Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулися [PERSON] та [PERSON], посилаючись на те, що як вбачається з погосподарських книг Розумницької сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки житловий будинок [ADDRESS] Ставищенського району Київської області, 1975 року побудови належав до майна колгоспного двору. На час припинення колгоспного двору в ньому постійно проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які згідно діючих на той час ст. ст. 120,123 ЦК УРСР (1963 р.) та Закону України "Про власність" набули права на майно колгоспного двору в рівних частках. [PERSON], [PERSON] вибули з двору в 1999 та 1997 роках відповідно, частку з майна колгоспного двору не витребували і пропустили строк позовної давності щодо її витребування. Членами двору, які з нього не вибували і не втратили права на майно, в тому числі вказаний житловий будинок були [PERSON], [PERSON]. [INFO] року в селі Розумниця Ставищенського району Київської області помер [PERSON]. Спадкоємицею, яка в силу статті 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно до дня смерті проживала разом із спадкодавцем та подала до Ставищенської районної державної нотаріальної контори є вона - дочка спадкодавця [PERSON]. Спадкоємицею, яка відмовилась від прийняття спадщини є дружина спадкодавця - [PERSON]. Спадкоємцем, який спадщину не прийняв є син - [PERSON]. Вважають, що [PERSON] за життя набув права власності на ? частину житлового будинку [ADDRESS] Ставищенського району Київської області як на частку в майні колгоспного двору і це право увійшло до складу спадщини, яка відкрилася [INFO] року внаслідок смерті останнього. Житловий будинок загальною площею 78,6 м2, житловою площею 49,9 м2, вартістю 77014 гривень. Земельна ділянка для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку не приватизована. На земельній ділянці розташовані житловий будинок «А-1», погріб під частиною будівлі «В/пг», прибудова «а», сарай «Б-1», сарай «В-1», ганок «а-1», ворота з хвірткою №1, огорожа №2. Розумницька сільська рада свідоцтва про право власності за життя на ім'я померлого не видавала, що позбавляє їх можливості оформити свої спадкові права в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі. Позивачі просять визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року батька [PERSON] на ? (одну другу) частину житлового будинку [ADDRESS] Ставищенського району Київської області, що належав померлому як частка в майні колгоспного двору , загальною площею 78,6 м2, житловою площею 49,9 м2, вартістю 38507 гривень та визнати, за [PERSON] право власності на ? (одну другу) частину житлового будинку [ADDRESS] Ставищенського району Київської області, як частку в майні колгоспного двору, загальною площею 78,6 м2, житловою площею 49,9 м2, вартістю 38507 гривень. В судове засідання позивачі не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, до суду подали заяви в яких позовні вимоги підтримали, просять справу розглядати без їх участі. Представник Розумницької сільської ради в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи сільська рада повідомлена належним чином, до суду від неї надійшов лист, в якому вона позовні вимоги визнає, справу просить розглядати без участі представника сільської ради. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду направив заяву, в якій позовні вимоги визнає, справу просить розглядати без його участі. Суд, розглянувши матеріали справи, заяви відповідача Розумницької сільської ради та відповідача [PERSON] про визнання позову та дослідивши письмові докази, вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що згідно погосподарських книг Розумницької сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки житловий будинок [ADDRESS] Ставищенського району Київської області, 1974 року побудови належав до майна колгоспного двору ( а. с. 12, 15-23). На час припинення колгоспного двору в ньому постійно проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які згідно діючих на той час ст. ст. 120,123 ЦК УРСР (1963 р.) та Закону України "Про власність" набули права на майно колгоспного двору в рівних частках ( а. с. 13, 15-20). [PERSON], [PERSON] вибули з двору в 1999 та 1997 роках відповідно, частку з майна колгоспного двору не витребували і пропустили строк позовної давності щодо її витребування. Членами двору, які з нього не вибували і не втратили права на майно, в тому числі вказаний житловий будинок були [PERSON], [PERSON]. [INFO] року в селі Розумниця Ставищенського району Київської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Спадкоємицею, яка в силу статті 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину оскільки постійно до дня смерті проживала разом із спадкодавцем та подала до Ставищенської районної державної нотаріальної контори є дочка спадкодавця [PERSON]. Спадкоємицею, яка відмовилась від прийняття спадщини є дружина спадкодавця - [PERSON]. Спадкоємцем, який також спадщину не прийняв є син - [PERSON] (а. с. 54-62). Житловий будинок загальною площею 78,6 м2, житловою площею 49,9 м2, вартістю 77014 гривень. Земельна ділянка для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку не приватизована, що підтверджується відповідною довідкою (а. с. 14, 21-23). На земельній ділянці розташовані житловий будинок «А-1», погріб під частиною будівлі «В/пг», прибудова «а», сарай «Б-1», сарай «В-1», ганок «а-1», ворота з хвірткою №1, огорожа №2 (а. с. 21-23). Розумницька сільська рада свідоцтва про право власності за життя на ім'я померлого не видавала, що позбавляє позивачів можливості оформити свої спадкові права в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі (а. с. 11). Відповідно до пунктів 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року. Статтею 182 ч. 1, 4 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом. Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Згідно статті 120 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Як видно з частини 2 статті 123 ЦК УРСР (1963 р.) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до Постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року №885-ХІІ з 15 квітня 1991 року введений в дію Закон України "Про власність". Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно з положеннями ст. ст. 1218, 1220 ч. 1, 1223 ч. 3 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З урахуванням положень ст. ст. 15 ч. 1, 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] за життя набув права власності на ? частину житлового будинку [ADDRESS] Ставищенського району Київської області як на частку в майні колгоспного двору і це право увійшло до складу спадщини, яка відкрилася [INFO] року внаслідок смерті останнього і оскільки відповідачами - Розумницькою сільською радою та [PERSON] позов визнається, то його слід задоволити. Оскільки Розумнцицька сільська рада та [PERSON] до пред'явлення позову про визнання права на спадщину на житловий будинок і в судовому засіданні не оспорювали цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на них не може бути покладений обов'язок по відшкодуванню судових витрат.

Outcome: approved