Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

Орган опіки та піклування Золотоніської міської ради звернувся до суду в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON] та [PERSON], третя особа Служба у справах дітей, молоді та спорту виконавчого комітету Золотоніської міської ради, про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги, з урахуванням уточнених позовних вимог (про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав) позивач мотивує тим, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 22 грудня 2007 року. Від шлюбу подружжя має трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Перебуваючи у шлюбі з [PERSON], із серпня 2016 року [PERSON] проживає зі співмешканцем [PERSON], [INFO], і [INFO] в них народився син [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS], а [PERSON] зареєстрований в с. Синьооківка Золотоніського району, але фактично всі проживають за адресою [ADDRESS] в різних частинах будинку. Разом з матір'ю та співмешканцем проживають всі четверо малолітніх дітей. З 2016 року сім'я [PERSON] знаходиться на контролі служби у справах дітей, молоді та спорту виконавчого комітету Золотоніської міської ради як кризова. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не виконують належним чином свої батьківські обов'язки, періодично зловживають алкоголем, не створюють умов для належного проживання, виховання та навчання дітей. Під час проведення рейдів неодноразово виявлялись випадки неналежних умов проживання. В помешканні часто перебували сторонні особи, які перебувають у конфлікті з законом, та вживали алкогольні напої разом із батьками дітей. Батькам вказувалось на необхідність змінити свій спосіб життя, покращити умови проживання та виховання своїх дітей, однак жодних дій спрямованих на зміну своєї поведінки відповідачі не вчинили. У зв'язку з тим, що в сім'ї склались вкрай несприятливі умови з 25.07.2018 малолітні діти тимчасово влаштовані в сім'ю патронатного вихователя [PERSON] у м. Золотоноша до створення батьками належних умов проживання, навчання та виховання своїх дітей. Позивач наполягає, що після відібрання у відповідачів дітей, останні почали краще навчатися, менше хворіти, стали більш доглянутими та мають значно кращий стан здоров'я. 27.09.2018 року до органу опіки та піклування Золотоніської міської ради із заявою звернулися [PERSON], [PERSON], [PERSON] про повернення в сім'ю дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Однак після обстеження умов проживання відповідачів комісією з питань захисту прав дитини прийнято рішення від 19.10.2018 року про відмову у поверненні малолітніх дітей у сім'ю, продовження терміну перебування дітей у сім'ї патронатного вихователя [PERSON] та про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] У ході розгляду матеріалів справи в суді відбулося незначне покращення матеріально-побутових умов проживання сім'ї. Під час обстеження умов проживання сім'ї [PERSON] за адресою [ADDRESS] працівниками служби МЦСССДМ встановлено покращення соціально-побутових умов, у житлових кімнатах проведено косметичний ремонт, замінено вікна. [INFO] [PERSON] народила п'яту дитину [PERSON], для новонародженої дитини є одяг, предмети особистої гігієни та догляду, в кухні прибрано, є невеликий запас продуктів харчування. [PERSON], [PERSON], [PERSON] визнають факт неналежного виконання ними батьківських обов'язків відносно дітей, просять надати шанс та не позбавляти їх батьківських прав. За таких обставин 28.12.2018 року дане питання розглянуте на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, на якому прийнято рішення про доцільність зміни позовних вимог по справі, а тому, позивач, змінив позовні вимоги та просив суд відібрати дітей у відповідачів по справі, без позбавлення останніх батьківських прав та стягнути із відповідачів аліменти. Розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження на підставі ухвали суду від 09.11.2018 року. Представник позивача в судове засідання не з'явивсь, однак звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні змінених позовних вимог наполягала у повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявами, відповідно до яких уточнені позовні вимоги визнали повністю та просили суд розгляд справи здійснювати за їх відсутності. Представник третьої особи: Служби у справах дітей, молоді та спорту виконавчого комітету Золотоніської міської ради звернулася до суду із заявою, згідно з якою позовні вимоги підтримала та просила суд розгляд справи здійснювати за її відсутності. Згідно з ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а відповідачі позовні вимоги визнали повністю, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні розглянути справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі та прийняти рішення на підставі доказів, що знаходяться у ній. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення у зв'язку із наступним. Як вбачається із ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Конвенцією ООН про права дитини встановлено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження (серії [NUMBER] від 01.10.2008 року; серії [NUMBER] від 23.06.2010 року; серії [NUMBER] від 23.05.2017 року). Окрім того, відповідно до свідоцтва про народження (серії [NUMBER] від 12.07.2017 року) [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно із ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Так відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Разом з тим, матеріали справи містять докази, відповідно до яких вбачається, що відповідачі по справі свої батьківські обов'язки виконують неналежно та не забезпечують своїх дітей належними умовами проживання та навчання. Так судом встановлено, що протягом 2017-2018 року за неналежне виконання батьківських обов'язків [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП п'ять разів, що стверджується відповідними постановами Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15.03.2017, 29.06.2017, 25.01.2018, 05.02.2018, 10.08.2018 року. [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП один раз, що стверджується постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26.04.2017 року, а [PERSON] два рази, що стверджується постановами Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28.03.2018 та 12.10.2018 року. Суд зважає, що притягнення відповідачів по справі до адміністративної відповідальності не дали позитивних результатів. Батьки не зробили необхідних висновків, зміни фактично не відбулися. Згідно з даними довідки-характеристики голови квартального комітету за вих. №390 від 25.10.2018 року [PERSON] громадського порядку не порушує, скарг в квартальний комітет від сусідів на [PERSON] не надходило, але вона не виконує належним чином батьківські обов'язки; умов для виховання дітей не створено. З 15.07.2018 службою у справах дітей, молоді та спорту виконавчого комітету Золотоніської міської ради малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] взято на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах, на підставі проживання в сім'ї, в якій батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків щодо утримання, виховання та навчання дітей. В зв'язку з тим, що в сім'ї склались вкрай несприятливі умови з 25.07.2018 малолітні діти тимчасово влаштовані в сім'ю патронатного вихователя [PERSON] в м. Золотоноша до створення батьками належних умов проживання, навчання та виховання своїх дітей. Як вбачається з довідки Золотоніської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №3 від 18.10.2018 року № 248, [PERSON] навчається у 5-Б класі, [PERSON] навчається у 2-Б класі. Діти проживають в патронатній сімї, патронатний вихователь підтримує зв'язок з класними керівниками, цікавиться навчанням та поведінкою дітей, діти охайні, чисті, з виконаними домашніми завданнями. За період вересень-жовтень батьки відвідали школу декілька разів, контакту з класним керівником не підтримують. Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 17.10.2017 року, при обстеження умов проживання по [ADDRESS] встановлено, що в житлових кімнатах проведено косметичний ремонт, зокрема поклеєні шпалери, вікна та двері пофарбовано, але у вікнах немає кватирок, наявні тріщини у шибках, з яких повипадали шматочки скла, через що потребують заміни майже всі шибки, покриття на підлозі не випране, тому в кімнатах стійкий сморід сечі та згарі. Дитячі іграшки, книги відсутні, не створено місця для навчання дітей (відсутній навіть письмовий стіл). Продуктів в достатній кількості немає. В двох кімнатах, які використовуються як кухня та складське приміщення, антисанітарні умови (брудна підлога, брудний посуд на підлозі, купи брудного одягу, електроплитка дуже брудна, на підвіконниках купи різного мотлоху, сміття). Водопостачання відсутнє, воду беруть у сусідів, тому її завжди в достатній кількості не вистачає. Будинок зовні побілений, відремонтовані сходи, але подвір'я забур'янене, взагалі відсутня огорожа. 19.10.2018 року комісією з питань захисту прав дитини прийнято рішення про відмову у поверненні малолітніх дітей у сім'ю, продовження терміну перебування дітей у сім'ї патронатного вихователя [PERSON] та про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Позивач у зміненій позовній заяві наполягає, що з часу подачі матеріалів до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області про позбавлення батьків батьківських прав відносно дітей, відбулося незначне покращення матеріально-побутових умов проживання сім'ї. Під час обстеження умов проживання сім'ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] працівниками служби, МЦСССДМ встановлено покращення соціально-побутових умов, в житлових кімнатах проведено косметичний ремонт, замінено вікна, що стверджується актами обстеження умов проживання від 27.11.2018 та 20.12.2018 року. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Золотоніської міської ради від 29.12.2018 року №2403, останній вважає за доцільне відібрати у відповідачів дітей без позбавлення їх батьківських прав. Суд зважає, що відповідачі вказані вимоги позивача визнали повністю та не заперечували проти доводів останнього. Згідно зі ст. ст. 150, 155 СК України, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. У пунктах 2-5 частини першої ст. 164 СК України передбачені наступні підстави позбавлення батьківських прав, які також є підставами відібрання дітей від батьків без позбавлення батьківських прав, це - ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоке поводження з дитиною; якщо батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами; якщо батьки вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Пленум Верховного Суду України в пункті 16 Постанови N 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позов про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав позивачем заявлено з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, а саме: ухилення батьками дітей від виконання своїх обов'язків по вихованню останніх. При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР N 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Таким чином, суд вважає, що на даний час є підстави для відібрання дітей від відповідачів, проти чого останні і самі не заперечують, а тому суд вважає, що позивачем доведено всі підстави для відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Разом з тим, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків, при цьому цей обов'язок покладається як на матір дитини так і на батька. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. N 789-ХІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України та роз'яснення п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України N 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з вимогами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Разом із тим сам позивач зазначає, що [PERSON] [INFO] народила п'яту дитину [PERSON], а тому, враховуючи час її народження, фактично здійснює догляд за дитиною та відповідно не має можливості працевлаштуватися та сплачувати аліменти на утримання інших своїх дітей. Таким чином суд приходить до обґрунтованого висновку, що на час здійснення догляду за новонародженою дитиною відповідач не має можливості фактично сплачувати аліменти, а тому у цій частині позовних вимог необхідно відмовити. Разом з тим, оскільки відповідач [PERSON] в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання своїх дітей, хоча повинен та має таку можливість, оскільки є особою працездатного віку, інших утриманців на утриманні не має, має задовільний стан здоров'я та доказів зворотного суду не надав, а тому суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти на користь дітей на їх утримання в розмірі 1/2 частини їх заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, до їх повноліття. Що стосується позовних вимог до [PERSON] про стягнення із нього аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів на утримання малолітнього сина [PERSON], але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, суд вважає такі вимоги завищеними та необґрунтованими. Відповідно до змісту ст.,ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд слухає цивільні справи на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами та їх представниками, докази повинні подаватись належні, тобто містити інформацію щодо предмета доказування, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Однак суд при вирішенні вказаної категорії спорів має враховувати матеріальне становище як позивача так і відповідача та розмір його доходів, які мають бути достатніми для виконання заявлених позовних вимог. Належних доказів отримання відповідачем достатньої суми доходів для виконання всіх зобов'язань та можливості повної сплати заявленої суми аліментів позивачем надано не було. За таких обставин вимоги позивача про стягнення із відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше половини прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку є, на думку суду, завищеними та враховуючи не доведення позивачем достатності розміру доходів відповідача для виконання вказаних зобов'язань та забезпечення особистого нормального проживання, підлягають зменшенню. Суд вважає, що аліменти на утримання [PERSON] підлягають стягненню з відповідача у частці від заробітку та виходячи з принципів розумності та справедливості, стягує аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що буде відповідати вимогам чинного законодавства, справедливому та об'єктивному вирішенню справи на підставі саме тих доказів, які подані позивачем. Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є підлягають до часткового задоволення. Також з відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягає стягненню судовий збір за вимоги майнового та немайнового характеру у відповідності до ст. 141 ЦПК України. Оскільки позовні вимоги до [PERSON] про стягнення аліментів до задоволенню не підлягають, із відповідача [PERSON] належить стягнути судовий збір за вимоги лише немайнового характеру. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місць суд допускає до негайного виконання відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України.

Outcome: partial