Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві вказувалося, що 20.07.2011 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладений кредитний договір № МХ-03-11. Згідно договору ПАТ КБ "Приватбанк" зобов"язався надати відповідачу кредит у розмірі 106624,75 грн. на термін до 15.07.2014 року, а відповідач зобов"язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановлених кредитним договором. В заяві вказувалося, що відповідачка не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відстками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, у зв'язку з чим станом на 31.01.2017 року утворилася заборгованість 169022,46 грн., яка складається з наступного: - 87319,70 грн. - заборгованість за кредитом; - 27313,93 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 54388,83 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором. Позивач звертає увагу на те, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. А кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, а тому сума заборгованості, яку позивач просив стягнути з відповідачки становить 163744,23 грн., що складається з : - 87319,70 грн. - заборгованість за кредитом; - 27313,93 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 49110,60 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором. Враховуючи вищенаведене, позивач просив стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 163744,23 грн., а також 2456,16 грн. судових витрат. В судове засідання представник позивача публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" не з'явився, надіславши суду письмову заяву з проханням справу слухати у відсутності представника публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", вказавши, що публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" позов підтримує та просить його задоволити повністю. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, хоча належним чином були повідомлені про час і місце слухання справи, але представник відповідачки [PERSON] подав до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги визнали частково, просили суд зменшити суму пені, врахувавши тяжкий матеріальний стан, а також просили розстрочити виконання рішення суду. Суд, врахувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають повному задоволенню зі слідчуючих підстав. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 20.07.2011 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладений кредитний договір № МХ-03-11. Згідно договору ПАТ КБ "Приватбанк" зобов"язався надати відповідачу кредит у розмірі 106624,75 грн. на термін до 15.07.2014 року, а відповідач зобов"язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановлених кредитним договором. В заяві вказувалося, що відповідачка не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відстками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, у зв'язку з чим станом на 31.01.2017 року утворилася заборгованість 169022,46 грн., яка складається з наступного: - 87319,70 грн. - заборгованість за кредитом; - 27313,93 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 54388,83 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором. Позивач звертає увагу на те, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. А кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, а тому сума заборгованості, яку позивач просив стягнути з відповідачки становить 163744,23 грн., що складається з : - 87319,70 грн. - заборгованість за кредитом; - 27313,93 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 49110,60 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором. Як свідчить ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Фактичні обставини справи, наявні в матеріалах справи документи вказують на те, що укладений сторонами кредитний договір відповідає загальним вимогам чинності правочину. З умовами кредитного договору та настанням відповідальності у разі порушення умов повернення кредиту була ознайомлена та була згідна з ними відповідачка [PERSON] . Проте належним чином не виконувала умови договору, що призвело до заборгованості по сплаті кредиту. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який прострочив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встанолено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок виплати яких встановлюєються договором. Відповідач [PERSON] в своїй письмовій заяві просила суд розстрочити суму боргу на 3 роки, в зв"язку із скрутним матеріальним становищем. Згідно ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочку виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання. Вирішуючи питання відстрочити або розстрочити виконання рішення суду, визначення порядку виконання рішення чи вжиття заходів для забезпечення його виконання суд повинен враховувати, що для цього повинні існувати обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо). Тобто, процесуальним законом передбачено можливість відстрочити або розстрочити виконання рішення суду лише у виняткових випадках. При цьому, тягар доведення наявності беззаперечних підстав для застосування відстрочки чи розстрочки виконання рішення суду лежить саме на особі, яка просить застосувати таку відстрочку. Відмовляючи в задоволенні клопотання відповідачки [PERSON] про застосування розстрочки виконання рішення суду строком на 3 ( три) роки, суд виходить з того, що відповідачка просить в своїй письмовій заяві розстрочити виконання рішення суду, мотивуючи це скрутним матеріальним становищем, не надаючи при цьому суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження цих підстав для застосування розстрочки виконання рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає стягненню: заборгованість за кредитним договором в сумі 163744,23 грн. та судовий збір в сумі 2456,16 грн.

Outcome: approved