Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

Направленим позовом заявник просив суд ухвалити рішення про витребування у відповідача належної на праві власності земельної ділянки № 764 площею 0,0511 га у садівничому товаристві "Трудівник" пряжівського масиву Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав та просив суд їх повністю задовольнити. В обґрунтування заявлених вимог зазначив наступне. Його дружина є власником згадуваної земельної ділянки. Даною ділянкою користувалась у свій час. Згодом побачила ділянку огородженою і від сусідів з'ясувала, що на даний час власником землі є інша особа відповідач. Вважає, отримання правовстановлюючих документів на таку ділянку відповідачем без його вилучення у попереднього власника незаконним та просить у зв'язку із такими діями вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні вимог не визнав та просив суд їх повністю відхилити адже позивачем обрано неправильний спосіб захисту. Так, представник відповідача зазначає, що його довіритель у порядку та в спосіб визначений законодавством України отримав у власність спірну земельну ділянку. Рішення органу, який видавав правовстановлюючий документ, як і сам такий документ є чинним ніким не скасованим, а отже підстави для задоволення позову у заявленому обсязі відсутні. Заслухав пояснення учасників розгляду та проаналізував надані ними матеріали суд встановив наступні фактичні обставини справи. Позивач є громадянкою України із зареєстрованим місцем проживання та ідентифікаційним кодом (а.с.7-9). 25 грудня 1992 року позивач була прийнята у члени садового товариства "ЗЛІТ" та сплатила кошти за приватизацію земельної ділянки № 764 (а.с.10). 8 жовтня 1997 року позивач отримала свідоцтво на право власності на земельну ділянку № 764 на території Пряжівського масиву товариства "Трудівник" з цільовим призначенням для садівництва площею 0,0511 га на підставі рішення виконавчого комітету Сінгурівської сільської ради № 72 від 17 липня 1997 року (а.с.11). Завідувач архівного сектору на запит адвоката повідомила листом від 13 червня 2017 року про існування згадуваного рішення органу місцевого самоврядування про передачу землі у власність позивачеві з наданням його копії (а.с.12 - 13). Листом головного управління Держгеокадастру у Житомирській області повідомлено позивача про те, що на одну й ту саму ділянку видано два правовстановлюючі документи на сторін у справі (а.с.14). Згідно повідомлених листом від 18 серпня 2018 року представникові позивача [PERSON] управлінням Держгеокадастру у Житомирському районі та м. Житомирі відомостей (а.с.16) земельна ділянка № 764 з кадастровим номером 1822086500:02:000:1153, що знаходиться в СТ "ТРУДІВНИК" Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, належить відповідачеві. 6 січня 2015 року на ім'я відповідача видано свідоцтво про право власності на вказану земельну ділянку (а.с.98). Згідно відомостей, зазначених у лицьовому рахунку на вищевказану земельну ділянку (а.с.99) позивача виключено зі складу членів СТ "ТРУДІВНИК" за несплату внесків за користування спірною земельною ділянкою. Відповідно до виданих СТ "ТРУДІВНИК" 7 березня 2018 року довідок (а.с.100-10) відповідач сплатив членські внески в даному садівничому товаристві за період з 2004 року по 2016 рік. Станом на 29 вересня 20107 року вартість вказаної земельної ділянки склала 64 000,00 гривень (а.с.18, 27). Правовідносини, що склались між сторонами в даній справі, урегульовані наступними положеннями норм матеріального та процесуального законів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Частина друга цієї статті визначає способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Проаналізував пояснення учасників справи, фактичні обставини справи та норми закону, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, як установлено судом у ході розгляду справи, на одну і ту саму спірну земельну ділянку існує два правовстановлюючих документа, що видані на ім'я як позивача, так і відповідача. За дослідженими у ході розгляду справи доказами обидва таких документа на даний час є чинними, а отже питання витребування у відповідача земельної ділянки є передчасним і позивачем, в даному випадку, обрано невірний спосіб захисту прав, що за наголошеними вище нормами закону виключає можливість задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed