Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до Харківської міської ради, третя особа: [PERSON], у якій, з урахуванням уточнень, просить суд визнати за позивачем право власності на 1/2 частину житлового будинку літ. "А-1", загальною площею 31,3 кв.м., житловою площею 14 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування позову зазначив, що батькові позивача, [PERSON], належав будинок із надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право особистої приватної власності від 02.07.1949 р. Будинок батька був побудований на земельній ділянці площею 1178 кв.м., норма якої за фактичним користуванням була виділена рішенням Виконкому Червонозаводської райради депутатів трудящих № 121/4 від 19.04.1966 р. Рішенням Виконавчого комітету Червонозаводської районної ради народних депутатів № 133/22 від 18.04.1979 р. з домоволодіння по [ADDRESS] було виділено житловий будинок літера "Г-1" з прибудовами рідному брату позивача, [PERSON], та присвоєно нову адресу: [ADDRESS], а батькові позивача [PERSON] виділено домоволодіння, а саме, будинок літера "А-1" з прибудовами та залишено попередню адресу по [ADDRESS]. Наступним рішенням Виконавчого комітету Червонозаводської районної ради народних депутатів № 165/12 від 16.05.1979 р. зобов'язано Червонозаводське РЖУ видати свідоцтво про право особистої власності на ім'я [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS], а також на ім'я [PERSON] на житловий будинок по [ADDRESS]. Рішення РВК від 19.04.1966 р. про реєстрацію земельної ділянки скасовано. На підставі вищевказаного рішення виконкому брат позивача, [PERSON], отримав свідоцтво про право власності на житловий будинок від 13.06.1979 р. Однак батько позивача, [PERSON], своє свідоцтво про право власності на житловий будинок [ADDRESS], з невідомих позивачу причин не отримав. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті батько позивача заповіту не залишив. Після смерті батька спадкоємцями за законом стали мати позивача, [PERSON], брат, [PERSON], та позивач. Поховавши батька, вони фактично прийняли його спадщину у вигляді вищезазначеного житлового будинку, але свої спадкові права своєчасно не оформили. [INFO] померла мати позивача, [PERSON], яка теж не залишила заповіту. Після смерті матері позивач з братом стали спадкоємцями її частки даного будинку. Позивач фактично прийняв спадщину після смерті батьків, оскільки виконував всі обов'язки власника, постійно мешкав в будинку та з 02 грудня 1968 року був весь час зареєстрований по [ADDRESS]. Через незнання законодавства, відсутність матеріальної можливості та необізнаність у справах спадкування, свої спадкові права позивач своєчасно не оформив. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. 19.03.2015 року до суду надішли пояснення на позовну заяву, в яких представник відповідача просив розглянути справу без участі представника ХМР та прийняти законне і обґрунтоване рішення. Третя особа в судовому засідання проти задоволення позову не заперечував.. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], належав будинок із надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS], що підтверджується рішенням Виконавчого комітету Червонозаводської районної ради народних депутатів № 133/22 від 18.04.1979 р. Будинок [PERSON] був побудований на земельній ділянці площею 1178 кв.м., норма якої за фактичним користуванням була виділена рішенням Виконкому Червонозаводської райради депутатів трудящих № 121/4 від 19.04.1966 р. Рішенням Виконавчого комітету Червонозаводської районної ради народних депутатів № 133/22 від 18.04.1979 р. з домоволодіння по [ADDRESS] було виділено житловий будинок літера "Г-1" з прибудовами [PERSON] та присвоєно нову адресу: [ADDRESS], а [PERSON] виділено з домоволодіння будинок літера "А-1" з прибудовами та залишено попередню адресу по [ADDRESS]. Рішенням Виконавчого комітету Червонозаводської районної ради народних депутатів № 165/12 від 16.05.1979 р. зобов'язано Червонозаводське РЖУ видати свідоцтво про право особистої власності на ім'я [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS], а також на ім'я [PERSON] на житловий будинок по [ADDRESS]. Рішення РВК від 19.04.1966 р. про реєстрацію земельної ділянки скасовано. На підставі вищевказаного рішення виконкому [PERSON], отримав свідоцтво про право власності на житловий будинок від 13.06.1979 р. [INFO] у віці 79 років [PERSON] помер, про що зроблено актовий запис за №894, свідоцтво про смерть [NUMBER]. Заповіту [PERSON] не залишив. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцями за законом стали [PERSON], [PERSON], та позивач по справі. Як встановлено у судовому засіданні та підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER], [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] [INFO] у віці 73 років [PERSON] померла, про що зроблено актовий запис за №10138, свідоцтво про смерть [NUMBER]. [PERSON] також заповіту не залишила. Згідно до приписів ст. 548 ЦК України (в ред. 1963 р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 р.) спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав в державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] позивач фактично прийняв спадщину, оскільки виконував всі обов'язки власника житлового будинку, постійно мешкав в будинку та з 02 грудня 1968 року був весь час зареєстрований по [ADDRESS], однак свої спадкові права своєчасно не оформив. З постанови Першої ХДНК №1331/02-31 від 31.03.2015 р., вбачається, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року № 7 роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Приписами ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтями 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Як було встановлено в судовому засіданні, спадщину після померлого [PERSON] позивач фактично прийняв, мешкає у будинку та сплачує комунальні платежі. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову та вважає за необхідне визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину житлового будинку літ. "А-1" з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved