Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Розтоківської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову зазначено, що після смерті [INFO] його батька [PERSON], залишився як спадкове майно, житловий будинок [ADDRESS], який належав йому на праві приватної (особистої) власності. При житті батьком [PERSON] 25 березня 1988 року було складено заповіт, яким належний йому будинок з надвірними спорудами, все майно, що знаходиться в [ADDRESS] заповів йому, та його брату [PERSON]. На сьогодні брат [PERSON] відмовився від прийняття спадщини в його користь. У зв'язку з чим його частка в спадковому майні спадкується за законом, спадкоємцем якого є його мати [PERSON], яка так само відмовилася від прийняття спадщини в його користь. Таким чином він являється єдиним спадкоємцем майна [PERSON]. Після смерті батька він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, оскільки будучи неповнолітнім залишився проживати у спадковому будинку, і на нинішній день його обслуговує та утримує, тому вважає, що прийняв спадщину після смерті останнього. Для отримання спадкових документів він у вересні 2014 року звернувся до Рахівської державної нотаріальної контори про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак державним нотаріусом в цьому було відмовлено, через те, що відсутня реєстрація спадкового будинку за спадкодавцем, тобто встановлено відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Майнових спорів з приводу заявлених ним вимог про спадкування зазначеного житлового будинку не існує, що стверджено Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. На підставі наведеного просив визнати за ним, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], право власності на житловий будинок [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позові. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - Розтоківської сільської ради в судове засідання не з'явився. Сільський голова Костан М.В. надав заяву, якою просить справу розглядати без участі представників ради. Задоволення позовних вимог не заперечують. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області в судове засідання не з'явився. Начальник служби Делятинчук А.І. надав заяву про розгляд справи без їхнього представника, просять позов розглянути на розсуд суду. Треті особи без самостійних вимог, [PERSON] та [PERSON], будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Згідно ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Встановлено, що позивач [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Після смерті [PERSON], залишилося спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS], і відносно якого останній розпорядився шляхом складення заповіту 25 березня 1988 року. Згідно даного заповіту [PERSON] належний йому житловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS], заповів синам [PERSON] та [PERSON]. Згідно нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 1 жовтня 2014 року, останній, будучи спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], відмовився від прийняття спадщини в користь позивача [PERSON]. Також відмовилася від прийняття спадщини [PERSON], згідно нотаріально посвідченої заяви від 1 жовтня 2014 року, дружина нині померлого [PERSON]. Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в його користь. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об'єкт самочинного будівництва. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд [ADDRESS], виданої КП "БТІ" Рахівської районної ради спірний будинок побудований у 1978 році. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно довідки виконавчого комітету Розтоківської сільської ради Рахівського району Закарпатської області № 1963 від 1 жовтня 2014 року, житловий будинок [ADDRESS] дійсно, згідно по господарської книги №09 належав [PERSON], а отже його не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ст. 549 ЦК УРСР, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець вступив в управління та володіння спадковим майном і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви. Судом встановлено, що позивач фактично прийняв спадщину, вступивши у фактичне управління та володіння будинком, шляхом проживання в ньому та його обслуговування, що стверджено довідкою Розтоківської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №1964 від 01.10.2014 року. Таким чином, враховуючи, що позивач по справі належить до спадкоємців за заповітом, спадщину прийняв, майнового спору з приводу спадкування не існує, оскільки інші спадкоємці відмовилися від спадщини, про що ними складені належні заяви, посвідчені нотаріально, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання відшкодування судових витрат позивачем не ставилось.

Outcome: approved