Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05 січня 2019 року у Снігурівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З вересня 2019 року з чоловіком припинили спільне проживання та ведення господарства. Спільне життя не склалося через те, що кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім"ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникали сварки, що тяжким чином впливало на її психічний стан та призвело до втрати взаємного почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що збереження сім`ї неможливе, а тому просить суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище " [PERSON] " та стягнути з відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору. В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивач подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення за місцем реєстрації місця проживання судового виклику рекомендованим листом з повідомленням, який вручено члену сім`ї. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 05 січня 2019 року Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб (актовий запис № 1); свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 05 січня 2019 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с. 6). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , виданого 05 січня 2019 року Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на підставі актового запису № 1 від 05 січня 2019 року (а.с.7). Шлюбні відносини між подружжям припинені за постійних сварок та непорозумінь у сім`ї, втрати почуття любові і поваги один до одного; сторони припинили спільне проживання та ведення господарства з вересня 2019 року, за час судового провадження з розгляду даної справи, а саме з січня 2020 року сторони не примирилися; дитина проживає з позивачем, що підтверджується довідкою про склад сім"ї від 16.01.2020 р. за №168, виданої Василівським старостинським округом Снігурівської міської ради Миколаївської області (а.с.8). Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами не є можливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач відзиву на позовну заяву не подав, а тому збереження даної сім`ї не відповідало б інтересам сторін та дитини, а отже позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Відповідно до ст.113 СК України позивач має право надалі іменуватися шлюбним прізвищем " [PERSON] ". Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved