Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

До суду звернувся заступник прокурора Оболонського району м. Києва з позовом в інтересах держави в особі Київської міської ради до [PERSON], [PERSON], треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві про визнання недійсним договору купівлі- продажу, скасування рішення про державну реєстрацію прав та витребування майна, згідно якого просив визнати недійсним договір купівлі- продажу квартири [ADDRESS], укладений 13.06.2014р. між [PERSON] та [PERSON], скасувати рішення про державну реєстрацію права приватної власності [PERSON], про що 13.06.2014р. внесено запис до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно( індексний номер 13768071) та витребувати у власність територіальної громади м. Києва з незаконного володіння [PERSON] дану квартиру. Свої позовні вимоги мотивував тим, що Оболонським районним управлінням ГУМВС України в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №12013110050000759 за фактом шахрайського заволодіння квартирою [ADDRESS]. Під час досудового розслідування встановлено, що 23.09.2009 року секретарем виконавчого комітету Василівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області Шуляр Галиною Іванівною посвідчено заповіт [PERSON], [INFO], згідно якого вона заповідала усі права та обов'язки, які їй належать [PERSON]. Померла [PERSON], [INFO]. На підставі вказаного заповіту 05.07.2010 року державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Василевською О.П. посвідчено свідоцтво про право на спадщину, яким підтверджено виникнення права власності [PERSON] на спадщину [PERSON], яка складається з квартири [ADDRESS]. Зокрема, висновком експерта відділу криміналістичних досліджень сектору технічного дослідження документів та почерку науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в місті Києві від 28.03.2011 №21/тдд встановлено, що підписи у двох екземплярах заповіту від 23.09.2009 та в графі №9, 19-20 строчці на сторінці 41 в Журналі реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету за 2009 рік виконано не [PERSON], а іншою особою. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15.04.2014р. задоволено позов, яким визнано недійсним заповіт [PERSON], 12.09.1923, посвідчений 23.09.2009 року секретарем виконавчого комітету Василівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за номером 10а та внесений у Спадковий реєстр за №49020746; визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину, посвідчене 28.06.2010 року Першою Київською державною нотаріальною конторою, зареєстроване в реєстрі нотаріальних дій за №7-576 та внесено у Спадковий реєстр за №49573474; скасувано рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві щодо державної реєстрації права приватної власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS], прийняте 08.07.2010 року, про що 08.07.2010 року внесено запис до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно; визнано відумерлою спадщину у вигляді квартири [ADDRESS], яка відкрилась після смерті [PERSON], та квартиру передано територіальній громаді м. Києва. Згідно даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.07.2014р, 13.06.2014р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] зареєстровано договір купівлі- продажу квартири [ADDRESS], продавцем квартири зазначено [PERSON], а покупцем [PERSON]. Однак арешт накладений на квартиру у кримінальному провадженні № 12031110050000759 02.09.2010року за невстановлених на даний час обставинах було знято 03.06.2014року. Оскільки право власності на спірну квартиру [PERSON] набув на підставі недійсного правочину, то на момент укладення договору купівлі- продажу не мав необхідного обсягу повноважень власника на розпорядження квартирою. Питання організації управління районами в місті Києві належать до компетенції Київської міської ради і вирішуються відповідно до Конституції, цього та інших законів України, рішень міської ради про управління районами міста. З метою захисту права на здійснення управління, розпорядження майном територіальної громади міста Києва, здійснення контролю за ефективним використанням та збереженням майна, прокуратура району звертається до суду з даною заявою на захист інтересів територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради. Представник прокуратури Оболонського району м. Києва позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник Київської міської ради в судове засідання не з»явився про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним про причини неявки суду не повідомили. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.169 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник прокуратури, не заперечує проти розгляду справи, а від відповідача який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Представники третьої особи в судове засідання не з'явилась про день і час розгляду справи повідомлялась належним чином, просила винести рішення згідно чинного законодавства. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено що Оболонським районним управлінням ГУМВС України в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №12013110050000759. Під час досудового розслідування встановлено, що 23.09.2009 року секретарем виконавчого комітету Василівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області Шуляр Галиною Іванівною посвідчено заповіт [PERSON], [INFO], згідно якого вона заповідала усі права та обов'язки, які їй належать [PERSON]. Померла [PERSON], [INFO]. На підставі вказаного заповіту 05.07.2010 року державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Василевською О.П. посвідчено свідоцтво про право на спадщину, яким підтверджено виникнення права власності [PERSON] на спадщину [PERSON], яка складається з квартири [ADDRESS]. На підставі вказаного заповіту 05.07.2010 року державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Василевською О.П. посвідчено свідоцтво про право на спадщину (спадкова справа №334/2010, зареєстровано в реєстрі за №7-576). Матеріалами кримінального провадження підтверджено, що [PERSON],[INFO] особисто право на заповіт не здійснювала. Висновком експерта відділу криміналістичних досліджень сектору технічного дослідження документів та почерку науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в місті Києві від 28.03.2011 №21/тдд встановлено, що підписи у двох екземплярах заповіту від 23.09.2009 та в графі №9, 19-20 строчці на сторінці 41 в Журналі реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету за 2009 рік виконано не [PERSON], а іншою особою. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15.04.2014р. задоволено позов, яким визнано недійсним заповіт [PERSON], 12.09.1923, посвідчений 23.09.2009 року секретарем виконавчого комітету Василівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за номером 10а та внесений у Спадковий реєстр за №49020746; визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину, посвідчене 28.06.2010 року Першою Київською державною нотаріальною конторою, зареєстроване в реєстрі нотаріальних дій за №7-576 та внесено у Спадковий реєстр за №49573474; скасувано рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві щодо державної реєстрації права приватної власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS], прийняте 08.07.2010 року, про що 08.07.2010 року внесено запис до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно; визнано відумерлою спадщину у вигляді квартири [ADDRESS], яка відкрилась після смерті [PERSON], та квартиру передано територіальній громаді м. Києва. Як вбачається з договору купівлі-продажу нерухомого майна від 13.06.2014 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] зареєстровано договір купівлі- продажу квартири [ADDRESS], продавцем квартири зазначено [PERSON], а покупцем [PERSON]. Згідно ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ст. 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Згідно ст.235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 30 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 230 ЦК України передбачено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Повноваження по здійсненню захисту інтересів держави, в тому числі шляхом представництва її інтересів у суді, покладено на органи прокуратури України згідно ст.І21 Конституції України. Відповідно до ст.36-1 ЗУ «Про прокуратуру» підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (ст.45 ЦПК України). Відповідно до ст.60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відповідно до положень Закону України "Про столицю України - місто- герой Київ", місцеве самоврядування у місті Києві здійснюється територіальною громадою міста як безпосередньо, так і через Київську міську раду, районні в місті ради (в разі їх утворення) та їх виконавчі органи. Порядок формування та повноваження міської, районних у місті рад (в разі їх утворення) визначаються Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" з особливостями, передбаченими цим Законом. Відповідно до положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", основні терміни, використані в цьому Законі, мають таке значення: зокрема, територіальна громада - жителі, об'єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно - територіальними одиницями. Відповідно до частини 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. У місті Києві діють представницькі органи місцевого самоврядування - Київська міська рада, районні в місті ради (у разі їх утворення), які є юридичними особами. З урахуванням викладеного та з метою захисту права на здійснення управління, розпорядження майном територіальної громади міста Києва, здійснення контролю за ефективним використанням та збереженням майна, прокуратура району звернулася до суду з даною заявою на захист інтересів територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради. Оскільки, судом встановлено, що право власності на спірну квартиру [PERSON] набув на підставі недійсного правочину, то на момент укладення договору купівлі- продажу не мав необхідного обсягу повноважень власника на розпорядження квартирою, слід визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 13.06.2014 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON]. Крім того підлягають задоволенню і вимоги в частині скасування рішення про державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS], проведену 13.06.2014 року внесено запис до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно( індексний номер 13768071. На підставі викладеного,

Outcome: approved