Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа - Дзержинський РВ в м. Харковi Державної мiграцiйної служби України, в якому просила відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою м. Харків, [ADDRESS], і зняти їх з реєстрації за вказаною адресою; судові витрати покласти на відповідачів порівну. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалась на те, що вона є приватним власником 27/100 ідеальних частин квартири за адресою: м. Харків, [ADDRESS] на праві приватної власності, що підтверджується договором дарування від 16.10.2008 р., право власності зареєстровано 04.11.2008 р. В цій квартирі зареєстровані в якості постійних мешканців відповідачі. Помешкання складається з трьох кімнат, порядок користування помешканням не встановлений ні договором, ні рішенням суду. Позивачка має намір використовувати отримане в дар та належне їй нерухоме майно тільки для свого власного проживання. [PERSON] вказує, що [PERSON] і [PERSON]. уклали з нею договір 03.12.2013 р. про тимчасовий найом однієї кімнати, строк найму визначений самою угодою - з моменту фактичного вселення - включно до 28.02.2014 р. Однак вони взагалі не стали вселятися до приміщення. В зв'язку з чим позивачка не претендує на стягнення з них орендної плати, передбаченої договором. Однак, відповідно до п.2.1. договору, він припинився в зв'язку із закінченням строку оренди Позовачка зазначає, що [PERSON] зареєстрована за даною адресою з 03.06.2006 р., тобто ще до набуття нею права власності на дане майно. [PERSON] вказує, що приймала в дарунок права власності на частину приміщення 16.10.2008 р. без будь-яких проживаючих там осіб, що доводиться складеним актом. Впродовж періоду з 16.10.2008 р. по поточний час [PERSON] не мешкала в приміщенні, до позивачки з питання мешкання не зверталась, станом на момент подання позову не мешкає, її речі в приміщенні відсутні. До попереднього власника, який подарував їй майно, вказує позивачка, [PERSON] також не зверталась. Таким чином, вказує позивачка, відповідачі всупереч існуючому порядку залишилися зареєстрованим за даною адресою. Намагання зняти відповідачів з реєстрації без самих відповідачів не дають результатів. Посилаючись на ч. 3 ст. 825 ЦК України, [PERSON] вказує, що необхідність використовувати житло для проживання самого власника є безумовною підставою для розірвання договору найму. В цьому випадку відповідачі підлягають виселенню на підставі рішення суду без надання іншого житла. Відповідно до ч. 1 ст.71 ЖК України, приміщення зберігається за особою тільки впродовж 6 місяців її відсутності. Отже, зазначає [PERSON], станом на день подання цього позову, відповідачі не мають на зазначене приміщення ніяких майнових прав. Вони не сплачують за користування даним майном. Безпідставне збереження реєстрації за відповідачами позивачка вважає перешкодою їй як власнику майна у користуванні та розпорядженні майном, що призводить зокрема до зайвих виплат за комунальні послуги, які нараховуються на зареєстрованих осіб - відповідачів. Протиправна бездіяльність відповідачів, на думку позивачки, виражається в тому, що без вселення та без проживання відповідачі не знялися з реєстрації, хоча зобов'язані були це зробити самостійно, без зайвого нагадування. Представник позивачки в судовому засiданнi позов пiдтримав, просив задовольнити позовнi вимоги в повному обсязi. Вiдповiдачi в судове засiдання не з'явились, причину неявки суду не повiдомили. Для їх повiдомлення про час i мiсце проведення судового засiдання по данiй справi в газетi «Слобiдський край» вiд 06.12.2014 р. № 146 (22110) було розміщено оголошення. Представник третої особи - Дзержинського РВ в м. Харковi Державної мiграцiйної служби України в Харкiвськiй областi - в судове засiдання не з'явився, до суду подав заяву, в якiй просив розглянути справу без його участi, при розглядi справи покладався на розсуд суду. Заслухавши учасникiв судового засiдання, дослiдивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Вiдповiдно до копiї договору дарування вiд 16.10.2008 р., зареєстрованого в реєстрi за № 4460, [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла в дар належнi [PERSON]. 27/100 частин трикiмнатної комунальної квартири [ADDRESS], житловою площею 48,5 кв.м., загальною площею 74,5 кв.м. В користування [PERSON] перейшло примiщення № 3, житловою площею 13,0 кв.м., з вiдповiдною частиною мiсць загального користування. В указанному договорi зазначено, що вказана частина квартири належить [PERSON]. на пiдставi договору дарування, посвiдченого [PERSON], приватним нотарiусом ХМНО 29.05.2007 р., реєстр № 1798, зареєстрованого в КП «Харкiвське мiське бюро технiчної інвентаризації» - витяг про реєстрацiю права власностi на нерухоме майно вiд 14.06.2007 р., № 14903676, реєстрацiйний номер 8385029, номер запису В-50737. Вiдповiдно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 23586978 вiд 27.06.2014 р. про реєстрацiю права власностi, виданого реєстрацiйною службою Харкiвського мiського управлiння юстицiї Харківської області, власником 27/100 квартири, розташованої за адресою: м. Харкiв, [ADDRESS], є [PERSON] на пiдставi договору дарування № 4460, виданого 16.10.2008 р., посвiдченого приватним нотарiусом ХМНО [PERSON] Форма власностi - приватна, вид спiльної власностi - спiльна часткова. З довiдки з мiсця проживання про склад сiм'ї i прописку, виданої КП «Жилкомсервiс. Дiльниця № 2», вбачається, що в жилому примiщеннi за адресою: м. Харкiв, [ADDRESS], яке складається з однієї кiмнати жилою площею 13.00/20.00 кв.м., зареєтрованi 3 особи: [PERSON] (зареєстрована 13.06.2006 р.), [PERSON] (зареєстрована 03.12.2013 р.), [PERSON] (зареєстрована 03.12.2013 р.). Особовий рахунок вiдкрито на iм'я [PERSON] Вiдповiдно до акту прийому-передачi житла вiд 16.10.2008 р., [PERSON]. передав, а [PERSON] прийняла нерухоме майно вiдповiдно до договору дарування вiд 16.10.2008 р. Проведено огляд примiщення в присутностi представникiв власника [PERSON]., [PERSON], [PERSON], за участю представникiв громадськостi [PERSON], [PERSON], складено даний акт про те, що 27/100 частин квартири жилою площею 48,5 кв.м., загальною площею 74,5 кв.м., знаходяться в задовiльному станi; в момент передачi в квартирi [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] не проживає з 2006 р., з намiром вселитись не зверталась, в квартирi її речi вiдсутнi. Вiдповiдно до акту обстеження житла, складеного 01.07.2014 р., комiсiя в складi власника майна [PERSON], представникiв власника [PERSON]., [PERSON], [PERSON], за участю представникiв громадськостi [PERSON], [PERSON], з виходом на мiсце за мiсцезнаходженням квартири, опитуванням сусiдiв складено даний акт про те, що на момент складання цього акту в квартирi [ADDRESS], [PERSON] не проживає з 2010 р., [PERSON], [PERSON] не проживають з грудня 2013 р., з намiром вселитись не звертались, в будинку не з'являлись, з сусiдами не знайомi, в квартирi їх речi вiдсутнi. Вiдповiдно до договору від 03.12.2013 р., складеного мiж [PERSON] i [PERSON], [PERSON], [PERSON] надала, а [PERSON], [PERSON] отримали в користування жилу кiмнату в комунальнiй квартирi, розташованiй за адресою: м. Харкiв, [ADDRESS], для використання з метою проживання, використання в якостi мiсця реєстрації, поштової адреси i iнших, не заборонених законом цiлей, в зв'язку з вiдсутнiстю свого житла у [PERSON], [PERSON] в м. Харковi. Строк договору найму встановлюється з моменту фактичної передачi примiщення в користування перiод до 28.02.2014 р. В судовому засiданнi були допитанi в якостi свiдкiв [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON]., який є представником позивачки по справi, пояснив суду, що йому вiдомо, що речей вiдповiдачiв в квартирi за адресою: м. Харкiв, [ADDRESS] немає, в указане примiщення вони не вселялись. [PERSON] повiдомив суду, що позивачка - подруга його дружини. Вiдповiдачiв вiн нiколи не бачив. [PERSON] пояснив суду, що з позивачкою вiн знайомий, але краще знає вiдповiдачку - [PERSON] з дочкою, яким, за його словами, була потрiбна лише реєстрацiя в указанiй квартирi. Вiн зазначає, що при ньому було укладено договiр, вiдповiдно до якого [PERSON] зобов'язувалась виселетись з квартири позивачки. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верхового суду України від 03.04.1987 року №2 "Про практику застосування судами житлового законодавства", за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї житлове приміщення зберігається протягом шести місяців. Якщо людина відсутня в житловому приміщенні понад шість місяців без поважних причин, вона вважається такою, що втратила право на житлове приміщення. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верхового суду України від 12.04.1985 року №2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може біти підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача приміщення. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Виходячи з викладеного, суд вважає доведеним, що [PERSON] i [PERSON] не проживають в квартирi за адресою: [ADDRESS] Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог i зняття [PERSON], [PERSON], [PERSON] з реєстраційного облiку в квартирi за адресою: м. Харкiв, [ADDRESS]. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Ч. 1 ст. 79 ЦПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, а частина 3 тієї ж статті вказує, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. На підтвердження понесених судових витрат позивачем та його представником було надано копію платiжного доручення № 312 вiд 16.10.2014 р. за розмiщення судового оголошення на суму 298,80 грн., копію платiжного доручення № 323 вiд 02.12.2014 р. за розмiщення судового оголошення на суму 273,90 грн., а також квитанцію про сплату судового збору на суму 121,80 грн. тобто на загальну суму 694 грн. 50 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved