Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей мотивуючи свою вимогу тим, що 24.04.2004 року вони зареєстрували шлюб у Любельській сільській раді Жовківського району Львівської області, актовий запис № 04. За час подружнього життя у них народилося пятеро дітей: - дочка - [PERSON], [INFO]; - син - [PERSON], [INFO]; - син - [PERSON], [INFO]; - син - [PERSON], [INFO]; - дочка - [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачкою та перебувають виключно на її утриманні. Батьком дітей являється відповідач, що стверджується свідоцтвами про їхнє народження. Відповідач проживає окремо, допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає, хоча має змогу таку надавати. У зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від свого батьківського обов'язку, щодо утримання неповнолітніх дітей, вона змушена звернутися за судовим захистом. Просить стягувати з відповідача в її користь на утримання дітей аліменти, щомісячно в розмірі по 400 гривень на кожну дитину до досягнення ними повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач в судове засідання не прибула надавши до суду письмову заяву в якій просить слухати справу у її відсутності. Позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримала повністю. Відповідач на неодноразові виклики в судове засідання не прибув та не повідомив суду про причини своєї неявки, не заперечив проти позову і з приводу мотивів його заявлення, а тому суд приходить до висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). А тому судом вирішено проводити заочний розгляд справи проводити за відсутності відповідача по справі. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, які належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст.197 ч.2 ЦПК України не здійснюється. Оглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази в їхній сукупності, суд вважає, що позов необхідно задоволити частково з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який уклали 24.04.2004 року у Любельській сільській раді Жовківського району, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] долученого позивачем до матеріалів справи. З свідоцтв про народження дітей серій [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], вбачається, що: - [PERSON], [INFO]; - [PERSON], [INFO]; - [PERSON], [INFO]; - [PERSON], [INFO]; - [PERSON], [INFO] і їхніми батьками є [PERSON] - батько та [PERSON] -мати. Неповнолітні діти проживають разом із матір"ю [PERSON] в с. Любеля, Жовківського району Львівської області та знаходяться на її утриманні. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Так, позивач просить стягувати з відповідача в її користь на утримання неповнолітніх дітей аліменти в розмірі по 400,00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Проте у позовній заяві позивачка зазначає, що відповідач не працює, тобто має нерегулярний мінливий дохід, а тому вважає, що він може сплачувати аліменти у зазначеній нею сумі. Суд вважає, що стягнення з останнього аліментів в розмірі по 400 грн. щомісячно на кожну дитину, що в сукупності на пятеро дітей становить 2 000,00 грн. щомісячно, буде значно погіршувати відповідача матеріальне становище. Так, позивач просить постановити рішення про стягнення аліментів з відповідача у визначеній твердій грошовій сумі, однак не доводить наявність отримання відповідачем мінливих доходів, або одержання їх в натурі в розмірах достатніх для щомісячної сплати ним аліментів в певній визначеній нею сумі. Позивач не надала суду доказів щодо можливості відповідача надавати утримання неповнолітнім дітям у визначеному нею розмірі. Враховуючи обов"язок батьків утримувати своїх неповнолітній дітей, а також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України та ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" і роз"яснення, що містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків його заробітної плати /доходів/, а також з врахуванням на час винесення рішення по справі розміру мінімальної заробітної плати /1218 гривень/, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. З врахуванням зазначених вище правових норм, обґрунтованою буде сума до стягнення з відповідача, що відповідатиме по 121,80 грн. щомісячно на кожну дитину до зміни матеріального становища сторін. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Крім того, висновки суду про те, що відповідач [PERSON] є працездатною особою молодого віку ґрунтуються на матеріалах справи, що свідчить про можливість виконання відповідачем обов"язків по утриманню неповнолітніх дітей, що передбачено чинним законодавством.

Outcome: approved