити повністю. Відповідач Андріївська сільська рада Хорольського району Полтавської області в судове засідання свого представника не направила, звернувшись до суду із письмовою заявою про розгляд справи за відсутності представника сільради, зазначивши, що Андріївська сільська рада Хорольського району Полтавської області не заперечує проти позову. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши позицію сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що позивачка, [PERSON], є дочкою [PERSON] та [PERSON], що доводиться копіями свідоцтва про народження Серія [NUMBER], рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 29.12.2004 року у справі № 2-921 та свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER]. [INFO] помер батько позивачки [PERSON] у с. В'язівок Хорольського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть Серія [NUMBER]. У свідоцтві про народження позивачки її батько вказаний як "[PERSON]", а у свідоцтві про смерть як "[PERSON]". Відповідно до словника-довідника "Власні імена людей" імена "[PERSON]" та "[PERSON]" є аналогічними. Із довідки виконкому Андріївської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 28.07.2016 року № 02-24/602 слідує, що [PERSON], [INFO], який помер [INFO], згідно з записом погосподарської книги справа № 02-17 том № 21 на 1991-1995 роки по с. В'язівок Хорольського району і був зареєстрований до дня своєї смерті в селі В'язівок Хорольського району Полтавської області. На час його смерті за цією адресою проживали і були зареєстровані: [PERSON], 1920 року народження - дружина. Від імені [PERSON] заповіт Андріївською сільською радою не посвідчувався. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина на його спадкове майно, зокрема: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS]. Відповідно до абз. 3 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила цивільного кодексу Української PCP, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Враховуючи викладене, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК Української PCP (в редакції від 18.07.1963 року). Статтею 529 ЦК УРСР визначено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Таким чином, [PERSON], є спадкоємцем за законом першої черги померлого [INFO] [PERSON] (актовий запис про одруження №10 від 20.10.1955 року по Софинській сільській раді Хорольського району Полтавської області). Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 та ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З повідомлення Хорольської державної нотаріально контори № 1147/01-14 від 25.11.2015 року слідує, що [INFO] помер [PERSON]. Спадщину після нього прийняла дружина - [PERSON]. У Хорольській держнотконторі у вересні 1999 року було відкрито спадкову справу № 243/1999 на підставі заяви дружини спадкодавця -[PERSON] про прийняття спадщини та видачу їй свідоцтва про право на спадщину (спадкова справа № 243/1999 передана на зберігання до Полтавського обласного державного нотаріального архіву). [PERSON] набула право на спадкування майна та майнових прав свого померлого чоловіка. [INFO] померла мати позивача [PERSON] у с. В'язівок Хорольського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть Серія [NUMBER]. Відповідно до довідки виконавчого комітету Андріївської сільської ради Хорольського району Полтавської області № 02-24/601 від 28.07.2016 року [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], згідно з записом погосподарської книги № 3 на 2011-2015 роки по селу В'язівок Хорольського райоун Полтавської області, проживала і була зареєстрована до дня своєї смерті в [ADDRESS]. На час її смерті за цією адресою ніхто не проживав і не був зареєстрований. Від імені [PERSON] заповіт Андріївською сільською радою посвідчувався 06.04.1998 року за реєстровим № 30. Судом встановлено, що [PERSON], є єдиним спадкоємцем на майно своєї матері [PERSON], померлої [INFO]. Спадкова справа № 474/2011 відкрита у Хорольській державній нотаріальній конторі 21.11.2011 року на підставі тільки її заяви про прийняття спадщини, інших заяв у спадковій справі немає. Згідно Договору купівлі-продажу будинку від 10.05.1974 року, посвідченого виконавчим комітетом Андріївської сільської ради Хорольського району Полтавської області та зареєстрованого в книзі для запису нотаріальних дій під № 2, [PERSON] купив у [PERSON] житловий будинок, розташований у с. В'язівок Хорольського району Полтавської області. Вказані дії повністю відповідали чинному на той час на території України законодавству, а саме положенню п. 2 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про державний нотаріат": у населених пунктах, де немає державних нотаріальних контор, виконавчі комітети міських, селищних, сільських Рад народних депутатів вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують інші угоди (договори, довіреності та ін.), крім договорів про надання у безстрокове користування земельних ділянок для спорудження індивідуальних жилих будинків і угод, які стосуються майна, що знаходиться за кордоном, або прав, які мають бути здійснені за кордоном. При огляді даного документу на будинок державним нотаріусом встановлено, що у період з 10.05.1974 року по [INFO] [PERSON] не здійснив відповідної реєстрації своїх прав на будинок згідно ч. 2 ст. 227 Цивільного кодексу України в редакції від 18.07.1963 року. З довідки виконкому Андріївської сільської ради № 604 від 28.07.2016 року житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS], дійсно належав померлому [PERSON]. Вказаний будинок розташований на земельній ділянці площею 0,41 га та була надана в користування для ведення особистого селянського господарства та обслуговування жилого будинку та господарських будівель [PERSON], який помер [INFO]. Державний акт на дану земельну ділянку не виготовлявся (довідка виконкому Андріївської сільської ради № 605 від 28.07.2016 року). Таким чином, за життя [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Із довідки КП "Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" № 145 від 02.08.2016 року слідує, що станом на 29.12.2012 року житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] в КП "Лубенське МБТІ" не зареєстрований. Відповідно до інформаційної довідки від 03.08.2016 року за № 2050, виданої ПП "Бюро послуг та консультацій" та технічного паспорту на вищевказане нерухоме майно, до його складу належать: житловий будинок "A 1", загальною площею 52,5 кв.м., житловою площею 48,7 кв.м., сарай "Б", літня кухня "В", убиральня "Г", погріб "Д", огорожа № 1. Вартість вказаного домоволодіння становить 142 243 гривень. Виходячи із вимог ст. 5 ЦК України, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство, зокрема положення ЦК УРСР 1963 року, Закон України "Про власність", Закон України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", постанову Ради Міністрів Української PCP від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській PCP", Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP від 31 січня 1966 року. Пунктом 6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP. затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, було визначено, що будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягають реєстрації. Таким чином, за змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Записи у вище зазначених погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Наявність відповідного запису у погосподарській книзі, справа № 02-17 том № 21 на 1991-1995 роки по с. В'язівок Хорольського району (довідки виконкому Андріївської сільської ради №№ 604, 02-24/602 від 28.07.2016 року додаються), у яких власником житлового будинку та господарських будівель і споруд [ADDRESS] являється [PERSON] є належним документом, що підтверджує право власності на нього. Таким чином, [PERSON] фактично набув право власності на нерухоме майно, а саме: на домоволодіння розташоване за адресою [ADDRESS] відповідно до закону, що діяв на час придбання даного майна, однак у зв'язку зі змінами в законодавстві за життя не зареєстрував своє право власності в БТІ відповідно до закону, що діяв на час прийняття його спадщини дружиною [PERSON], у зв'язку з чим і виник спір. Судом встановлено, що в зв"язку з тим, що правовстановлюючий документ на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований у [ADDRESS] відсутній, позивачка [PERSON] не має можливості оформити право на вказане спадкове майно у нотаріальному порядку Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочииів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття нрава власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належати спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Враховуючи, що спадщина може бути визнана відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини в порядку, передбаченому ст. 1277 Цивільного кодексу України, а спадщина може перейти у власність територіальної громади, належним відповідачем по даній справі є Андріївська сільська рада Хорольського району Полтавської області, на території якої знаходиться вказане спадкове майно. На підставі наведеного,

Outcome: approved