Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 19 січня 2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] (надалі відповідач) було укладено кредитний договір № ZRRWAK001200130, відповідно до якого останній було надано кредит на загальну суму 38955,70 гривень зі сплатою процентів, комісій та винагород за користування кредитом, відповідно до умов договору з строком кредитування з 19.01.2007 року по 18.01.2012 року. Відповідач свої зобов'язання, а саме: щомісячно з 01 по 05 число погашати кредит та відсотки за користування кредитом та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту не виконав, істотно порушивши умови договору, внаслідок чого станом на 24.12.2013 року заборгованість перед позивачем становить 66660,88 грн. Представник позивача Українець М.Ю. в судове засідання 13.03.2014 року не з'явився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив проводити судове засідання за його відсутності. Відповідач та її представник, [PERSON], в судове засідання 13.03.2014 року не з'явились, подали заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги не визнали, подавши письмове заперечення в якому зазначили, що позивач в рахунок погашення заборгованості вже звернув стягнення на предмет застави, а саме на автомобіль марки "ВАЗ-21093", державний номерний знак [NUMBER], що із врахуванням сплачених сум становить 76733, 06 грн. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Встановлено, що між сторонами 19 січня 2007 року укладено кредитний договір №ZRRWAK001200130, за яким ПАТ "ПриватБанк" зобов'язувався надати строковий кредит у сумі 38955,70 грн. на строк з 19.01.2007 року по 18.01.2012 року включно, з умовами сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 1,34% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1,0% від суми виданого кредиту, а [PERSON] - щомісяця в період сплати з 01 по 05 число кожного місяця повертати грошові кошти у сумі 998,18 грн. для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, винагородою та комісіями. Свої зобов'язання за договором відповідач виконував неналежним чином, порушуючи графік розрахунків, внаслідок цього станом на 24.12.2013 року з урахуванням реалізації предмета застави за ціною 19000,00 грн., які розподілилися на погашення кредиту в сумі 9671,89 та 9328,11 грн. на погашення пені, утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку позивача, становить 66660,88 грн., а саме: - Заборгованість по кредиту - 10955,80 грн.; - Сума заборгованості відсотків за користування кредитом - 35828,30грн.; - Сума заборгованості по комісії за користування кредитом - 163,62 грн.; - Сума пені за несвоєчасне виконання заборгованості за договором - 19713,16 грн.; Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договір та інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Стаття 527 ЦК України визначає, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, з відповідача підлягає примусовому стягненню сума боргу, що з врахуванням заявлених вимог, становить 66660,88 грн. Доводи відповідача, викладені в письмовому запереченні, не спростовують розрахунку ціни позову, наданим позивачем. Крім того, в ньому враховано отримані від реалізації 24.09.2013 року автомобіля як предмету застави в розмірі 19 000 грн. Відповідно до Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка. Такої заяви від відповідача як і про застосування спеціальної позовної давності в один рік до вимог про стягнення неустойки не надходило. В порядку вимог ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача 666,61 гривень судового збору, пов'язаних із сплатою при поданні позовної заяви, на користь позивача.

Outcome: approved