Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", далі ПАТ КБ "ПриватБанк", звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав заяву від 29.07.2010 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач своїм підписом підтвердив згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. В порушення умов вказаного кредитного договору та ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконав та станом на 28 лютого 2017 року його заборгованість становить 27321 грн. 27 коп., з яких 987 грн. 36 коп. - заборгованість за кредитом, 20956 грн. 71 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3600 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 1277 грн. 20 коп. - штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 29.07.2010 року в розмірі 27321 грн. 27 коп. та судові витрати. Представник позивача за довіреністю Сафір Ф.О. в судове засідання не з'явився, в письмовому клопотанні, яке міститься в матеріалах справи, просить справу розглядати у відсутність представника ПАТ КБ «ПриватБанк», позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.2, 61). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання представника позивача суд вирішив можливим розглянути справу у його відсутність. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позов визнає частково. Згоден сплачувати 6000 грн. (а.с.80) Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір від 29 липня 2010 року, який складається з анкети - заяви, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку, що становлять кредитний договір (а.с. 11, 12, 13-36). Відповідач своїм підписом підтвердив згоду на те, що підписана заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, з якими він був письмово ознайомлений, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач зобов'язався виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті ПриватБанку (а.с.11). Згідно п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку ні одна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же строк (а.с.24). Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (а.с.29). Відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. У випадку невиконання зобов'язань по договору, на вимогу банка виконати зобов'язання по поверненню кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку (п. 2.1.1.5.5 та п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг) (а.с. 31). За умовами договору при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій (п.2.1.1.7.6). Крім того, у випадку виникнення прострочених зобов'язань на суму від 100 грн., включаючи прострочені зобов'язання, передбачені п.п. 2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник сплачує банку пеню, яка нараховується в день нарахування процентів за кредитом (п. 2.1.1.12.6.1) (а.с. 32, 34). Згідно п.2.1.1.12.11 Умов та правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором (а.с. 35). При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що сторони не ставили питання про розірвання договору від 29 липня 2010 року. Таким чином між позивачем та відповідачем виникли цивільні права та обов'язки, які вони врегулювали договором від 29 липня 2010 року, що не заперечується і відповідачем, що вбачається із його заяви (а.с.80) Частиною 1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України). Статтею 549 ЦК України встановлена відповідальність боржника у виді неустойки у разі порушення ним зобов'язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст.551 ЦК України). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором від 28 лютого 2017 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], заборгованість станом на 28.02.2017 року становить 27321 грн. 27 коп., з яких з яких 987 грн. 36 коп. - заборгованість за кредитом, 20956 грн. 71 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3600 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 1277 грн. 20 коп. - штраф (процентна складова) (а.с. 8-9). За змістом ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором. Відповідно до ст.1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Відповідач [PERSON] не оспорював договір позики, укладений між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк», не надав суду доказів, що кредитний договір укладений проти його справжньої волі. Окрім того, [PERSON] позов визнав частково, що вбачається із його заяви, яка міститься у матеріалах справи (а.с.80) При цьому заперечень та доказів на спростування заборгованості за кредитним договором від 29 липня 2010 року чи заборгованості у меншому розмірі відповідачем [PERSON] суду не надано. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідач не погасив узятий ним кредит, не сплатив відсотків, комісій, окрім того, за несвоєчасне погашення заборгованості йому нараховані штраф та пеня, і відповідно до зазначених вище норм цивільного законодавства ці суми підлягають стягненню з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Враховуючи положення ч.7 ст.81 ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. За таких обставин, враховуючи викладене, наявність простроченої заборгованості у [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором від 29 липня 2010 року, суд приходить до висновку про достатність обґрунтованих підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 27321 грн. 27 коп., з яких 987 грн. 36 коп. - заборгованість за кредитом, 20956 грн. 71 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3600 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 1277 грн. 20 коп. - штраф (процентна складова), що виникла станом на 28 лютого 2017 року та заявлена позивачем в позовній заяві. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по справі в розмірі 2020 грн. 00 коп. Відповідно до ст. ст. 6, 526, 530, 533, 549, 612, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved