Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

До Рівненського міського суду Рівненської області звернулась з позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Просить суд стягувати з відповідача на свою користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі, в розмірі 2000 гривень, щомісячно, на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття. Стягнути з відповідача витрати, на правничу допомогу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем було укладено шлюб, від даного шлюбу в них є двоє неповнолітніх дітей, які проживають з нею та перебувають на її матеріальному утриманні. Позивач зазначає, що відповідач добровільно сплачувати аліменти не бажає, не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Ухвалою суду від 10.06.2019 року було прийнято справу до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Представник позивача в судовому засіданні вимоги своєї довірительки підтримав, просив позов задоволити повністю. Відповідач в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову, просив стягувати аліменти в розмірі визначеному законом, щодо стягнення витрат на правничу допомогу заперечував повністю. Враховуючи пояснення сторін та докази наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 06 серпня 2006 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06 серпня 2006 року. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові - [PERSON] , дружині - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №916, матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , батьком [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №2723 матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , батьком [PERSON] . Відповідно достатті 180 Сімейного кодексу України(далі -СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другоюстатті 181 СК Україниза домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьоюстатті 181 СК Українипередбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів`за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьоюстатті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню суд враховує наступне. Відповідно до вимогстатті 182 СК Україниобставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів є стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Також даною статтею визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно п. п. 3 п.17Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим,статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» № 2629-VІІI від 23.11.2018 року передбачено, що для дітей віком до 6 років з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум становить 1626 грн., з 1 липня 1699 грн., з 1 грудня 1779 грн. Для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум становить 2027 грн., з 1 липня 2118 грн., з 1 грудня 2218 грн. Позивач заявила вимогу про стягнення з відповідача на її користь, на утримання дітей аліментів в розмірі по 2000 грн., щомісячно на кожну дитину. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Згідно довідки №10106 від 10.06.2019 року ПП "Метгарант" [PERSON] працює у ПП "Метгарант" на посаді "Менеджер з питань регіонального розвитку", з посадовим окладом в розмірі 4300 грн. З інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається, що [PERSON] зареєстрована, як фізична особа-підприємець. А тому з врахуванням вищенаведених правових норм та заявлених позивачем вимог, заперечень відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дітей аліментів у розмірі по 1100 грн., щомісячно, накожну дитину до досягнення дітьми повноліття, що буде достатнім для забезпечення дітям належних умов для фізичного, духовного та культурного розвитку, а також відповідатиме чинному законодавству, не порушуючи також і інтересів і становища, як відповідача так і позивача. При цьому на підставі частини першоїстатті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 22.05..2019 року. Відповідно до пункту 1 частини першоїстатті 430 Цивільного процесуального кодексу України(далі -ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їх дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини на підставі норм статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 грн., за позовну вимогу про стягнення аліментів. Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Позивач на підтвердження вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, надану адвокатом Іваницька Н.О. на підставі договору про надання правничої допомоги від 21.05.2019 р., Додатку №1 до договору від 20.05.2019 року, за яким загальна вартість наданих послуг складає 2277,85 грн. Понесені позивачем зазначені витрати підтверджуються квитанцією до прибуткового касового ордеру №25 від 22.05.2019. Враховуючи положення ст. 137 ЦПК України щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд приймає до уваги, що дана справа є малозначною, також враховує кількість та тривалість судових засідань в яких приймала участь представник позивача. Відповідно суд вважає, що розмір судових витрат слід зменшити і стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 1200 гривень.

Outcome: partial