Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ДП "Житомирський облавтодор" про поновлення його на посаді провідного механіка філії "Чуднівський райавтодор" ДП "Житомирський облавтодор", з якої його було звільнено відповідно до наказу № 11 від 23.04.2015 року за прогул без поважних причин згідно ст. 40 ч. 4 КЗпП Укараїни із стягненням середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та стягненням моральної шкоди в розмірі 5000 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що ніякого прогулу з його боку не мало місця, так як він з поважних причин був відсутній 17.04.2015 року на роботі, звернувшись за медичною допомогою у лікарню, а незаконним звільненням були грубо порушені його трудові права, що призвело до його моральних страждань та змусило його докладати додаткові зусилля по організації свого життя. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали викладені у позовній заяві вимоги та обставини справи, вказавши, що причиною звільнення позивача з роботи стали його неприязненні відносини із начальником філії "Чуднівський райавтодор", так як позивач боровся із зловживаннями керівництва, а його відвідування лікаря 17.04.2015 року із наданням йому медичної допомоги підтверджується записами у медичних документах. Представник відповідача у попередніх судових засіданнях позов не визнала, вказавши, що звільнення позивача відбулося відповідно до чинного законодавства, так як останній 17.04.2015 року був відсутній на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні вказала на безпідставність позовних вимог [PERSON], так як останній 17.04.2015 року лише зранку появився на роботі, а згодом місце роботи залишив, не пояснивши причину таких своїх дій. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що 17.04.2015 року позивач був відсутній на роботі після 9 год. 30 хв., відмовившись згодом вказати їй, як інспектору з кадрів, причину відсутності, в зв"язку з чим і був складений акт про прогул з послідуючим його звільненням з роботи. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що після 09 год. 17.04.2015 року він позивача на роботі не бачив, в зв"язку з чим був складений акт про прогул. На засіданні профкому, де розглядалося питання про звільнення [PERSON], останній стверджував, що 17.04.2015 року він весь день перебував на робочому місці, нічого не кажучи, відповідно, про причину його відсутності на роботі. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що 17.04.2015 року позивач був відсутній на роботі після 9 год. 30 хв., потім на роботі появився близько 11 год. 30 хв., а після обідньої перерви на робочому місці його не було взагалі. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що 17.04.2015 року позивач був відсутній на роботі після 9 год. 30 хв., появившись близько 12 год., але після обідньої перерви на робочому місці він більше не появлявся. Наказом від 23.04.2015 року його було звільнено з роботи, а 24.04.2015 року позивач прийшов за трудовою книжкою. Крім того, 28.04.2015 року [PERSON] приходив у підприємство, принісши деякі документи. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що 17.04.2015 року позивач відвідував лікаря-окуліста в зв"язку з тим, що він перебував на обліку у лікаря і періодично проходив лікування з приводу міопії, тобто короткозорості високої степені із зміною тиску на очному дні обох очей. Обставин огляду позивача вона вже не пам"ятає, але у медичній картці хворого відображено лише його огляд із наданням направлення до консультативно-діагностичної поліклініки обласної лікарні, а тому ніякої медичної допомоги позивачу вона не надавала у вказаний день, а сам прийом хворого міг тривати не більше 20 хв. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що 17.04.2015 року він о другій половині дня підвіз позивача у Чуднівську ЦРЛ, після чого займався своїми справами, а через півтори години відвіз позивача назад додому. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення вказаних вище осіб, встановив слідуючі обставини. Відповідно до ст.21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно ст.139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Ст.147 КЗпП передбачає, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано один з таких заходів стягнення як догана чи звільнення (законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення). У відповідності до ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Порушення трудової дисципліни визначається як невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків. При цьому наявність вини, як одна з ознак порушення трудової дисципліни, є необхідною умовою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності. Відповідно до п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник (ст.43 КЗпП України). Відповідно до наказу начальника філії філії "Чуднівський райавтодор" ДП "Житомирський облавтодор" № 25 від 09.10.2006 року позивач був прийнятий на посаду механіка у філію "Чуднівський райавтодор" (а.с. 3-4), де працював перед звільненням на посаді провідного механіка вказаного підприємства, а згідно наказу № 11 від 23.04.2015 року начальника філії "Чуднівський райавтодор" позивач був звільнений з вказаної вище посади відповідно до ст. 40 ч. 1 п. 4 КЗпП України за допущений останнім прогул, що мав місце 17.04.2015 року (а.с. 31). При цьому хоча філія "Чуднівський райавтодор" не є юридичною особою згідно п.п. 1.1, 3.1 "Положення філії "Чуднівський райавтодор" ДП "Житомирський облавтодор" ДАК "Автомобільні дороги України", затвердженого наказом директора ДП "Житомирський облавтодор" від 04.06.2002 року № 43, що було оглянуте у судовому засіданні, але згідно п. 6.2 даного докуиенту начальник філії наділений правом приймати та звільняти працівників даного структурного підрозділу. Щодо звільнення даного працівника профком філії "Чуднівський райавтодор" на своєму засіданні від 21.04.2015 року надав згоду у встановленому порядку (а.с. 29). Як встановлено у судовому засіданні на підставі свідчень [PERSON], [PERSON], [PERSON] і проти чого не заперечував сам позивач у судовому засіданні, останній був відсутній 17.04.2015 року на робочому місці з 09 год. 30 хв. до 11 год. 30 хв., а також о другій половині дня (з 13 год. до 17 год.). Позивач відмовився надати письмові пояснення з приводу його відсутності на роботі 17.04.2015 року, в зв"язку з чим працівниками філії "Чуднівський райавтодор" був складений відповідний Акт № 5 від 20.04.2015 року про допущений вказаною особою прогул (а.с. 28). Зважаючи на те, що позивач не повідомив ні адміністрацію філії, ні членів профкому про причину його відсутності на роботі 17.04.2015 року, і було прийнято рішення про його звільнення за прогул. 24.04.2015 року позивач ознайомився з наказом про його звільнення та в цей же день отримав трудову книжку (а.с. 31, 34-35). Суд вважає, що відповідач діяв в межах чинного законодавства, не приймаючи обгрунтування позивачем своєї позиції з приводу нібито поважності причини відсутності на роботі сумарно більше трьох годин, виходячи із слідуючого: Позивачем не надано будь-яких документів у підтвердження поважності відсутності 17.04.2015 року на робочому місці з 09 год. 30 хв. до 11 год. 30 хв., а також о другій половині дня протягом всього встановленого робочого часу, який тривав з 13 год. до 17 год.. При цьому свідок [PERSON], який є родичем позивача і перебуває з ним у приязнених відносинах, вказав на те, що [PERSON] перебував у поліклініці півтори години о другій половині дня (свідок [PERSON] пояснила у судовому засіданні, що прийом хворого тривав близько 20 хвилин). Отже, позивачем не надано будь-яких доказівв того, що він не знаходився на робочому місці з поважної причини 17.04.2015 року з 09 год. 30 хв. до 11 год. 30 хв., а також протягом двох з половиною годин (навіть приймаючи за основу показання [PERSON]П.) о другій половині дня, що сумарно становить чотири з половиною години. При цьому суд враховує дані медичної картки та пояснення [PERSON] про те, що вказаний у медичній картці діагноз був встановлений [PERSON] дуже давно, що не являлося перешкодою для виконання ним свої трудових обов"язків майстра, а 17.04.2015 року медична допомога даній особі не надавалася. Отже нагальної потреби для відвідування лікаря в той день у позивача не було і він мав змогу вирішити дане питання з керівництвом (будь-яких підтверджуючих даних про те, що він боровся із зловживаннями керівництва, що зумовило неприязненні відносини сторін, позивачем не надано). Висновок щодо можливості виконання працівником своїх трудових обов"язків, незважаючи на встановлений йому медичний діагноз, випливає із наданої самим позивачем довідки до акту огляду МСЕК від 29.07.2015 року, згідно якої позивачу встановлена третя група інвалідності із протипоказаннями лише роботи у важких та небезпечних умовах. Таким чином, поивачем не доведено, що 17.04.2015 року він не міг за станом здоров"я виконувати свої трудові функції. Характерно, що при слуханні членами профкому подання адміністрації про надання згоди позивача на звільнення з роботи за прогул, він не вказував на своє перебування у поліклініці Чуднівської ЦРЛ, стверджуючи, що весь час був нібито на роботі, усвідомлюючи, на думку суду, хибність посилання на обставину, яка згодом таки стала підставою для його звернення в суд з даним позовом. З огляду на відмову у задоволені позовних вимог, судові витрати по справі слід прийняти на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed