Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому зазначила, що з листопада 2012 року до 04 грудня 2014 року вона проживала з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу . Від сумісного проживання з останнім має сина [PERSON], [INFO], батьківство відносно якого відповідач визнав у порядку , визначеному ст. 126 Сімейного кодексу України. З грудня 2014 року відповідач не допомагає позивачу в матеріальному утриманні дитини, що спонукало [PERSON] звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач будучи вчасно , належним чином повідомленою про день , час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву в якій просила розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд вважає, що у справі є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, тому справу можливо розглянути по суті у відсутності сторін та винести очне рішення по справі. Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з листопада 2012 року по 04 грудня 2014 року . Від сумісного проживання мають сина [PERSON], [INFO], батьківство відносно якого відповідач визнав у порядку , визначеному ст. 126 Сімейного кодексу України ( свідоцтво про народження [NUMBER] від 07.11.2013 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Добровеличківського районного управління юстиції у Кіровоградській області ) . З довідки № 1585 від 21.05.2015 року, виданої Добровеличківською селищною радою Добровеличківського району Кіровоградської області, з'ясовано, що малолітній [PERSON] проживає разом з позивачем по справі. Також разом з [PERSON] проживає її мати [PERSON] 1944 р.н. та дочка [PERSON], 2001 року народження. Судом з'ясовано, що [PERSON] перебуває на повному утриманні позивача [PERSON]. Відповідно до вимог статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог частини 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків , передбачених статтею 184 цього Кодексу . Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі . Згідно Закону України "Пpo Державний бюджeт на 2015 рік" прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років в період з 01.01.2015 по 01.11.2015 становить 1032 гривень, з 01.12.2015 по 31.12.2015 - 1167 гривень. Мінімальний розмір аліментів за період з 01.01.2015 по 01.11.2015 не може бути меншим для дитини віком до 6 років 309, 60 грн., а за період з 01.12.2015 по 31.12.2015 не може бути меншим для дитини віком до 6 років 350, 10 гривень. Відповідно до вимог частини 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них . Верховний Суд України зробив правовий висновок від 07.11.2013, яким роз'яснив, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно п. 8 ст. 8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України "Про індексацію грошових доходів населення". Розмір аліментів визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Згідно зі ст.ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, враховуючи інтереси малолітньої дитини, які полягають в належному забезпечені рівня життя, достатнього для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, суд прийшов до висновку, що позивач, на утриманні якої знаходиться спільна з відповідачем дитина, має право вимагати стягнення з останнього аліментів, а відповідач зобов'язаний їх сплачувати, тому позов слід задовольнити повністю. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць . Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору , він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог . На підставі ст. ст. 180-184 СК України , ст. ст. 27, 28, 29 Конвенції про права дитини від 20.11. 1989 року ратифікованої 27.02. 1991 року,

Outcome: approved