Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON], яка є рідною матір'ю позивачів. Останнє місце реєстрації і проживання: Кіровоградська область, Вільшанський район, с.Куца-Балка (до перейменування - с. Котовське). Після смерті [PERSON] Вільшанською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №196. Після смерті спадкодавця позивачі, які є рідною дочкою та сином спадкодавця, у встановлений законом порядок та строки прийняли спадщину, яка зокрема складається з 2/6 частки земельної ділянки [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 12,45 га, розташованої на території Куцобалківської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого Вільшанською райдержадміністрацією Кіровоградської області 08.07.2002 року. Крім позивачів спадщину після смерті спадкодавця також прийняли її діти, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.08.2004 року, виданого державним нотаріусом Вільшанської державної нотаріальної контори, зареєстрованого за №1047, спадкоємцями майна спадкодавця є [PERSON], [PERSON], [PERSON]. в рівних частках кожний. Спадкове майно на яке видане це свідоцтво складається, зокрема, з права власності на частину земельної ділянки [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 12,45 га, розташованої на території Куцобалківської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, яка належала спадкодавцю. Разом з тим, у вказаному свідоцтві нотаріусом зазначено, що на частину зазначеного спадкового майна, свідоцтво про право на спадщину на ім'я [PERSON], [PERSON] и [PERSON] в рівних частках кожному ще не видано. Позивачі звернулися до приватного нотаріуса Вільшанського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що залишилась після смерті спадкодавця, а саме на 2/6 частки земельної ділянки, що належала спадкодавцю на підставі вищезазначеного державного акта на право приватної власності на землю. 04.01.2019 року приватним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яку мотивовано тим, що хоч спадкоємцями і подано документ, що посвідчує право власності спадкодавця Держгеокадастру у Кіровоградській області, в Державному земельному кадастрі відомості на спадкову земельну ділянку відсутні. Крім того, за даними Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №151957471, №151957698 від 04.01.2019 року, право власності на земельну ділянку за кадастровим номером [NUMBER] зареєстровано за іншою особою, а саме за громадянином [PERSON], з зазначенням площі земельної ділянки 0,3974 га.. У зв'язку з наведеним, просить визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частку земельної ділянки [NUMBER] та визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частку земельної ділянки [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 12,45 га., що на підставі державного акту на право приватної власності на землю належала їх матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 11.03.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час, та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник позивачів в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій, просить проводити судовий розгляд у справі за відсутності позивачів та їх представника. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить, розгляд справи проводити без його участі, вимоги позовної заяви визнає у повному обсязі. Наслідки подання заяви розуміє та бажає їх настання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить, розгляд справи проводити без його участі, вимоги позовної заяви визнає у повному обсязі. Наслідки подання заяви розуміє та бажає їх настання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить, розгляд справи проводити без його участі, вимоги позовної заяви визнає у повному обсязі. Наслідки подання заяви розуміє та бажає їх настання. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій просить, розгляд справи проводити без її участі, вимоги позовної заяви визнає у повному обсязі. Наслідки подання заяви розуміє та бажає їх настання. Розгляд справи здійснюється на підставі ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В порядку спрощеного позовного провадження вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У відповідності зі ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України вказує на те, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права (частина 2 статті 16 ЦК України). Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до п.1 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування": спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року №3425-ХП "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року № 2709-ІУ "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 525 ЦК Української РСР 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, [PERSON], яка померла [INFO], а тому до правовідносин необхідно застосовувати чинне на час відкриття спадщини законодавство - Цивільний Кодекс УРСР 1963 року. Статтею 86 ЦК Української РСР 1963 року було встановлено, що відносини власності регулюються Законом України "Про власність", цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Частина друга статті 12 Закону України "Про власність", який діяв на час смерті спадкодавця, передбачала, що громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. За нормами ч.1 ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч.1 ст. 529 ЦК Української РСР 1963 року). Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно вимог ст. 549 ЦК Української РСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 22 серпня 1983 року, місце реєстрації Мельниця-Подільська селищна рада Борщівського району Тернопільської області, [PERSON], [INFO], народилася в смт. Мельниця-Подільська Борщівського району Тернопільської області. У вказаному свідоцтві про народження батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). У відповідності до копії свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 19 травня 2015 року виконавчим комітетом Шахворостівської сільської ради Коростишівського району Житомирської області, [PERSON] 19.05.2015 року уклала шлюб із [PERSON]. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: дружини «[PERSON]» (а.с.54). Згідно із копією свідоцтва про народження [NUMBER], повторно виданого 20 лютого 2003 року, відділом реєстрації актів громадянського стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, [PERSON], [INFO], народився в смт. Мельниця-Подільська Борщівського району Тернопільської області. У вказаному свідоцтві про народження батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). У відповідності до копії свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого Котовською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області 19.03.2003 року, [PERSON] померла [INFO] в с. Котовське Вільшанського району Кіровоградської області (а.с.10). Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого Вільшанською районною державною адміністрацією 08 липня 2002 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 12,45 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], розташована на території Котовської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області (а.с.15). Згідно із копією спадкової справи №196/2003 заведеної Вільшанською державною нотаріальною конторою Кіровоградської області, після смерті [PERSON], яка померла [INFO], заяви про прийняття спадщини від 24.10.2003 року подали донька померлої - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], за згодою свого піклувальника [PERSON], які є спадкоємцями за законом. Інші спадкоємці діти померлої: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] мешканці с. Котовське. Пережившого чоловіка у померлої немає (а.с. 79, 80, 69-135). У відповідності до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.08.2004 року, виданого державним нотаріусом Вільшанської державної нотаріальної контори, зареєстрованого за №1047, спадкоємцями майна гр. [PERSON], яка померла [INFO] року, є [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожний. Спадкове майно на яке видане це свідоцтво складається, зокрема, з права власності на Ѕ частину земельної ділянки [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 12,45 га, розташованої на території Котовської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого Вільшанською райдержадміністрацією Кіровоградської області 08.07.2002 року на підставі розпорядження від 13.05.2002 №120-р та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на землю. На Ѕ частину зазначеного спадкового майна, свідоцтво про право на спадщину на ім'я [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному ще не видано (а.с. 94). Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Вільшанського районного нотаріального округу Кіровоградської області Науменко Ф.С. від 04.01.2019 року, [PERSON] і [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/6 частки земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 12,45 га. розташованої на території Куцобалківської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, оскільки за інформацією, наданою відділом у Вільшанському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 02.01.2019 року № ПВ-3500018142019, в Державному земельному кадастрі відомості на спадкову земельну ділянку відсутні. Крім того, за даними Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 151957471, №151957698 від 04.01.2019 року, право власності на земельну ділянку за кадастровим номером [NUMBER] зареєстровано за іншою особою, а саме за гр. [PERSON], з зазначенням площі земельної ділянки 0,3974 га. (а.с.14). У відповідності до інформації відділу Держгеокадастру у Вільшанському районі Кіровоградської області Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області №29-11-0.19-12/107-19 від 21.01.2019 року, земельну ділянку загальною площею 12,45 га., з кадастровим номером [NUMBER], був виданий Державний акт прав право власності на землю [NUMBER] на ім'я [PERSON] та поділено на частки спадкоємцями під час прийняття спадщини. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом №1047 від 27.08.2004 року було проведено поділ даної земельної ділянки між спадкоємцями, а саме: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному. На Ѕ зазначеного спадкового майна свідоцтво про право на спадщину на ім'я [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному не видавалося. 1/6 земельної ділянки з визначеним кадастровим номером [NUMBER] успадковано на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №1047 від 27.08.2004 року [PERSON]. В 2004 році за зверненням [PERSON] складено технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на земельну ділянку площею 2,15 га. та присвоєно кадастровий номер [NUMBER]. 1/6 земельної ділянки з визначеним кадастровим номером [NUMBER] успадковано на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №1047 від 27.08.2004 року [PERSON]. В 2004 році за зверненням [PERSON] складено технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на земельну ділянку площею 2,20 га. та присвоєно кадастровий номер [NUMBER]. 1/6 земельної ділянки з визначеним кадастровим номером [NUMBER] успадковано на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №1047 від 27.08.2004 року [PERSON]. В 2004 році за зверненням [PERSON] складено технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на земельну ділянку площею 2,01 га. та присвоєно кадастровий номер [NUMBER]. Відомості щодо Ѕ частки земельної ділянки з визначеним кадастровим номером [NUMBER] до Державного земельного кадастру не вносилися. Кадастрові номери, що зазначаються на Державних актах, які видані до 01.01.2004 року вважаються визначеними та не внесеними до Державного земельного кадастру. Оскільки відомості про земельну ділянку з визначеним кадастровим номером [NUMBER] не були внесені до Державного земельного кадастру, то при реєстрації земельної ділянки, площею 0,3974 га., що не має жодного відношення до земельної ділянки спадкодавця, програмним забезпеченням Державного земельного кадастру було присвоєно кадастровий номер [NUMBER] (а.с.17-21). Враховуючи вище наведене, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги позивачів, оскільки спірне майно належало спадкодавцю. Позивачі є спадкоємцями за законом, у встановленому законом порядку прийняли спадщину, і відсутні будь-які докази на спростування законності заявлених позивачами позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved