Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

23.01.2015 року Публічне Акціонерне Товариство Комерційний банк «Приват Банк» (далі Банк) в особі представника Заливчого Я.В. звернулось до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Березанського районного управління юстиції, Корабельного відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, [PERSON], ПАТ «Лакталіс-Миколаїв», Пат «КБ «Надра», ПАТ «Райффайзен Банк «Аваль» про скасування арешту нерухомого майна. В обґрунтування вимог зазначали, що 20.04.2007 р. між Банком та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого позивач надав позичальнику 16350.00 доларів США кредиту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 процентів на рік на суму залишку заборгованості за кредитом ї кінцевим терміном повернення 19.04.2017 року. В забезпечення виконання зобов'язань по кредиту, згідно договору іпотеки від 20.04.2007 року відповідачка передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, яка розташована за адресою : [ADDRESS]. Дане майно належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. В той же час на вищевказане іпотечне майно накладено арешт органами ДВС, а саме: Відділом ДВС Березанського РУЮ Миколаївської області на підставі постанови відкриття виконавчого провадження з накладенням штрафу на майно боржника від 16.02.2010 року що відкрито за заявою стягувача ПАТ "Райффайзен Банк "Аваль"; постановою відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника від 24.09.2010 року; постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.11.2011 року ВП 30106654, що відкрито за заявою стягувача ПАТ " Лакталіс-Миколаїв"; постановою про арешт від 16.10.2012 року . Державним виконавцем Корабельного ВДВС Миколаївського міського управління юстиції на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12.12.2011 року ВП 11999470, що відкрито за заявою стягувача ПАТ "Комерційний банк "Надра". Викладене в позові також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.10.2014 року № 74513324 (а.с.25-32 ) Посилаючись на те, що на даний час Банк не може скористатись своїм правом іпотекодержателя та звернути стягнення на предмет іпотеки, позивач просив зняти арешти з квартири по [ADDRESS], що належить [PERSON], який було накладено відділом ДВС Березанського РУЮ Миколаївської області. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача ДВС Березанського РУЮ Миколаївської області в судове засідання не з"явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи в його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але до початку розгляду справи надала до суду заперечення проти позовної заяви про скасування арешту нерухомого майна, в якому просила відмовити позивачу у задоволенні вимог у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 20.04.2007 р. між Банком та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого позивач надав позичальнику 16350.00 доларів США кредиту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 процентів на рік на суму залишку заборгованості за кредитом ї кінцевим терміном повернення 19.04.2017 року. В забезпечення виконання зобов'язань по кредиту, згідно договору іпотеки від 20.04.2007 року [PERSON] передала в іпотеку ПАТ КБ «Приват Банк» квартиру по [ADDRESS]. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.12.2012 р. з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором укладеним 20.04.2007 року було звернуто стягнення на нерухоме майно відповідно до вищезазначеного договору від 20.04.2007 року посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, а саме: квартиру [ADDRESS] з встановленням її початкової ціни, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ Приват Банк". Також з матеріалів справи вбачається, що в той же час на вищевказане іпотечне майно накладено арешт органами ДВС, а саме: Відділом ДВС Березанського РУЮ Миколаївської області на підставі постанови відкриття виконавчого провадження з накладенням штрафу на майно боржника від 16.02.2010 року що відкрито за заявою стягувача ПАТ "Райффайзен Банк "Аваль"(а.с.33-34); постановою відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника від 24.09.2010 року (а.с.35); постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.11.2011 року ВП 30106654, що відкрито за заявою стягувача ПАТ " Лакталіс-Миколаїв" (а.с.36; постановою про арешт від 16.10.2012 року (а.с.64). Державним виконавцем Корабельного ВДВС Миколаївського міського управління юстиції на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12.12.2011 року ВП 11999470, що відкрито за заявою стягувача ПАТ "Комерційний банк "Надра" (37). Викладене в позові також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.10.2014 року № 74513324 (а.с. 25-32). Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою є вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами. Згідно зі статтею 3 Закону України «Про іпотеку» взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами. Згідно ч.7 ст.3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Статтею 12 Закону України «Про іпотеку» передбачено - у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», раніше зареєстроване обтяження має вищий пріоритет для задоволення вимог за рахунок реалізації предмета обтяження перед іншими кредиторами з нижчим пріоритетом. У відповідності до ст. 23 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна - арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Зі змісту постанови ВСУ від 15.02.2012року по цивільній справі №6-94цс11 (інформаційний лист ВССУ від 15 травня 2012р. №648\\0\\4-12), вбачається, що наявність іпотеки на майно і заборони його відчуження, усуває можливість отримати задоволення за рахунок звернення стягнення на це майно стягувачу, який не є його заставодержателем. Виконавча служба накладенням арешту на нерухоме майно [PERSON], що перебуває у іпотеці, порушує права позивача, оскільки арешт майна не дозволяє ПАТ КБ «Приват Банк» використати засоби захисту своїх прав, передбачених Законом України «Про іпотеку». Суд вважає, що арешт, накладений державним виконавцем зокрема на іпотечне майно [PERSON], порушує права іпотекодержателя ПАТ КБ «Приват Банк», оскльки він, як іпотекодержатель має приоритет на задоволення своїх вимог перед іншими кредиторами, а тому позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч.2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, встановлено обов'язок державного виконавця направити копію постанови про зняття арешту з майна боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Також, згідно ст.88 ЦПК з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 1218 грн. понесені позивачем (на сплату судового збору) пропорційно кылькості задоволених вимог (п'ять з п'яти) та кількості відповідачів за кожною вимогою.

Outcome: approved