Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути зі страхової компанії на його користь страхове відшкодування в розмірі 19368,64 грн. та витрати на проведення експертизи транспортного засобу в розмірі 2015,77 грн., а з [PERSON] - понесені ним для відновлення свого порушеного права витрати в сумі 24814,60 грн., пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту та отриманням правової допомоги. Позовні вимоги мотивовані тим, що що 15 серпня 2012 року о 15.20 на вул. Чкалова м. Феодосія [PERSON], керуючи транспортним засобом Nissan X Trail, д.н. [NUMBER], у порушення п 14.2 Правил дорожнього руху України при здійсненні обгону не переконався у безпечності даного маневру та здійснив зіткнення з автомобілем Toyota 4 Ranger д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , власником якого є [PERSON] У результаті даної дорожньо- транспортної пригоди автомобіль Тойота зазнав значних пошкоджень. Постановою Феодосійського міського суду від 31 серпня 2012 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. 15 серпня 2012 року у зв'язку з заявою про настання страхового випадку за дорученням СК "АХА Страхування" аварійним комісаром [PERSON] складено протокол огляду транспортного засобу та зафіксовано наявні пошкодження. У серпні 2012 року, оскільки страховою компанією не було проведено товарознавчу експертизу та у зв'язку із закінченням строку перебування на території України, [PERSON] виїхав до місця свого проживання у м. Єкатеринбург Російської Федерації. 27 серпня 2012 року була вручена телеграма-повідомлення про проведення огляду автомобілю та автомобільної незалежної експертизи представнику страхової компанії та батьку [PERSON] 07 вересня 2012 року за заявою [PERSON] автомобільною незалежною експертизою ТОВ "Астра" (м.Єкатеринбург») складено звіт про оцінку ринкової вартості права вимоги на відшкодування збитків, відповідно до якого вартість відновлюючого ремонту складає 19 368, 64 грн. Однак, 03.10.2012 року страховою компанією електронною поштою на адресу власника [PERSON] направлено розрахунок суми страхового відшкодування та запропоновано до сплати 9 342, 83 грн. 04 жовтня 2012 року на адресу страхової компанії позивачем направлено заяву про незгоду із розрахунком суми, оскільки розрахунок здійснений на підставі Звіту про оцінку матеріальної шкоди від 02.10.2012 року, в порушення ч.2 п 5.1 Методики проведення товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від 24.11.2003 року. Проведення оцінки матеріальної шкоди або вартості КТЗ без його особистого огляду експертом, що проводить оцінку, можливо тільки за рішенням органу, що проводить досудове або судове слідство у разі надання необхідних даних для оцінки. Звіт від 02.10.2012 року складено без огляду транспортного засобу. 10 жовтня позивачем на підставі договору на технічне обслуговування та ремонт від 10.10.2012 року надано для ремонту автомобіль у ТОВ "АСК "Зорі". Відповідно до рахунку від 17.10.2012 року [PERSON] сплачено 99 572, 20 руб. Таким чином, власнику автомобілю спричинено шкоду у розмірі 75590, 07 руб., що відповідно до курсу від 04.10.2012 року складає 19 368, 64 грн. За договором від 07 вересня 2012 року №429/12 на надання послуг з експертизи, вартість проведення оцінки склала 2015,77 грн. Крім того, позивач зазнав витрати з перельоту до м. Сімферополь, правову допомогу у розмірі 2400 грн. та витрат на проживання у готелі. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача - страхової компанії 19 368, 64 грн. та витрати на проведення експертизи у розмірі 2015, 77 грн, з [PERSON] - понесені ним витрати в сумі 24814,60 грн., пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту та отриманням правової допомоги. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Представник страхової компанії АХА Страхування у судове засідання не з'явився, сповіщений належним чином. До суду надав письмові заперечення та телеграму про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позову заперечував з тих підстав, викладених у письмових запереченнях. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою Феодосійського міського суду АРК від 31 серпня 2012 року [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст 124 КУпАП, що мало місце 15.08.2012 року. Судом встановлено, що [PERSON] на вул. Чкалова м. Феодосія керував автомобілем Ніссан, д.н. [NUMBER], при здійснені обгону не впевнився у безпеці руху, у результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем Тойота д.н. [NUMBER], який належить позивачу, громадянину Російської Федерації. Своїми діями [PERSON] порушив п. 14.2 ПДР України (а.с.7). Цивільна відповідальність [PERSON], застрахована страховою компанією АХА Страхування (а.с.9). 15.08.2012 року проведено огляд транспортного засобу аварійним комісаром [PERSON] (а.с.8). 15.08.2012 року [PERSON] надано заяву про настання події, що має ознаки страхового випадку по договору (а.с.152). 25.09.2012 року позивачем направлено до страхової компанії заяву про виплату страхового відшкодування (а.с.155). Судом встановлено, що 25.09.2012 року проведено оцінку матеріальної шкоди, що спричинена власнику транспортного засобу, за результатами якої складено звіт №5126.-09/12 (а.с.10-16), дослідження проведено у присутності власника - [PERSON] Згідно даного висновку, вартість відновлюваного ремонту складає 19 310, 71 грн, вартість матеріальної шкоди складає 9 342, 83 грн., яку сплачено страховою компанією. Заперечуючи проти розміру відшкодування, встановленого страховою команією, позивачем зазначено, що ним витрачено значно більше коштів на відновлюючий ремонт, а також витрачено гроші на оплату послуг оцінщика. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] замовлено оцінку у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Астра" (а.с.20-37), на підставі укладеного між власником транспортного засобу та товариством договору від 07 вересня 2012 року (а.с.38). На підставі договору на технічне обслуговування та ремонт автомобілів, [PERSON], замовлено ремонт пошкодженого автомобілю та сплачено особисто 99 572, 20 руб, що підтверджується квитанцією (а.с.51). Відповідно до ст. 49 Закону України «Про міжнародне приватне право» згаданого Закону права та обов'язки за зобов'язаннями, що виникають внаслідок завдання шкоди, визначається правом держави, у якій мала місце дія або інша обставина, що стала підставою для вимоги про відшкодування шкоди. В Україні питання врегулювання деліктних зобов'язань вирішується на рівні спеціальних положень чинного законодавства й міжнародних домовленостей, учасником яких є Україна. Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року №1961-IV, Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно частини 1 статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до п. 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Як вбачається з матеріалів справи, 15.08.2012 року позивач подав АТ СК «АХА Страхування» заяву про настання події, що має ознаки страхового випадку по договору ОСЦПВВНТЗ (а.с.19-21), а 25 вересня 2012 року - заяву про виплату страхового відшкодування (а.с.10-11). Страхове відшкодування у розмірі 9 342, 83 грн. було виплачено позивачу страховою компанією 28.01.2013 року (а.с.97). Статтями 979 ЦК України та 16 Закону України «Про страхування» передбачено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Тобто, виходячи з аналізу зазначених норм слідує, що коли виникає страховий випадок, страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору є підставою для відмови лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатися, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись окремо у кожному випадку. До того ж, несвоєчасне повідомлення страховика про настання страхового випадку може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування лише в тому випадку, коли воно позбавляє страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком, тобто якщо буде доведено, що відсутність у страховика відомостей про це могло вплинути на його обов'язок виплатити страхове відшкодування. Слід також враховувати, що закон пов'язує обов'язок страховика здійснити відшкодування саме за страховим випадком, а не з наданням певних доказів страхувальником. Частиною 1 пунктами 3,4 статті 988 ЦК України передбачається, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладання договору. При визначенні розміру заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, у разі виникнення спору щодо визначення розміру заподіяної шкоди, закон визнає необхідність виходити із фактичної (реальної) суми, встановленої висновком судової автотоварозначної експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Зазначена сума, виходячи з умов договорів, укладених на підставі чинного законодавства та правил, розроблених кожною страховою компанією, виплачується останньою або стягується судом після надання документів про такі витрати. Згідно п.п. 34.3, ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Згідно п.п. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Згідно ст.ст. 57, 212 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суду не надано достовірних та беззаперечних доказів того, що Звіт про оцінку матеріальної шкоди від 02.10.2012 року складений в порушення норм чинного законодавства, у зв'язку з чим розмір суми страхового відшкодування, сплаченого страховою компанією позивачу у розмірі 9 342, 83 грн., є не вірним. Суд не може взяти до уваги Звіт ТОВ "Астра" (м. Єкатеринбург»), оскільки він складений 07 вересня 2012 року на підставі норм і положень законодавства Російської Федерації, після дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 15 серпня 2012 року, автомобіль був доправлений до Російської Федерації, що не виключає можливість завдання додаткових механічних пошкоджень. Також суд не знаходить правових підстав для задоволення вимог про стягнення транспортних витрат та витрат на проживання, оскільки суду не надано доказів на підтвердження того, що ці витрати здійснено у зв'язку із необхідністю проведення ремонту транспортного засобу та врегулювання спору з приводу цього. Таким чином, суд приходить до висновку, що правові підстави для задоволення заявлених позовних вимог відсутні, а тому у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed