Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 26.12.2003 року був укладений шлюб між ним та відповідачем [PERSON], 26.06.2013 року їх шлюб був розірваний. За час шлюбу ними був придбаний легковий автомобіль марки ВАЗ 21112, 2005 року випуску, тип кузова: універсал-в, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований ВРЕВ-6 УДАІ в місті Києві, колір сірий, який був оформлений на відповідача, і який є їх спільним майном, набутим в період шлюбу. В телефонній розмові 28.02.2014 року він запропонував відповідачці добровільно поділити спільне майно - вказаний автомобіль, виділивши йому автомобіль, а їй грошову компенсацію вартості половини автомобіля. Однак, відповідачка відмовилася від цього з посиланням на те, що в січні 2011 року автомобіль було продано. Дане було для нього несподіванкою. Як стало йому відомо автомобіль був проданий відповідачкою третій особі в 2010 році шляхом видачі на третю особу генеральної довіреності, яка передбачала право зняття з обліку в органах УДАІ та продажу. Даний спільний автомобіль було продано за 4 000 доларів США. В судовому засіданні представник [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив їх позов задовольнити та стягнути з [PERSON] грошові кошти в розмірі 23 520 грн. за проданий спільно нажитий в шлюбі автомобіль. Пояснив, що відповідач не передавала позивачу кошти за автомобіль, про що зазначала сторона відповідача в судовому засіданні та про що говорили свідки. Крім того, просив врахувати, що покази свідків є суперечливі. Стосовно зустрічного позову зазначив, що він є недоведеним, не підлягає задоволенню. Просив врахувати рішення суду, яким відмовлено [PERSON] в задоволенні позову про визнання права власності на частину спірної квартири, що свідчить про відсутність у неї права на стягнення коштів по сплаченому кредиту. Зазначив, що ціни на майно, яке [PERSON] просить визнати спільним, придбаним в період шлюбу, зазначені приблизні. Ремонтні роботи в квартирі проводилися давно і квартирою користувалися всі. [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом, посилаючись на те, що між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб 26.12.2003 року, а за день до цього, 25.12.2003 року [PERSON] уклав з АКІБ "УкрСиббанк" кредитний договір №15-1ВR/12-2003К для придбання житла та Договір поруки №15-1ВR/12-2003К, поручителем в якому за [PERSON] (чоловіка) виступила вона ([PERSON]). В цей же день було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 25.12.2003 року, що зареєстрований за №8045. 12.03.2004 року було укладено договір іпотеки №15-1ВR/12-2003К. Дані договори були укладені ними з метою залучення коштів на оплату придбаного житла. На даний час вся сума кредитних коштів банку ними була повернута, станом на 2005 рік заборгованість повністю погашена. Таким чином, нерухомість, що була придбана за кредитні кошти, була придбана ними для користування їх сім'єю. Недивлячись на те, що укладення договору купівлі-продажу спірної квартири і кредитного договору відбувалося за один день до укладення ними шлюбу, виплата кредитних заборгованостей здійснювалася ними в період шлюбу за спільні кошти подружжя. В кредит було взято 15 000 доларів США, і даний кредит був повністю погашений в листопаді 2005 року, з урахуванням і процентів - 1 343 долари США, що свідчить про те, що половина сплаченої суми - 8 171 долар США є її коштами, які і просить стягнути з [PERSON] Крім цього, в період шлюбу вони придбали майно, яке знаходиться в указаній квартирі (пральну машину, пилосос, холодильник двокамерний, телевізор, мікрохвильову піч, кондиціонер, стіл комп'ютерний, диван, комод, шафу вбудовану в коридор, стіл кухонний з табуретками, люстру, шафу вбудовану, ліжко двоспальне), всього на загальну, приблизну суму 36 351 грн. Зазначене майно, на яке вона має право на половину, просила залишити [PERSON], а з нього стягнути на її користь ? частину вартості даного майна - 9 087,75 грн., враховуючи знос з часу придбання майна. В квартирі, яка залишилася власністю [PERSON], за час перебування в шлюбі ними був зроблений ремонт на суму 18 290 грн. 25 коп., що підтверджено договором на проведення ремонтних робіт від 15.12.2007 року. На половину вказаної суми вона має право, а враховуючи знос з часу проведення ремонтних робіт, просить стягнути з [PERSON] ? частину вказаної суми, тобто - 4 572 грн. 57 коп. Стосовно автомобіля, який було придбано в шлюбі, і за який [PERSON] просить стягнути з неї 23 520 грн. (еквівалент 2 000 доларів США), пояснили наступне. Вказаний автомобіль був проданий, за що вона отримала 4 000 доларів США, з яких половину - 2 000 доларів США вона віддала [PERSON], при передачі грошей були присутні свідки. Тобто, [PERSON] своїм позовом просить вдруге поділити це майно. Зазначила, що вона видала доручення третій особі, за яким було здійснено продаж автомобіля, з тих причин, що на той час вони з [PERSON] жили окремо і окремо вели господарство, їх спільна малолітня дитина є інвалідом, потребувала і потребує постійного медичного нагляду і лікування, відповідно до діагнозу. В період 2008-2010 років з [PERSON] була усна домовленість, що він буде сплачувати вартість лікування доньки, але цього не робив. Це зумовило необхідність продати автомобіль. [PERSON] знав про продаж автомобіля, приймав в цьому активну участь. З 2008 року [PERSON] перешкоджає проживати в квартирі їй та дитині, аліменти на утримання дитини не сплачує. Вислухавши пояснення представника [PERSON], [PERSON] та її представника, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не знайшли свого підтвердження в суді та не підлягають задоволенню, зустрічні позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково. В суді встановлено, що 26.12.2003 року був укладений шлюб між сторонами [PERSON] та [PERSON], який 26.06.2013 року рішенням Дніпровського районного суду міста Києва був розірваний. Сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Статтями 69, 70 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна чоловіка та дружини є рівними, якщо інше не визначене домовленістю між ними або шлюбним договором. По даній справі в суді встановлено та підтверджено сторонами та наданими документами, що в період шлюбу (в 2005 році) сторонами було придбано легковий автомобіль марки ВАЗ 21112, 2005 року випуску, тип кузова: універсал-в, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований ВРЕВ-6 УДАІ в місті Києві, колір сірий, який був оформлений на [PERSON] Згідно до відповіді на запит суду з УДАІ від 30.05.2014 року вказаний автомобіль був зареєстрований за [PERSON], а 18.01.2011 року був знятий з обліку в Центрі ДАІ №6 м.Києва на підставі генерального доручення, 19.01.2011 року був зареєстрований за громадянином [PERSON] в Центрі ДАІ м.Чернігів. Тобто, даний автомобіль був відчужений в період перебування сторін в шлюбі. Крім того, [PERSON] в суді пояснила, що за проданий нею автомобіль [PERSON] вона передала половину отриманих коштів - 2 000 доларів США, розписок не писали, були ще в шлюбі. Представник [PERSON] в суді даний факт заперечував, але дані заперечення судом не приймаються до уваги з викладених вище підстав. Враховуючи те, що на час відчуження автомобіля сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, та враховуючи вимоги ст.65 СК України, пояснення [PERSON], свідків, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про поділ автомобіля, шляхом стягнення з [PERSON] грошової компенсації, не підлягають задоволенню. Стосовно позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] ? частини вартості майна (з урахуванням зносу) в сумі 9 087 грн. 75 коп., придбаного ними в період шлюбу, яке знаходиться в квартирі, де проживає [PERSON], суд приходить до того, що дана вимога не підлягає задоволенню. В суді не було доведено того, що дане майно було придбане сторонами в період шлюбу, відсутня його вартість, зазначені [PERSON] ціни майна - є приблизними, як і визначені нею суми зносу. Стосовно позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] ? частини вартості ремонтних робіт (з урахуванням зносу) в сумі 4 572 грн. 57 коп., проведених в квартирі [ADDRESS], суд приходить до того, що дана вимога знайшла своє підтвердження в суді та підлягає задоволенню. Доказом того, що в указаній квартирі були проведені ремонтні роботи, є договір про проведення ремонтних робіт від 15.12.2007 року на загальну суму 18 290 грн. 25 коп. та акт виконаних робіт від 26.12.2007 року. При цьому враховується і те, що квартира, в якій проводився ремонт, є власністю [PERSON], що встановлено рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 08.04.2014 року. Дане свідчить про те, що частиною коштів, що належала одному з подружжя - [PERSON], внесених в оплату за ремонтні роботи, було поліпшено стан квартири, яка є власністю [PERSON] Стосовно квартири [ADDRESS] в суді встановлено наступне. 25.12.2003 року між [PERSON] та АКІБ "УкрСиббанк" був укладений кредитний договір для придбання житла та договір поруки, по якому поручителем виступала [PERSON] (на час укладення "[PERSON]"), і в цей же день був укладений договір купівлі-продажу вказаної квартири, покупцем був [PERSON] Після цих подій, оформлень вказаних документів, на наступний день - 26.12.2003 року між сторонами був укладений та зареєстрований шлюб. Кредитні кошти були направлені саме на придбання спірної квартири, а виплата кредиту здійснювалася подружжям за час перебування їх в шлюбі, повна виплата була здійснена в 2005 році, що підтверджено наданими квитанціями. Загальна сума, що була сплачена банку, становить 16 343 долари США, з яких кредит - 15 000 доларів США, проценти - 1 343 долари США. Половина цієї суми становить 8 171 долар США, що є еквівалентом 105 814 грн. 45 коп. Укладення кредитного договору для сплати за спірну квартиру, не дивлячись на те, що власником є [PERSON], було в інтересах сім'ї, підтвердженням чого, є те, що поручителем виступала [PERSON], оплата всього кредиту та відсотків здійснювалися за кошти подружжя. Дане свідчить про те, що квартира, яка належить [PERSON], придбана за половину коштів, які при поділі майна подружжя є власністю [PERSON] Дане майно - квартира, придбане до реєстрації шлюбу сторін, але повернення коштів, що пішли на оплату за квартиру, було здійснено сторонами в період шлюбу. Таким чином, позовна вимога про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 105 814 грн. 45 коп. є такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial