Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою. У заяві вказав, що у вересні 2016 року позивач [PERSON] «МТМ» Хортицького району м.Запоріжжя звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 01.08.2011 року по 31.08.2016 року у розмірі 9378 грн. 57 коп. Ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 29.09.2016 року було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу. Позивач у період з 01.08.2011 року по 31.08.2016 року надав послуги з централізованого опалення, підігріву питної води у житлове приміщення, яке розташовано за адресою: [ADDRESS], основний квартиронаймач якої - [PERSON] померла 21.05.2011 року. Після звернення до Хортицького районного суду м.Запоріжжя з заявою про витребування з восьмої Запорізької державної нотаріальної контори інформації стосовно спадкоємців після смерті [PERSON] зясовано, що з заявою про прийняття спадщини звернулись [PERSON] та [PERSON] Після смерті [PERSON] зобовязання щодо надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води до приміщення, яке є обєктом спадкування не припинялися, відповідачі не здійснювали оплату послуг, а тому у період з 01.08.2011 року по 30.09.2016 року утворилася заборгованість в сумі 9378 грн. 57 коп., яку позивач просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів, а також стягнути судовий збір у розмірі 1378 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 16.11.2016 року було направлено судове доручення до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області\~ про допит\~ відповідачки [PERSON], та окреме доручення Дніпровському районному суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, для допиту відповідачки [PERSON] У\~ судовому засіданні\~ Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області, яке відбулося 26.12.2016 року, відповідачка [PERSON] надала письмові заперечення щодо заявлених позовних вимог, згідно яких позов визнає частково, та вважає, що він підлягає задоволенню в межах строку позовної давності і сума заборгованості складає 7382 грн. 47 коп. Листом від 30.01.2012 року Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області направив на адресу суду поштові повідомлення про виклик відповідачки [PERSON] З вказаних поштових повідомлень вбачається, що [PERSON] двічі сповіщалася про розгляд доручення, шляхом надсилання рекомендованими листами на її адресу реєстрації судових повісток, за отриманням поштових відправлень не з'явилася, тому вони повернуті суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Судове доручення не виконане. За таких обставин, суд вважає, що можливе розглянути справу по наявних у ній документів. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню, у звязку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до вимог ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" "споживач-фізична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальні послуги"; "житлово-комунальні послуги- результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках, спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів,норм, стандартів, порядків і правил"; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо та електропостачанням,опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку , встановленому законодавством". Учасниками відносин у сфері житлово-комунальні послуги є: власник, споживач, виконавець, виробник, відповідно до ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Споживач згідно ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки , встановлені договором або законом. Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК України, наймачі (власники) квартир зобов'язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. За правилами ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. За нормами ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з ст. 24 ч. 3 Закону України «Про теплопостачання», основні обов'язки споживача теплової енергії, зокрема, своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Однак відсутність відповідного договору не є підставою для не стягнення заборгованості за послуги опалення, оскільки згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є надання послуг та їх отримання відповідачем. Судом встановлено, що згідно довідки № 4000 від 07.11.2014 року за адресою: [ADDRESS], ВКН була [PERSON], яка померла та знята з реєстрації 26.06.2011 року (а.с. 8). Як вбачається з інформаційної довідки восьмої Запорізької державної нотаріальної контори за № 1615/01-14 від 04.08.2015 року, до восьмої Запорізької державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернулися [PERSON], [PERSON] (а.с. 9). 28.09.2016 року [PERSON] «Міські теплові мережі» в особі філії концерну «МТМ» звернувся до Хортицького району м.Запоріжжя з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води з [PERSON], [PERSON] Ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 29.09.2016 року концерну «Міські теплові мережі» в особі філії концерну «МТМ» відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу (а.с.7). Позивач - [PERSON] «МТМ» Хортицького району м.Запоріжжя надавав послуги з централізованого опалення, підігріву питної води у житлове приміщення, яке розташовано за адресою: [ADDRESS], які своєчасно не оплачувалися та у період з 01.08.2011 року по 30.09.2016 року утворилася заборгованість в сумі 9378 грн. 57 коп., про що позивач надав розрахунок заборгованості на суму (а.с. 10, 11). Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Оплата за послуги з водопостачання та водовідведення повинна вноситись щомісячно, за надані послуги за минулий місяць. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки статтею 257 ЦК України. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] «Міські теплові мережі» надавалися послуги з теплопостачання (централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води) за адресою: [ADDRESS], яка по 1/2 частині в порядку спадкування належить [PERSON], [PERSON], що не заперечується відповідачкою [PERSON] [PERSON] «Міські теплові мережі» в особі Філії [PERSON] «МТМ» Хортицького району звернувся до Хортицького районного суду м. Запоріжжя с заявою про видачу судового наказу про стягнення саме з відповідачів [PERSON], [PERSON] суми заборгованості за надані послуги у вересні 2016 року. Враховуючи, що позивач вперше звернувся с заявою про видачу судового наказу про стягнення суми заборгованості, з відповідачів у вересні 2016 року, відповідачка [PERSON] просить застосувати строк позовної давності, тому на підставі ст.253, 256 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню з урахуванням строку позовної давності, а саме з вересня 2013 року. Згідно наданого суду розрахунку заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у житлове приміщення, яке розташовано за адресою: [ADDRESS], з урахуванням строку позовної давності, станом на 16.02.2017 року, заборгованість складає 6290 грн. 73 коп., а тому вказана сума підлягає солідарному стягненню з відповідачів у судовому порядку. Щодо вимог про стягнення судового збору, судом встановлено, що у вересні 2016 року [PERSON] «Міські теплові мережі» в особі Філії [PERSON] «МТМ» Хортицького району звернувся до Хортицького районного суду м. Запоріжжя с заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON], [PERSON] суми заборгованості за період з 01.08.2011 року по 30.09.2016 року, оплативши судовий збір у сумі 689 грн. Ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 29.09.2016 року у прийнятті заяви про видачу судового наказу відмовлено, заявнику розяснено, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні (а.с.7). Відповідно до вимог ч.2 ст. 99 ЦПК України, у разі предявлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. 13.10.2016 року [PERSON] «Міські теплові мережі» в особі Філії [PERSON] «МТМ» Хортицького району звернувся до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, доплативши судовий збір у сумі 689 грн. Відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позивачем сплачено судовий збір у сумі 1378 грн., тому на підставі ч. 1 ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів.

Outcome: partial