Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

ПАТ «Криворіжгаз» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , який було уточнено , вказавши, що позивач згідно з Законом України «Про нафту та газ», Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 р. № 2246, постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 р. № 2246, постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.1996 р. № 619 «Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» із змінами та доповненнями, постанови Національної комісії регулювання енергетики № 938 від 05.07.2006 р. «Про затвердження Типового договору про надання послуг з газопостачання» та договору надання населенню послуг з газопостачання, позивач зобовязаний постачати, як газозбутова організація, природний газ населенню, а відповідач сплачувати його вартість. 27.03.2012 року позивач звернувся до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за спожитий природній газ. На момент подачі заяви про видачу судового наказу договір про реструктуризацію існуючого боргу не укладено. 11.04.2014 року судовий наказ № 411/3485/12 від 30.03.2012 року скасовано. 22.03.2014 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання № 7095863, згідно п. 25 якого величина заборгованості на 01.03.2014 року становить 6582,23 грв. В порушення вимог Правил надання населенню послуг з газопостачання відповідач в продовж 2007 р.-2009 р. не звертався до позивача для звіряння фактично використаних у попередньому році обсягів природного газу . Станом на 01 08 2006 р. за адресою відповідача була переплата за спожитий природний газ у розмірі 240,39 грв. В період з 01 08 2006 року по 31 03 2015 р. було поставлено природний газ на загальну суму 41015,50 грв. Відповідач за даний період сплатив 33296,26 грв. Станом на 31 03 2015 року борг за спожитий природний газ складає 7478,85 грв. Вказану суму, а також 5529,91 грв. інфляційних витрат, 1309,55 грв. 3% річних та судові витрати позивач просить стягнути з [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала з підстав, зазначених у позові. Та надала заяву про закінчення розгляду справи у її відсутність, позов підтримує. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали , просили у задоволенні відмовити, застосувати строк позовної давності . Та надали заяву про закінчення розгляду справи у відсутність відповідача . У відповідності до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу 21 листопада 2016 року не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги ПАТ «Криворіжгаз» такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа\~\~має\~\~право в порядку,\~\~встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно\~ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до\~ст. 57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований та є власником будинку № 131-А по вул. Вернадського в м. Кривому Розі (л.с. 3 - довідка ). 22 березня 2014 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання № 7095863, згідно п. 26 якого величина заборгованості на 01.03.2014 року становить 6582,23 грв. (л.с. 6 - договір). Умовами укладеного договору, а саме п 1 передбачено, що виконавець зобов'язується\~\~безперервно надавати споживачеві, членам його сім'ї та іншим особам, зареєстрованим у квартирі, приватному будинку, послуги з постачання природного або скріпленого газу від групових резервуарних установок для побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення житлових приміщень, з гарантованим рівнем надійності, безпеки, якості та величиною тиску, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані\~\~послуги за встановленими тарифами (цінами) у строки і на умовах, передбачених договором. Порядок оплати за спожитий природний газ міститься в п. п. 16-19 договору, де зазначено, що розрахунковим періодом є місяць, У разі застосування системи помісячної оплати послуг платежі вносяться не пізніше 01 числа місяця, що настає за розрахунковим. Послуги оплачуються в безготівковій формі . Відповідач [PERSON] не в повному обсязі оплачував послуги за спожитий природний газ. Станом на 01 08 2006 р. за адресою відповідача була переплата за спожитий природний газ у розмірі 240,39 грв. В період з 01 08 2006 року по 31 03 2015 р. було поставлено природний газ на загальну суму 41015,50 грв. Відповідач за даний період сплатив 33296,26 грв. Станом на 31 03 2015 року борг за спожитий природний газ складає 7478,85 грв. , 5529,91 грв. інфляційні витрати, 1309,55 грв. 3% річних (л.с. 73-76 - розрахунок). Згідно з ч.1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частина 1\~ст. 627 ЦК України\~закріплює, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з\~\~урахуванням\~\~вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов'язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1ст. 526 ЦК Українизобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зіст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Закріплена в пункті 10 частини третьої\~статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій\~статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Згідно ч. 3 ст. 118 ЦК України, позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. А стаття 257 ЦК України зазначає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011р. №14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" - наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення. Таким чином, строк позовної давності переривався подією - зверненням ПАТ " Криворіжгаз " із заявою про видачу судового наказу та видачею судового наказу від 30 03 2012 року. Відповідно до ст. 267 ч. 3 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 квітня 2014 року судовий наказ від 30 березня 2012 року, що виданий за заявою ПАТ «Криворіжгаз» про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 7010,43 грв. та судового збору у розмірі 107,30 грв. скасований (л.с.8 ухвала). \~ Суд вважає, що розмір заборгованості повинен визначатися в межах передбаченого ст.257 ЦК України 3х річного строку, оскільки відповідач заявив клопотання про застосування такого строку . Тому заборгованість , з урахуванням попереднього звернення до суду з заявою про видачу судового наказу ( судовий наказ був виданий 30 03 2012 року та скасований 11 04 2014 року ) , повинна бути визначена за період з 01 04 2009 року по 31 03 2015 року . Відповідно до наданого за ухвалою суду від 16 11 2015 року розрахунку заборгованості за період з 01 04 2009 року по 01 11 2015 року заборгованість за спожитий природний газ становить 805, 19 грв. Однак, оскільки позовні вимоги заявлені за період до 31 03 2015 року , то за розрахунком заборгованості наданої за ухвалою суду заборгованість на 31 03 2015 року складає : - борг 528,64 грв, 3,27 грв. інфляційні витрати, 0,08 грв. 3% річних. Під час розгляду справи в суді відповідач надав квитанції про оплату від 20 11 2015 року, 04 02 2016 року на суми 540,00 грв, 265,00 грв. , що значно перевищує залишок боргу на вищезазначену дату . Таким чином , суд вважає, що позов в частині стягнення боргу, інфляційних та 3% річних задоволенню не підлягають. Оскільки заборгованість за спожитий природний газ була погашена вже при розгляді справи підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243 грв. 60 коп., у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі вище викладеного,

Outcome: partial