Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

11 квітня 2014 року Слов'янський міжрайонний прокурор діючий в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Слов'янської міської ради, відділу Держземагенства у м. Слов'янську про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Слов'янської міської ради № 500/1 від 10.12.1997 року про передачу в приватну власність земельної ділянки та визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ДН № 002567 від 05.02.1998 року, посилаючись на те, що на час передачі спірної земельної ділянки у власність [PERSON] ця земельна ділянка із користування [PERSON] не вилучалась, а тому [PERSON] не мав права на отримання Державного акту на право приватної власності на вищезазначену земельну ділянку. Тому просили суд визнати визнання протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Слов'янської міської ради № 500/1 від 10.12.1997 року про передачу в приватну власність земельної ділянки та визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ДН № 002567 від 05.02.1998 року. В судовому засіданні прокурор Бакуменко О.М. підтримав заявлені позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, навів доводи аналогічні викладеним у позові. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити навівши доводи аналогічні викладеним у позові. Представник виконавчого комітету Слов'янської міської ради Курусенко Я.О., яка діє на підставі довіреності в судовому засіданні просила винести рішення на розсуд суду. Представник відділу Держземагенства у м. Слов'янську Фальченко Г.О., яка діє на підставі довіреності в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Позовні вимоги в частині визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на землю визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Разом з тим вимоги позивача в частині зобов'язання відділу Держземагаенства скасувати запис у Книзі записів державних актів - не визнала, зазначивши, що виконання функцій із державної реєстрації прав на земельні ділянки покладено на органи Укрдержреєстру. Вислухавши пояснення прокурора діючого в інтересах [PERSON], позивача, представників відповідачів, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог ( ст. 11 ЦПК України ) установив наступне. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що виконавчим комітетом Слов'янської міської ради на підставі звернення [PERSON], зареєстрованого в книзі реєстрації заяв за № 2380 від 27.11.1997 року прийнято рішення № 500/1 від 10.12.2997 року про надання у приватну власність земельних ділянок громадян згідно до додатку, в тому числі [PERSON] за адресою [ADDRESS]. (а.с. 11). На підставі вказаного рішення 05.02.1998 року Слов'янським міським відділом земельних ресурсів на ім'я [PERSON] видано Державний акт серії ДН № 002567 на право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 0, 0611 га, розташовану за адресою [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку і господарських споруд. (а.с. 12) Вказаний Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2567. Разом з тим на час передачі земельної ділянки, розташованої за адресою [ADDRESS] у приватну власність [PERSON], право власності на житловий будинок, який розташований за вищезазначеною адресою та на спірній земельній ділянці, на підставі рішення народного суду м. Слов'янська від 12.01.1981 року по справі № 2-739-81 було визнано за [PERSON] (а.с. 18) Шлюб між [PERSON] та [PERSON] на підставі вищезазначеного рішення було розірвано. Відповідно до вимог ст.. 30 ЗК України (в редакції 1990 року ) передбачено, що при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених ст.. 67 цього кодексу і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і якщо інше не передбачено у договорі відчуження. Згідно ст.. 17 ЗК України (в редакції 1990 року) передбачено, що передача у власність громадян земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні інших громадян чи юридичних осіб, провадиться місцевими радами народних депутатів після вилучення (викупу) їх у порядку, встановленими ст.. 31, 32 цього Кодексу. Таким чином, оскільки на час передачі земельної ділянки у власність [PERSON] вона не вилучалася із користування позивачки, то суд приходить до висновку, що права на отримання Державного акту на право приватної власності на спірну земельну ділянку [PERSON] не мав. Крім того при прийнятті рішення виконавчим комітетом Слов'янської міської ради № 500/1 від 10.12.1997 року про надання у приватну власність земельних ділянок, громадян згідно до додатку, в тому числі [PERSON] за адресою [ADDRESS] виконавчим комітетом Слов'янської міської ради було порушено право позивачки [PERSON] на одержання у власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, які належать їй на праві власності, що підтверджується рішенням суду від 12.01.1981 року та довідкою КП «БТІ» (а.с. 18-19). Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Статтею 181 ЦК України передбачено, що земельна ділянка є об'єктом нерухомого майна. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Проаналізувавши вищенаведене, та надавши належну оцінку кожному доказу суд вважає, що при передачі земельної ділянки у власність та видачі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку за адресою [ADDRESS] на ім'я [PERSON] виконавчим комітетом Слов'янської міської ради та Слов'янським міським відділом земельних ресурсів порушені вимоги ст..ст. 6, 17, 30 Земельного Кодексу України (в редакції 1990 року) тому позов в частині визнання протиправним рішення виконавчого комітету та визнання недійсним та скасування Державного акту виданого на ім'я [PERSON] є обгрунтованим та підлягає задоволеню Разом з тим вимоги позивача в частині зобов'язання відділу Держземагенства у м. Слов'янську скасувати запис у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2567 задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Відповідно до норм ЗУ "Про Державний земельний кадастр", який набрав чинності з 01.01.2013 року виконання функцій із державної реєстрації прав на земельні ділянки покладено на органи Укрдержреєстру. Постанова Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 року № 1021, якою було врегульовано порядок ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право приватної власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою була скасована Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051 "Про затвердження Порядку ведення державного земельного кадастру", яка набрала чинності одночасно з ЗУ "Про Державний земельний кадастр". Іншої можливості для захисту та реалізації своїх прав щодо спірної земельної ділянки окрім як звернутися з позовом до суду [PERSON] не має. Положеннями ст. 88 ЦПК передбачено компенсацію судового збору за рахунок держави у випадку звільнення обох сторін від оплати судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial