Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати за ними в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі [PERSON], померлої [INFO], право власності на земельну ділянку площею 5,430 кв.м., кадастровий номер [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] розташованої на території Петрівської сільської ради, Волноваського району, Донецької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В обґрунтування своїх вимог вказував, що [INFO] померла його бабуся [PERSON], яка при житті склала заповіт 16.12.2003 року, згідно якого призначила спадкоємцями після своєї смерті [PERSON], заповіт було посвідчено секретарем Петрівської сільської ради, зареєстровано в реєстрі № 192, що свідчить про те, що заповіт відповідає ст. 1247 ЦК України. На момент смерті його бабуся [PERSON] була зареєстрована та проживала з ним за адресою: [ADDRESS]. Про складений заповіт, та про те, що він є спадкоємцем за заповітом стало відомо у жовтні 2018 року. Відповідно до вимог закону він звернувся за оформленням свого права на спадщину за заповітом до державного нотаріуса Волноваської державної нотаріальної контори, Донецької області, свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, а в оформленні права на спадщину за заповітом відмовлено у зв"язку з пропуском строку для прийняття спадщини та відсутністю оригиналу державного акту і запропоновано звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. Відповідач [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про день і час розгляду справи повідомлялися відповідно до вимог чинного законодавства, про причину неявки суд не інформували, тому суд визнає причину неявки неповажною і вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін, з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. За письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. [INFO] в с. Петрівське Волноваського району Донецької області померла [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина, у виді земельної ділянки, розташованої на території Петрівської сільської ради, Волноваського району, Донецької області, свідоцтво про смерть серії [NUMBER].(а.с.13). Положення ч.ч.1-4 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч. 1 ст.1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно дост. 1273 ЦК Україниспадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленогостаттею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Згідно зі ст.1223 ЦК Україниправо на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 цього Кодексу; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Відповідно до ст.1234 та ст.1235 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю; право на заповіт здійснюється особисто; заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. За свого життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 16.12.2003 року секретарем Петрівської сільської ради Волноваського району Донецької області, яким заповіла на випадок своєї смерті право на земельну часку, яка знаходилась в КСП " Донбас" Петрівської сільської ради [PERSON].(а.с14.). Відповідно з довідкою № 9646 від 09.10.2018р. [PERSON], зареєстрована з 13.01.2010 року по [ADDRESS] на день смерті мала склад сім"ї: онук [PERSON], невістка [PERSON], дружина онука [PERSON].(а.с15.). За пунктами 4.15, 4.18, 4.20 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженогонаказом МіністерстваЮстиції України № 296/5від 22 лютого 2012року передбачено, що за відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадок правовстановлюючих документів, нотаріус роз'яснює йому вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Що і стало підставою для звернення позивачів до суду із даним позовом. Відповідно дост. 1223 ЦК Україниу разі неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом право на спадкування за законом одержують особи, визначені вст. 1261-1265 ЦК України. Відповідно до статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Суд встановив, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] позивач виконав всі умови, передбачені законом, для прийняття спадщини. Але він позбавлений права отримати свідоцтво про право на спадщину у встановленому законом порядку через причини, які від нього не залежать, тому суд вважає, що є всі законні підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved