Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

Представник [PERSON] \~в інтересах\~ [PERSON] звернулася в суд з позовом до Приватного підприємства «Щит» про стягнення заборгованості по заробітній платі. В позовній заяві зазначила, що з 2016 року позивача [PERSON] перебуває в трудових відносинах з приватним підприємством «Щит», де працює охоронцем. Починаючи з квітня 2020 року по серпень 2020 року включно, підприємством «Щит» йому була нарахована, але не виплачена заробітна плата та компенсація за невикористану відпустку. За квітень 2020 року нарахована заробітна плата становить 3420 гривень, травень 2020 року 4540,77 гривень, червень 2020 року 3807,65 гривень, липень 2020 року - 3807,65 гривень, серпень 2020 року 1140 гривень, що разом становить 16716,07 гривень, компенсація за невикористану відпустку становить 2705,30 гривень. В загальному сума заборгованості по невиплаченій заробітній платі та компенсація за невикористану відпустку становить 19421,37 гривень. Підтвердженням факту заборгованості є довідка, яка видана йому боржником. На даний час ПП «Щит» заборгованість по заробітній платі та компенсацію за невикористану відпустку позивачу не сплатило. Трудові відносини між позивачем та ПП «Щит» не припинені. Отримати від ПП «Щит» будь яку інформацію про перебування в трудових відносинах не виявляється можливим. Адвокатом надіслано ПП «Щит» адвокатський запит з проханням надати копію трудового договору, копію трудової книжки, довідку про нарахування заробітної плати за період роботи за 2020 рік, однак лист з адвокатським запитом повернуто, у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Таким чином, не виплачуючи йому заробітну плату, відповідач порушує його право на своєчасне одержання винагороди за працю, гарантоване ст.. 43 Конституції України, Законом України «Про оплату праці» та обмежив його право на використання його власності для задоволення життєвих потреб грошових коштів. Просить суд стягнути з приватного підприємства «Щит» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 16716 (шістнадцять тисяч сімсот шістнадцять) гривень 07 копійок та компенсацію за невикористану відпустку в сумі 2705 (дві тисячі сімсот п`ять) гривень 30 копійок. Представник позивача [PERSON] - адвокат Потьомкіна О.М. в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних в справі доказів. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Довідкою ПП "Щит" про заборгованість по заробітній платі стверджується, що [PERSON] працював у ПП "Щит" на посаді охоронця, і станом на 11 листопада 2020 року його заборгованість по заробітній платі становить: за квітень 2020 року\~- 3420 гривень, за травень 2020 року\~- 4540,77 гривень, за червень 2020 року\~- 3807,65 гривень, за липень 2020 року\~- 3807,65 гривень, за серпень - 2020 року\~1140 гривень, заборгованість по компенсації за невикористану відпустку - 2705,30 гривень, всього на загальну суму 19421,07 гривень. Представник позивача [PERSON] [PERSON] зверталася із запитом до директора ПП «Щит» з проханням надати належним чином засвідчені копії документів: наказу про прийняття на роботу в ПП «Щит» [PERSON] , [INFO] , копію трудової книжки, довідку про нарахування заробітної плати за період роботи 2020 рік, довідку про заборгованість по заробітній платі та нарахування компенсації за невикористані відпустки за весь період роботи. Згідно довідки Пенсійного фонду України від 26 квітня 2021 року за №502, [PERSON] працював у приватному підприємстві "Щит", і в 2020 році йому нараховувалася заробітна плата. Згідно ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.ч.1-4\~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1\~ст.13 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч.1, 5-7\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.2\~ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Згідно\~ст. 94 КЗпП України\~заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. За приписами\~ст. 21 Закону України "Про оплату праці"\~працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до\~ст. 43 Конституції України\~кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч.5\~ст. 97 КЗпП України\~оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Відповідно до\~ст. 115 КЗпП України\~заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Беручи до уваги вищенаведене та те, що відповідач допустив перед позивачем заборгованість по невиплаченій заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з приватного підприємства «Щит» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 16716 (шістнадцять тисяч сімсот шістнадцять) гривень 07 копійок та компенсацію за невикористану відпустку в сумі 2705 (дві тисячі сімсот п`ять) гривень 30 копійок. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення середньої заробітної плати за один місяць в сумі 3807 (три тисячі вісімсот сім) гривень 65 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved