Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

22.02.2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачкою зазначено, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровано місце проживання позивачки та відповідача [PERSON] , а також їх дочки [PERSON] . Відовідач такожє є наймачем цієї ж квартири, однак, починаючи з вересня 2007 року відповідач [PERSON] у зазначеній квартирі тільки зареєстрований, однак не проживає в ній, що підтверджується актами про непроживання. Місце проживання відповідача невідоме, в квартирі відсутні його особисті речі, витрат по утриманню квартири відповідач не несе, житловим приміщенням не цікавиться протягом усього часу, починаючи з вересня 2007 року. Крім того, відповідач у справі не тільки не несе витрат на утримання спірної квартири, а навпаки позивачка змушена нести додаткові витрати, а також позбавлена можливості скористатися правом приватизації житлового приміщення, котре перебуває у її ж користуванні. Зважаючи на те, що відповідач не проживає у спірній квартирі та не утримує її, у квартирі відсутні особисті речі останнього, просила визнати [PERSON] таким, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , як такого, що не користується нею більше шести місяців без поважних на те прничин. У судовому засіданні позивачка відсутня, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, повідомила суд, що заявлений позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення на підставі даних наявних у матеріалах справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з"явився повторно, про його дату, час та місце повідомлялися належним чином, однак судові повістки направлені на ім`я відповідачки повернуто на адресу суду з відміткою відділу зв`язку про відсутність останньої за вказаною адресою, що є підставою для висновку суду про належне повідомлення сторони. Відповідно до вимог статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача, а також решти учасників розгляду справи та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] складається з двох житлових кімнат, площею 29, 0 м.кв. (а.с.12). У зазначеній квартирі зареєстровано місце проживання позивачки [PERSON] , та відповідача [PERSON] (а.с.7). Як видно зі змісту актів від 03 листопада 2017 року, 26 січня, 30 березня, 30 серпня, 29 грудня 2018 року, складених комісією «ЖЕД - 111», при обстеженні квартири за адресою - [ADDRESS] було встановлено, що [PERSON] у квартирі не проживає, його особистих речей при обстеженні не виявлено. Зі слів сусідів останній не проживає у квартирі з 2007 року (а.с.7-11). Відповідно до змісту ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно з роз"ясненнями, що містяться у Постанові Пленуму ВСУ від 12.04.1985р. №2 з подальшими змінами, у справах про визнання наймача або членів сім"ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням за правилами ст. 71 ЖК України, необхідно з"ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Поважними причинами відсутності визнаються перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім"ї тощо. Звертаючись до суду з позовом, позивачка у справі стверджувала, що відповідач добровільно залишив спірну квартиру, будь-яких перешкод йому у користуванні квартирою не чинила. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] у спірній квартирі за адресою - [ADDRESS] не проживає з 2007 року без поважних причин, що значно перевищує шестимісячний строк, встановлений ст. 71 ЖК України на протязі якого за тимчасово відсутньою особою зберігається право на жиле приміщення. За наведених обставин у суду достатньо підстав для висновку, щоб визнати [PERSON] таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням, оскільки він добровільно не проживає у квартирі [ADDRESS] , не користуються нею період часу, що значно перевищує встановлений законом шестимісячний строк, який можна відраховувати з вересня 2007 року, відсутній на спірній житловій площі без поважних на те причин. На підставі викладеного,

Outcome: approved