Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

25.11.2019 року [PERSON] звернулась з позовною заявою, в якій просить суд визнати право власності на спадкове майно в ідеальній, 35/100 часток, житлового будинку літ. "А-1" з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] після смерті [PERSON] померлого [INFO] . Свої вимог позивач мотивує тим, що спадкодавець [PERSON] , проживаючи за адресою [ADDRESS] , та маючи у приватній власності 1/5 частку будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, [INFO] . Позивач, [PERSON] , за фактом смерті спадкодавця, та будучи єдиним спадкоємцем померлого, звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, та надала відповідні для цього документи. Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Шейновою Н.С. було прийнято рішення про відмову у вчиненні нотаріальної дії за фактом зміни часток власності у домоволодінні за виділом інших часток в окрему адресу, та надано постанову нотаріуса за вих.. №97/02-31 від 29 травня 2017 року. 06.12.2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з викликом сторін, витребувано докази. 22.01.2020 року закрито підготовче провадження та призначено до розгляду цивільну справу. Позивач та приватний нотаріус надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Спадкодавець [PERSON] , проживаючи за адресою [ADDRESS] , та маючи у приватній власності 1/5 частку будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, [INFO] . Позивач, [PERSON] , за фактом смерті спадкодавця, та будучи єдиним спадкоємцем померлого, звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, та надала відповідні для цього документи. Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Шейновою Н.С. було прийнято рішення про відмову у вчиненні нотаріальної дії за фактом зміни часток власності у домоволодінні за виділом інших часток в окрему адресу, та мені надано постанову нотаріуса за вих.. №97/02-31 від 29 травня 2017 року. До постанови внесено наступні відомості, що спадкоємцем на підтвердження права власності спадкодавця., надано договір купівлі - продажу зареєстрованій на Товарній біржі, та Рішення суду про визнання вказаного договору дійсним. Нотаріусом також проаналізовано що відповідно довідки Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації від 3 травня 2017 року останнім надано відомості щодо належності спадкодавцю 1/5 частки домоволодіння. Нотаріус також встановив що відповідно цієї ж довідки 1/3 та 1/6 частки цього домоволодіння (з відповідними побутовими будівлями та спорудами) виділено в окрему адресу -- [ADDRESS] . В жовтні 2019 року позивач та третя особа за позовом, звернулися з заявою до Миколаївського МБТІ про перерахунок часток. Актом б/н від 4 жовтня 2019 року представником МБТІ було встановлено що в володінні спадкоємця має бути власність - частина житлового будинку літ. А-І за приміщеннями 2-1, 2-2, 2-3 за житловою площею 20,2 кв.м., загальною площею 27,4 кв.м У спільному користуванні з третьою особою - ворота №1. огорожа №6, огорожа №8, замощення І. При вказаному у володінні третьої особи за позовом має бути власність - частина житлового будинку літ. А-1 за приміщеннями 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6 за житловою площею 31,1 кв.м., загальною площею 44,5 кв.м. Літня кухня літ. Г, сарай літ. В. У спільному користуванні з третьою особою - ворота №1, огорожа №6, огорожа №8, замощення І. Перерахуванням ідеальних часток встановлена власність у [PERSON] , померлогр спадкодавця, в розмірі - 35/100, у третьої особи за позовом [PERSON] - 65/100, що становить 1/1 ідеальної частки. За результатами перерахунку сторонам надано довідку №2-4977 від 22 жовтня 2019 року затверджену директором Миколаївського МБТІ. Відповідно до\~ст.\~1268\~Цивільного кодексу\~України -\~спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її.\~ Не\~допускається прийняття\~спадщини з\~умовою чи\~із застереженням.\~ Спадкоємець,\~який постійно\~проживав разом\~із спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини,\~вважається таким,\~що прийняв\~спадщину,\~якщо протягом\~строку,\~встановленого ст.\~1270\~ЦК України,\~він не\~заявив про\~відмову від\~неї.\~ Малолітня,\~неповнолітня,\~недієздатна особа,\~а також\~особа,\~цивільна дієздатність\~якої обмежена,\~вважаються такими,\~що прийняли\~спадщину.\~ Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Судом встановлено,\~що відповідно\~до ст.\~1297\~ЦК України у встановлений законодавством шестимісячний строк позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини до Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори, де було заведено спадкову справу № 242/2016, в квітні 2017 року Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, так як змінилися ідеальні частки співвласників у домоволодінні в зв`язку з наданням [PERSON] нової поштової адреси та втрачений оригінал договору і тому рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст.\~1296\~ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268 - 1270 ЦК. За змістом ст. 392 ЦК належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 357 ЦК України - частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Відповідно до положень ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Статтею 367 ЦК України передбачено, що майно, яке є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55. Так, згідно з п.п. 1.2, 2.1, 2.4 цієї інструкції поділ об`єкта нерухомого майна на окремі самостійні об`єкти здійснюється відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Так, згідно з п. п. 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства ш підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України - права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст. 15 ЦК України - кожна особа\~має право\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення,\~невизнання або\~оспорювання.\~ Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України - кожна особа\~має право\~звернутися до\~суду за\~захистом свого\~особистого немайнового\~або майнового\~права та\~інтересу.\~ Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Також згідно Листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що судам потрібно враховувати, що якщо нотаріусом відмовлено особі в оформленні права на спадщину (видачі, свідоцтва про право на спадщину), вона може звернутися до суду за захистом своїх прав відповідно до ст. 16 ЦК України та п. 23 ППВСУ від 30 травня 2008 № 7 -\~ у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуюче вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved