Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

09.03.2016р. позивач звернувся до суду із позовом до ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна [PERSON]" про стягнення невиплаченого страхового відшкодування у розмірі 26883,15 грн. В обгрунтування позову зазначено, що 27.10.2014р. між позивачем та відповідачем було укладено договір добровільного страхування "Каско без виключень" №002048 наземного транспорту - автомобіля TOYOTA AVIENSIS, реєстраційний номер [NUMBER], страхова сума складає 320175 грн. Позивачем було своєчасно сплачено страховий платіж у розмірі 11686,09 грн. Під час дії договору, 13.05.2015р. стався страховий випадок, а саме - дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено застрахований транспортний засіб. Про страхову подію у встановлені строки було повідомлено страховика. Позивач скористався правом вибору СТО та передала пошкоджений автомобіль на ремонт до СТО "КИТ-Т", розмір вартості ремонту встановлено у 68948,83 грн. Страховиком здійснено розрахунок суми страхового відшкодування, при цьому застосовано коефіцієнт пропорційності, та визначена сума у розмірі 42065,68 грн., яка була сплачена страховиком. Позивач змушена була доплатити за проведений ремонт власні кошти у розмірі 26883,15 грн. Позивач вказує, що страховик безпідставно застосував коефіцієнт пропорційності, по суті самостійно, без узгодження із позивачем встановив дійсну вартість транспортного засобу станом на 13.05.2015р. у сумі 524751,24 грн., всупереч вимогам договору, згідно якого дійсна вартість автомобіля сторонами встановлена у розмірі 320175 грн. Таким чином, страховиком безпідставно не здійснена виплата страхового відшкодування у розмірі 26883,15 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Крім того, зазначив, що рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.11.2015р. у справі за позовом до ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна [PERSON]" встановлено, що коефіцієнт недострахування, встановлений у п.17.1.8 загальних умов страхування не може бути підставою для зміни дійсної вартості ЗТЗ, вказаного у п.4.9 договору, і відповідно впливати на розмір суми страхового відшкодування, та обставини, встановленні вказаним рішенням в силу ч.3 ст. 61 ЦПК України, є обов'язковими для застосування. Представник відповідача [PERSON] вказав, що з позовом не згоден, оскільки розрахунок суми страхового відшкодування проведено страховою компанією відповідно до п.23.4.1 договору. Станом на час ДТП встановлена вартість застрахованого транспортного засобу та у зв'язку із зміною вартості ЗТЗ на час ДТП, було застосовано коефіцієнт пропорційності, як це передбачено договором. У задоволенні позову просить відмовити. Суд, вислухавши представника позивача та представника відповідача, оглянувши письмові докази по справі, вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 27.10.2014р. між ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна [PERSON]" та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту "Каско без виключень" №002048, застрахований транспортний засіб - TOYOTA AVIENSIS, реєстраційний номер [NUMBER], дійсна вартість ЗТЗ та загальна страхова сума встановлені у розмірі 320 175 грн., загальний страховий платіж визначений у розмірі 11686,39 грн. /а.с. 5/. Страховим ризиком, згідно п.6.1, є в тому числі і дорожньо-транспортна пригода. 13.05.2015р. близько 13-00 год. [PERSON], керуючи транспортним засобом TOYOTA AVIENSIS, реєстраційний номер [NUMBER], на вул.Садовій припочатку руху не врахувала дорожньої обстановки та не обрала безпечну дистанцію та допустила зіткнення із транспортним засобом, що зупинився попереду, внаслідок ДТП транспортні засоби отримали пошкодження /а.с. 20/. Страховик був своєчасно повідомлений позивачем про ДПТ. Позивач скористався правом вибору СТО та передала пошкоджений автомобіль на ремонт до СТО "КИТ-Т", розмір вартості ремонту встановлено у 68948,83 грн. /а.с.21/. Страховиком здійснено розрахунок суми страхового відшкодування, при цьому застосовано коефіцієнт пропорційності, та визначена сума у розмірі 42065,68 грн., яка була сплачена страховиком. Позивачем було доплачено за проведений ремонт власні кошти у розмірі 26883,15 грн. /а.с. 23/. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката); страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Страховик здійснив розрахунок страхового відшкодування згідно п.23.4.1 договору: св=рмз*кп-ф-свво+зв-нп, де св - страхова виплата, рмз - розмір матеріального збитку (68948,83 грн.), кп- коефіцієнт пропорційності (320175 грн./524751,24 грн. = 0,6101), ф - франшиза - 0, свво- страхові виплати отримані від третіх осіб, зв - застраховані виплати, передбачено п.17.1.5, нп - несплачені платежі. Страхова виплата склала: 68948,83 грн. * 0,6101 = 42065,68 грн. Як слідує із пояснень сторін, зазначена сума 42065,68 грн. була зарахована СТО, яка проводила ремонт застрахованого транспортного засобу. Таким чином, страхова компанія здійснила розрахунок страхового відшкодування відповідно до умов укладеного договору від 27.10.2014р. Доводи позивача про те, що відповідачем безпідставно застосовано коефіцієнт пропорційності, суд не може прийняти до уваги. Згідно ч.1,3,4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, сторони у договорі добровільного страхування №002228 від 16.03.2015р., зазначили дійсну вартість застрахованого транспортного засобу - 239000 грн., та встановили страхову суму у цьому ж розмірі. Згідно п.17.1.2 договору, дійсна вартість ЗТЗ - вартість на яку можливе відчуження ЗТЗ на ринку подібних транспортних засобів на дату оцінки за угодою оцінки, укладеною між продавцем та покупцем після проведення відповідного маркетингового дослідження за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу. При цьому подібний транспортний засіб - це транспортний засіб, який за своїми характеристиками та/або властивостями подібний до ЗТЗ і має таку саму інвестиційну привабливість. У п.17.1.8 договору зазначено: коефіцієнт недострахування (пропорційності) - співвідношення страхової суми, встановленої договором для ЗТЗ, до дійсної вартості цього ЗТЗ на дату настання страхового випадку з урахуванням наступного: п.17.1.8.1 якщо результат співвідношення страхової суми, встановленої договором для ЗТЗ до дійсної вартості цього ЗТЗ становить "0,9" та більше, то коефіцієнт недострахування (пропорційності) приймається за "1"; 17.1.8.2 якщо результат співвідношення страхової суми, встановленої договором для ЗТЗ до дійсної вартості цього ЗТЗ становить менше "0,9", то отриманий результат приймається як коефіцієнт недострахування (пропорційності). Згідно розрахунку ринкової вартості автомобіля TOYOTA AVIENSIS, реєстраційний номер [NUMBER], станом на 13.05.2015р. складає 524751,24 грн., розрахунок здійснено аварійним комісаром [PERSON] 19.05.2015р. /а.с. 43/. Доказів на спростування вказаного розрахунку, проведеного аварійним комісаром, на підтвердження своїх доводів про те, що вартість автомобіля станом на 13.05.2015р. порівняно із 27.10.2014р. не змінилась, позивачем не надано. Також суд не може в даному випадку застосувати в порядку ст. 61 ЦПК України ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.11.2015р., оскільки рішення суду не стосується осіб, що беруть участь у даній справі, а також у зв'язку із тим, що зазначеним рішенням суду встановлені інші обставини, які не є предметом спору у даній справі, а саме: у наданій ухвалі спір стосувався визначення дійсної вартості автомобіля на час укладення договору /а.с. 32/. У даній цивільній справі позивач оспорює вартість ЗТЗ на час вчиненні ДТП. Таким чином, заявлені позивачем вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивачем при поданні позову до суд судовий збір не сплачено, судові витрати підлягають стягненню з позивача на користь держави у розмірі 551,20 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved