Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

У липні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю "Кредекс фінанс" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору, що укладений між ПАТ «Платинум Банк» та відповідачем 21 лютого 2012 року №1721/2521CLPS2, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 8816.80 грн. Позивач стверджує, що 26 липня 2012 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ ФК «Бізнесфінанс» укладено договір про відступлення права вимоги №20120726-Г, згідно умов якого первісний кредитор відступив останньому право вимоги від відповідача коштів, право на одержання яких належить ПАТ «Платинум Банк». 08 жовтня 2012 року між ТОВ ФК «Бізнесфінанс» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №2, відповідно до якого останній отримав право грошової вимоги до відповідача, та в свою чергу, передав її позивачу ТзОВ «Кредекс фінанс» на підставі договору факторингу від 08 травня 2015 року №1/15-ФКю. Оскільки заборгованість відповідачем не сплачена, а право грошової вимоги до нього тепер належить позивачу, останній просив стягнути із відповідача 8816.80 грн. заборгованості за кредитним договором, а також 243.60 грн. витрат по сплаті судового збору. Представник позивача Яворський Р.І. у судове засідання не з'явився, однак у клопотанні від 13 серпня 2015 року вказував, що позов підтримує повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просив справу розглядати у його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву від 20 серпня 2015 року, у якій вказувала, що позов визнає повністю, справу просила розглянути без її участі. Враховуючи, що в дане судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. При цьому суд виходив з наступного. 21 лютого 2012 року між ПАТ «Платинум Банк», [PERSON] та ПрАТ «Ренесанс Життя» було укладено кредитний договір з обслуговуванням кредитної картки та страхуванням життя позичальника №1721/2521CLPS2, згідно з умовами якого, відповідач отримала на строк до 21 серпня 2014 року кредит в розмірі 6196.07 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36 % річних та щомісячної комісії в розмірі 186 грн. (а.с. 6-7). Згідно з п.5.4 кредитного договору, у разі прострочення сплати процентів за користування кредитом та/або частини суми кредиту, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,3 відсотка від простроченої суми нарахованих процентів та/або комісії за обслуговування кредиту, та/або від несплаченої частини суми кредиту за кожний день прострочення. Частина 1 ст. 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому згідно ч. 2 вказаної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 "Позика", якщо інше не встановлено параграфом 2 "Кредит" і не випливає із суті кредитного договору. Тому, відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим до виконання сторонами. Відповідач [PERSON] взяті на себе за кредитним договором зобов'язання належним чином не виконала, у зв'язку з чим у неї виникла заборгованість у розмірі 8816.80 грн., в. т. ч. 6196.10 грн. - тіло кредиту, 1771.80 грн. - відсотки, 848.90 грн. - пеня. Пунктом 1 ч.1 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Згідно зі ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Судом встановлено, що 27 липня 2012 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» укладено договір про відступлення права вимоги №20120726-Г, згідно з умовами якого, ПАТ «Платинум Банк» відступило останньому право вимоги до відповідача [PERSON] коштів за кредитним договором №1721/2521CLPS2 від 21 лютого 2012 року (а. с. 11). 08 жовтня 2012 року між ТОВ ФК «Бізнесфінанс» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №2 (а. с. 10), відповідно до якого останній отримав право грошової вимоги на підставі вищевказаного кредитного договору до відповідача, та в свою чергу, передав її позивачу ТзОВ «Кредекс фінанс» на підставі договору факторингу від 08 травня 2015 року №1/15-ФКю (а. с. 12-13). Згідно виписки з реєстру заборгованостей від 08 травня 2015 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в розмірі 8816.80 грн., в. т. ч. 6196.10 грн. - тіло кредиту, 1771.80 грн. - відсотки, 848.90 грн. - пеня (а.с.3 на звороті). Таким чином, враховуючи положення ст.ст.1077, 1078 ЦК України ТзОВ «Кредекс фінанс» являється новим кредитором у зобов'язаннях відповідача відповідно до кредитного договору №1721/2521CLPS2 від 21 лютого 2012 року, укладеного між первісним кредитором ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач позов визнає, що в силу ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в користь позивача 243.60 грн. витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 512, 514, 526, 530, 1054, 1077, 1078 ЦК України та

Outcome: approved