Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк" (позивач, банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, позичальник) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач зазначив, що 21.01.2014 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" і відповідачем було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і Правил надання продукту кредитних карт, за якою позичальник отримала кредит в розмірі 13 386,30 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором, станом на 07.12.2016 року в неї перед банком утворилася заборгованість у розмірі 34 642,66 грн., з них: 12 293,10 грн. заборгованість за кредитом, 6 238,72 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 12 784,72 грн. заборгованість за комісією за користування кредитом, 3 326,12 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди, яку позивач просить стягнути на його користь із відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, а справу розглянути у його відсутність, у разі неявки відповідача, дав свою згоду на ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач, будучи оповіщеною у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явилась, заяви про відкладення розгляду справи або розгляду справи у її відсутність до суду не подала, про причини неявки суд не повідомила. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, оскільки представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 21.01.2014 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" і [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і Правил надання продукту кредитних карт, за умовами якої позивач зобов'язався надати відповідачу кредит на строк 24 місяці (по 31.01.2016 року включно) в сумі 13 386,30 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. З матеріалів справи суд встановив, що [PERSON] припинила виконувати щомісячні зобов'язання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом, у зв'язку із чим станом на 07.12.2016 року в неї виникла заборгованість, яка за розрахунками ПАТ КБ "ПриватБанк" становить 34 642,66 грн., з них: 12 293,10 грн. заборгованість за кредитом, 6 238,72 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 12 784,72 грн. заборгованість за комісією за користування кредитом, 3 326,12 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, що порушення зобов'язання є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України). З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт порушення (прострочення) відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором. Суд вважає, що вимога позивача про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 12 293,10 грн., ґрунтується на вимогах закону, а відтак за відсутності будь - яких заперечень з боку відповідача, підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи положення статті 1048 ЦК України, встановлений строк повернення процентів до 31.01.2016 року та той факт, що договором не встановлено розмір процентів після спливу вищезазначеного строку, слід дійти висновку про визначення в період з 01.02.2016 року по 07.12.2016 року розміру процентів на рівні облікової ставки Національного банку України, що узгоджується з висновком Верховного Суду України у справі за № 6-1412цс16, який згідно статті 3607 ЦПК України є обов'язковим для врахування судом. З урахуванням зазначеного суд дійшов висновку, що станом на 07.12.2016 року відповідач заборгувала ПАТ КБ "ПриватБанк" проценти за користування кредитом в сумі 6 388,64 грн. (381,06 грн. + 4 157,89 грн. + 1 849,69 грн.), з них: - 381,06 грн. залишок заборгованості за процентами (накопичувальним підсумком) нарахованих банком з моменту укладення договору по 31.03.2014 року; - 4 157,89 грн. розмір процентів, що підлягають стягненню за ставкою 18 % за період з 01.04.2014 року по 31.01.2016 року - 12 393,10 грн. (залишок заборгованості) * 18 % (річна процентна ставка) * 671 днів (кількість днів прострочення) / 360 (кількість днів в році, яка визначена за домовленістю сторін при укладенні договору; - 1 849,69 грн. розмір процентів, що підлягають стягненню за користування кредитом на рівні облікової ставки Національного банку України за період з 01.02.2016 року по 07.12.2016 року: Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуОблікова ставка НБУПроценти 01.02.201602.03.20163112 293,1022,00%229,70 03.03.201621.04.20165012 293,1022,00%370,48 22.04.201626.05.20163512 293,1019,00%223,97 27.05.201623.06.20162812 293,1018,00%169,75 24.06.201628.07.20163512 293,1016,50%194,50 29.07.201615.09.20164912 293,1015,50%255,80 16.09.201627.10.20164212 293,1015,00%212,18 28.10.201607.12.20164112 293,1014,00%193,32 Всього 311 1 849,69 Враховуючи те, що ПАТ КБ "ПриватБанк" ініціює перед судом стягнення з відповідача процентів за користування кредитом в сумі 6 238,72 грн., суд вважає вказану вимогу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). За порушення позичальником строку погашення заборгованості, пунктом 2.2 Генеральної угоди передбачено цивільно-правову відповідальність, а саме сплату штрафу в розмірі 3 326,12 грн. Враховуючи вищевикладене, а також прострочення відповідачем строку виконання зобов'язань з погашення заборгованості більш ніж на 32 дні, суд дійшов висновку про правомірність нарахування ПАТ КБ "ПриватБанк" штрафу в сумі 3 326,12 грн. Перевіряючи законність нарахування банком комісії, а також з'ясовуючи правову підставу її нарахування, суд встановив, що умовами кредитування не передбачено, які саме послуги за вказану комісію надаються позичальнику. Оскільки позивач не надав суду доказів, які підтверджують надання послуг передбачених домовленістю сторін, їх нарахування є незаконним (постанова Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року по справі № 6-1746цс16). Таким чином суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, а саме з відповідача слід стягнути 21 957,94 грн., з них: 12 393,10 грн. - заборгованість за кредитом, 6 238,72 грн. - заборгованість за процентами, 3 326,12 грн. В задоволенні позову в частині стягнення комісії слід відмовити за необґрунтованістю. Згідно статті 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно до суми задоволених позовних вимог. При зверненні з позовом до суду, позивач сплатив судовий збір в сумі 1 600 грн. (а.с. 1). Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в сумі 1 014,15 грн. (1 600 грн. * 21 957,94 грн. / 34 642,66 грн.).

Outcome: partial