Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що між нею та відповідачем 07 листопада 2014 року зареєстрований шлюб, Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 970. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою, спору про місце її проживання між сторонами не має. Шлюбні відносини припинили, так як в сім'ї не було взаємопорозуміння по вирішенню сімейних проблем, постійно виникали сварки. На теперішній час сумісного господарства не ведуть, збереження сім'ї не можливе. Ухвалою суду від 28.12.2018 по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 20.02.2019. 20.02.2019 по справі проведено підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду на 24.04.2019. Позивачка до суду не з'явилася, надала письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, свої вимоги підтримала, просила розірвати шлюб. Відповідач, до суду не з'явився, звернувся з письмовою заявою про розгулу справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Згідно ст.158 ЦПК України особа яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 листопада 2014 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 970, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, яка міститься в матеріалах справи. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Згідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дитини. Враховуючи те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти позову, не аргументує можливості збереження сім`ї, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" розірвання шлюбу, здійснене судом після набрання чинності цим Законом, не підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану. У таких випадках, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (частина третя статті 115 Сімейного кодексу України). Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Позивачка у зв'язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище з "[PERSON]" на "[PERSON]". З матеріалів справи вбачається, що позивачка просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - «[PERSON]». З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність після розірвання шлюбу залишення позивачці прізвища "[PERSON]". На підставі наведеного, повно та всебічно з'ясовувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін у справі, суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки між [PERSON] та [PERSON] відсутнє взаєморозуміння, тривалий час не підтримують подружніх стосунків, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Згідно ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved