Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" (далі - ПАТ КБ "Надра") звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 17/07/2006/840/К-233 від 17.07.2006 року в сумі 649,04 доларів США. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 17.07.2006 року між ВАТ "КБ "Надра" і [PERSON] був укладений кредитний договір № 17/07/2006/840/К-233, згідно якого [PERSON] отримала кредит у сумі 8643,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10 % річних та щомісячної плати за управління кредитом в розмірі 0,4 % від розміру фактичного залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення кредиту 16.07.2011 року, зі сплатою щомісячного мінімального платежу в сумі 202,00 долари США. З метою забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору 17.07.2006 року між ВАТ "КБ "Надра" і [PERSON] та [PERSON] були укладені договора поруки, згідно яких [PERSON] і [PERSON] поручилися перед Банком за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, а також зобов'язалися відповідати перед Банком в разі невиконання [PERSON] умов кредитного договору. Грошові зобов'язання відповідно до умов кредитного договору [PERSON] належним чином не виконувалися, а тому Банк просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором в сумі 649,04 дол. США, з них: по відсотках - 408,00 дол. США, плата за управління кредитом - 241,04 дол. США. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Також зазначив, що не заперечує про розгляд справи в порядку заочного провадження. Відповідачі, які у встановленому порядку оповіщені про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у ній доказів. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 липня 2006 року між ВАТ КБ "Надра" і [PERSON] був укладений кредитний договір №17/07/2006/840/К-233, за умовами якого (п.п. 1.1., 1.2., 1.3., 1.4.) Банк надав відповідачці у тимчасове користування строком на 60 місяців на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 8643,00 долари США на придбання транспортного засобу марки ВАЗ - 21104, 2006 року випуску, згідно договору купівлі-продажу автотранспортного засобу № 581 від 11.07.2006 р., зі сплатою 10 % річних за користування кредитними коштами, а також з платою за управління кредитом із розрахунку 0,4% від розміру фактичного залишку заборгованості за кредитом щомісячно. Пунктом 3.3. (п.п. 3.3.2., 3.3.3., 3.3.4.) кредитного договору передбачено, що щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 202,00 доларив США, позичальник вносить черговий мінімальний платіж щомісячно до 5 числа поточного місяця, а кінцевий термін повернення кредиту - 16.07.2011 р. Кредитний договір був забезпечений порукою, згідно договорів від 17.07.2006 р., укладених між Банком та [PERSON] і [PERSON], за умовами яких останні поручилися перед Банком за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, а також зобов'язалися відповідати перед Банком в разі невиконання [PERSON] умов кредитного договору як солідарні боржники. [PERSON] не виконувала грошові зобов'язання у строки, визначені договором, внаслідок чого станом на 27.03.2014 р. виникла заборгованість: по процентах за користування кредитом - 408,00 доларів США, плата за управління кредитом - 241,04 доларів США. Зазначені обставини підтверджуються кредитним договором №17/07/2006/840/К-233 від 17.07.2006 р. між Банком та [PERSON] (а.с. 5-6), договорами поруки від 17.07.2006 р. між Банком та [PERSON] і [PERSON] (а.с.10-11), розрахунком заборгованості [PERSON] по процентах та комісії за користування кредитними коштами (а.с. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. ч. 1 та 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 610 даного Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України). З договорів поруки від 17.07.2006 р. укладених між Банком та [PERSON] і [PERSON] вбачається, що в них не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договорів поруки (п. 5.3.) про те, що їх дія закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору чи виконанням поручителем своїх зобов'язань за цим договором, не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. У кредитному договорі строк виконання основного зобов'язання чітко визначений датою 16.07.2011 р. - кінцевий термін повернення кредиту (п. 3.3.4.). За таких обставин у Банка виникло право пред'явити вимогу до поручителів про виконання порушеного зобов'язання [PERSON] щодо повернення кредиту, починаючи з 16 липня 2011 р. протягом наступних 6 місяців. Таку вимогу до поручителів банк не пред'явив, а тому вимога позивача до [PERSON] та [PERSON] про стягнення з них солідарно заборгованості за вказаним кредитним договором не підлягає задоволенню, як безпідставна. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 14 постанови від 18.12.2009 року N 14 "Про судове рішення у цивільній справі" згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Станом на 03.06.2014 року офіційний курс долара США відносно гривні, встановлений Національним банком України, становить 11,8333 грн., а тому заборгованість [PERSON] на зазначену дату становить 7680,28 грн. ((408,00 доларів США + 241,04 доларів США) х 11,8333 грн.). Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконувалися умови кредитного договору в частині погашення заборгованості перед позивачем за отриманий кредит, а тому з неї підлягає стягненню на користь Банку заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 4827,99 грн., по платі за управління кредитом в сумі 2852,29 грн., а всього 7680,28 грн. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 243,60 грн. На підставі ст.ст. 251, 252, 526, 553, 554, 559, 610, 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: partial