Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

Позивачка, звернувшись із даним позовом посилається на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому у них народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюб між подружжям розірвано в судовому порядку, неповнолітніх дітей залишено проживати з нею. Вказує, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 09 січня 2020 року з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі по 1 400 грн. щомісячно на кожну дитину. Вважає, що на даний час розмір аліментів на дітей, визначений попереднім рішенням суду є недостатнім для їх матеріального утримання, оскільки витрати зросли, а вона одна не може забезпечити їм нормальний рівень життя. Крім того, відповідач тривалий час працює за кордоном, де, на її думку, отримує достойну заробітну плату, а тому має змогу сплачувати аліменти у заявленій нею сумі. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій зменшила позовні вимоги та просить збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі по 2 500 грн., на кожну дитину, а також витрати на правничу допомогу, розгляд справи проводити в її відсутності, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач та його представник будучи належно повідомленими про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд до відома не поклали. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву позивачки, вивчивши та дослідивши подані докази, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, від спільного проживання сторін у шлюбі народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 09 січня 2020 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1 400 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Суд погоджується із позивачкою, що зазначений розмір аліментів на даний час порівняно з часом прийняття вищевказаного рішення є недостатнім для матеріального забезпечення дітей зі сторони батька. З відповіді Державної прикордонної служби України від 29 квітня 2021 року вбачається, що відповідач регулярно виїжджає за кордон, що дає суду підстави взяти до уваги посилання позивача на те, що відповідач працює за кордоном де отримує доходи, які значно вищі ніж суми можливої оплати праці в Україні. Інформації, що спростовувала б доводи позивачки у суду немає. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ст. 192 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суми прожиткового мінімуму на 2021 рік встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" і на даний час зріс розмір прожиткового мінімуму, а саме для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень, де прожитковий мінімум - це вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Згідно із повідомленням на офіційному сайті Міністерства фінансів України, середній розмір заробітної плати в Закарпатській області з січня 2020 року збільшився на 2 863 грн. і станом на квітень 2021 року складає 11 608 грн. Таким чином оскільки відповідач не працює на території області, а виїжджає за межі держави, то він отримує значно більший розмір заробітної плати, ніж середній по області. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що неповнолітні діти сторін проживають окремо від батька, відповідача по справі і перебувають на утриманні матері, аліменти, визначені попереднім рішенням суду є значно меншими, ніж визначено законодавчо на даний час, який з урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, не забезпечує мінімальних потреб дітей, достатніх для їхнього повноцінного розвитку, відповідач є молодого віку, працездатний, регулярно виїжджає за кордон, а тому за даних обставин суд вважає можливим, збільшити розмір аліментів, до зменшеної позивачкою суми, що буде об`єктивним і справедливим. Суд бере до уваги, що відповідач має іншу сім"ю і утримує малолітню дитину, проте не рахує, що розмір аліментів, які просить стягувати позивачка будуть обтяжливими для нього і негативно вплинуть на матеріальне становище його сім"ї. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено 3 500 грн. за послуги адвоката, що підтверджується квитанціями № 166361 від 28 січня 2021 року, та № 344985 від 11 березня 2021 року, які підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 СК України,

Outcome: approved