Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з вищевказаним позовом. Посилається на те, що у шлюбі з [PERSON] у них народився син [PERSON] . З відповідачем не проживають більше шести років та не ведуть спільне господарство. У 2015 році він виїхав у невідомому напрямку, тому на даний час його місце проживання їй невідоме. Син проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні та піклуванні. Характеристикою [PERSON] , 2009 р.н., учня 4-А класу Тереблянської ЗОШ І-ІІІ ступеня стверджується, що батько дитини в школу не навідувався жодного разу та не цікавиться його навчанням. Відповідач не цікавиться здоров`ям дитини, не телефонує йому, не цікавиться його особистим життям, не виявляє бажання спілкуватися з сином та не вітає його з днем народження, тобто, взагалі не піклується про фізичний, духовний та моральний розвиток сина. Враховуючи те, що відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно її з сином місця перебування, а вона ніколи не створювалася перешкоди у спілкуванні дитини з батьком та участі батька у вихованні, вище викладені обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання [PERSON] виконувати відносно дитини батьківські обов`язки, покладені на нього законом. Відповідач ухиляється від своїх обов`язків по вихованню дитини, тому просить позбавити його батьківських прав. Оскільки відповідач є молодим за віком, виїжджає на заробітки, не має на утриманні інших осіб та СК України на нього покладений обов`язок по утриманню дитини, просить стягнути з нього аліменти в розмірі 3000 грв. Відповідач у судове засідання не з`явився і не повідомив суду причини неявки. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного. Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 30.03.2007 р. № "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Відповідно до довідки Тереблянської сільської ради № 620 від 21.06.2019 р. та акту обстеження матеріально-побутових умов № 180 від 21.06.2019 р. на утриманні позивачки знаходиться син [PERSON] , 2009 р.н., з яким вона проживає у будинку батьків. [PERSON] , батько дитини, ніякої участі у вихованні сина не приймає. Мама виховує сина сама, дитина на повному утриманні матері. З характеристики [PERSON] , 2009 р.н., учня 4-А класу Тереблянської ЗОШ І-ІІІ ступенів Тячівського району вбачається, що батько [PERSON] не навідувався до школи жодного разу, не цікавився сином. Свідки [PERSON] та [PERSON] під час розгляду справи ствердили, що відповідач [PERSON] не цікавиться сином [PERSON] , не приймає участі у його вихованні та матеріальному забезпеченні. Згідно ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані виховувати і утримувати дитину до досягнення повноліття, піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей. Відповідно до ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст. 81 ч. 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 76-83 ЦПК України. Висновком від 30.07.2019 р. орган опіки та піклування в особі Тячівської РДА дав згоду на позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] . Комісія з питань захисту прав дитини при Тячівській РДА своїм рішенням від 25.07.2019 р. також дала згоду на позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] . Відповідач належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явився і заперечень відносно позову не надіслав. Наведене дозволяє зробити суду висновок про те, що для захисту прав та інтересів малолітнього [PERSON] , [INFO] , позов слід задовольнити та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно нього. З приписів ст. 166 ч.ч. 2 та 3 СК України вбачається, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно із ст. 8 ч. 1 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Зважаючи на вказані вимоги закону аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі визначальним при визначенні способу стягнення аліментів є те чи платник аліментів має постійний, стабільний заробіток (дохід) чи навпаки такий його дохід є нерегулярним, мінливим, частина такого виплачується в натурі, тощо. Як вбачається із матеріалів справи та сторонами не оспорюється, що відповідач на час розгляду справи офіційно не працює та постійного (сталого) доходу не має. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивачки, яка сама виховує малолітнього сина, ніде не працює, відсутність у неї будь-якого нерухомого чи цінного рухомого майна, а також відсутність у відповідача істотних причин, які б перешкоджали йому працювати та заробляти кошти. З приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" убачається, що з 1 грудня 2019 року для дітей віком від 6-ти до 18-ти років встановлено прожитковий мінімум 2218 гривень. Середня заробітна плата по Україні станом на вересень 2019 р. становила 10687грв., а по Закарпатській області - 9441 грв. Тому суд вважає, що відповідач, як працездатний чоловік, який має можливість працювати, у змозі заробити суму, яка дасть йому можливість сплачувати на утримання свого сина по 1500 гривень у місяць. Доказів того, що відповідач має можливість сплачувати по 3000 грв. щомісяця позивачка суду не надала. За таких обставин,

Outcome: approved