Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно. На час смерті спадкодавця, а саме ще із 1970 року, він перебував у зареєстрованому шлюбі із спадкодавцем. На час відкриття спадщини він був зареєстрований та постійно проживав в одному житловому будинку разом із спадкодавцем, а тому як спадкоємець за законом першої черги, є таким, що прийняв спадщину у встановленому законом порядку. Спадкодавець заповіла своє майно відповідачу (нашій дочці). Однак, відповідач не прийняла спадщину. Отже, з огляду на неприйняття спадщини відповідачем після смерті спадкодавця, право на спадкування одержав він, як спадкоємець за законом першої черги, і він прийняв спадщину у встановлений законом строк. При цьому, ніхто інший спадщину, яка відкрилася після смерті спадкодавця, не прийняв. Отже, нині йому, як спадкоємцю, який прийняв спадщину після смерті своєї дружини, вже належить спадкове майно. Одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилася після смерті спадкодавця, неможливо, а тому у нього виникла потреба звернутися до суду із цією позовною заявою для визнання за ним права власності на спадкове майно. Так, за життя спадкодавцю належав на праві особистої приватної власності житловий будинок, що розташований по [ADDRESS], поштова адреса якого вже після відкриття спадщини, була змінена на адресу - [ADDRESS]. Можливість оформити право на власності на спадковий житловий будинок після смерті його дружини відсутня, тому, як наслідок, він вимушений звернутися за судовим захистом, адже після смерті спадкодавця його та спадкодавця прізвища в актових записах із "[PERSON]" були змінені на "[PERSON]". Так, за життя спадкодавець мав прізвище "[PERSON]", і помер також з цим прізвищем "[PERSON]", а після смерті спадкодавця, її прізвище в актових записах було змінено, внесено зміни до актових записів, внаслідок чого за нинішніми документами померлою значиться особа із прізвищем "[PERSON]". Оскільки за життя спадкодавець мала прізвище "[PERSON]", відповідно, вона набула право власності на спірний житловий будинок саме на прізвище "[PERSON]". Таким чином, із вищенаведеного чітко видно, що право власності на спірний житловий будинок, на який відкрилася спадщина після смерті спадкодавця, було набуто і зареєстровано за спадкодавцем із прізвищем "[PERSON]", яким вона і йменувалась за свого життя, а нині за наявними документами померлою особою (спадкодавцем цього будинку) рахується "[PERSON]". Як наслідок, немає в державному реєстрі речових прав підтвердження права власності на спірний житловий будинок за спадкодавцем із прізвищем "[PERSON]", оскільки остання за життя мала інше прізвище, а після смерті людина вже не має цивільної право- та дієздатності, не може набувати цивільних прав та обов'язків, відповідно, право власності на житловий будинок згідно із нотаріально посвідченим договором дарування, було набуте і рахується досі в державному реєстрі речових прав за "[PERSON]". У зв'язку з цим, немає можливості оформити право власності в нотаріальному порядку, адже виходить, що у спадкодавця на прізвище "[PERSON]" немає зареєстрованого права власності в державному реєстрі на спірний житловий будинок, що унеможливлює оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Позивач та його представник - адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає. Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи та встановивши, що вимоги позивача не зачіпають інтереси третіх осіб, а прийняте рішення суду не суперечить вимогам чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 18 жовтня 1970 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, що зареєстрований Колківською сільською радою Дубровицького району Рівненської області, про що складено відповідний актовий запис №24 (а.с.11). Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.9), [PERSON] померла [INFO] року, про що складено відповідний актовий запис за №31. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до статті 1218 Цивільного кодексу України входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв'язку з його смертю. Судом встановлено, що за життя [PERSON] на праві особистої приватної власності належав житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS], поштова адреса якого після відкриття спадщини була змінена на адресу: [ADDRESS], що підтверджується договором дарування житлового будинку з надвірними будівлями від 09 серпня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Дубровицького районного нотаріального округу Мелех\~О.П., зареєстрованого в реєстрі за № 2345, витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів №15150, технічним паспортом на спірний житловий будинок, виготовленим КП "Рівненське обласне БТІ", рішенням виконавчого комітету Туменської сільської ради Дубровицького району Рівненської області від 27 липня 2018 року № 29, за змістом якого спадкововому житловому будинку після смерті спадкодавця, через декілька років, за зверненням відповідача, було присвоєно іншу поштову адресу (а.с.14-17,19,20,). Оскільки на день смерті дружини [PERSON], її чоловік [PERSON] проживав разом із нею в будинку останньої до дня її смерті, що підтверджується довідкою №2033 від 24 липня 2018 року, виданими виконавчим комітетом Колківської сільської ради Дубровицького району Рівненської області (а.с.18), [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно листа №2102-17.8-04-21-18 від 28 листопада 2018 року, виданого Дубровицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області вбачається, що відповідно до вимог законодавства у актовому записі про народження на підставі висновку відділу №32-03-36 від 18 серпня 2009 року були внесені доповнення до актового запису про народження [PERSON], а саме доповнено відомості про батька "[PERSON], по батькові дитину "[PERSON]", місце народження "Україна, Рівненська область, с. Колки", виправлено у актовому записі про шлюб "24 від 18 жовтня 1970 року, складеного виконавчим комітетом Колківської сільської ради Дубровицького району Рівненської області прізвище нареченого на до та після реєстрації шлюбу з "[PERSON]" на "[PERSON]", нареченої після реєстрації шлюбу з "[PERSON]" на "[PERSON]", у актовому записі про смерть №31 від 01 жовтня 2005 року, складеного виконавчим комітетом Колківської сільської ради Дубровицького району Рівненської області виправлено прізвище померлої дружини [PERSON] з "[PERSON]" на "[PERSON]", про що зроблені відповідні відмітки (а.с.46-52). Відповідно до листа №940/01-24 від 06 грудня 2018 року, виданого Рівненським обласним державним нотаріальним архівом вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, спадкова справа не заводилась (а.с.59). Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За таких підстав, суд переконується в тому, що [PERSON] згідно норм спадкового права, став власником спадкового майна померлої і набув право власності на нього.

Outcome: approved