Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

22 жовтня 2019 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на двох дітей: [PERSON] , [INFO] , який є неповнолітнім та повнолітнього [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, і у\~зв`язку\~з цим\~потребує матеріальної\~допомоги,в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн на кожну дитину щомісячно, до досягнення молодшим сином повноліття та до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років або до закінчення навчання. В обгрунтування позову зазначено, що 12 березня 2010 року між сторонами по справі у Підгородянській сільській раді Рогатинського району Івано-Франківської області було зареєстровано шлюб. За час\~спільного проживання\~в зареєстрованому\~шлюбі в\~них народилося\~двоє дітей\~ [PERSON] ,\~який на\~даний час\~є повнолітнімта\~ [PERSON] ,\~який не\~досяг повноліття.\~Діти проживають\~разом із\~матір`ю,\~знаходяться на\~повному її\~утриманні та\~вихованні.\~Батько перебуває\~на роботі\~за межами\~України,участі у вихованні дітей не бере, не надає коштів на їх утримання. Старший син є студентом Національного університету "Львівська політехніка", через що позбавлений можливості працювати і потребує коштів на утримання від батька. Оскільки відповідач у добровільному порядку відмовляється брати участь в утриманні дітей, просила позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не з`явилися, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, дала згоду на ухвалення заочного рішення по справі. \~ \~ \~ \~Відповідач у\~судове засідання\~не прибув,\~не повідомив\~суд про\~причини своєї\~неявки,\~не подав\~клопотання про\~відкладення судового\~розгляду,\~чи слухання\~справи без\~його участі,\~не подав\~відзиву на\~позов,\~про місце,\~дату і\~час судового\~засідання був\~повідомлений в\~установленому законом\~порядку. Участь у судових засіданнях це право, а не обов`язок сторін по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд прийшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено,\~що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження відповідно серія [NUMBER] , повторно виданого 02 грудня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області та серія [NUMBER] , виданого 20 вересня 2010 року виконавчим комітетом Підгородянської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. Згідно довідки виконавчого комітету Підгородянської сільської ради № 438 від 01 жовтня 2019 року [PERSON] зареєстрована та проживає в с. Руда Рогатинського району Івано-Франківської області разом із синами [PERSON] та [PERSON] Чоловік [PERSON] не проживає з сім`єю з 2015 року. Як вбачається з довідки Національного університету "Львівська політехніка" від 10 жовтня 2019 року, [PERSON] є студентом другого курсу денної форми навчання рівня вищої освіти "Бакалавр" інституту геодезії даного університету. Спірні правовідносини сторін виникли із сімейних відносин та регулюються нормами Сімейного кодексу України. \~ \~ \~ \~Статтею 51 Конституції України гарантовано, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. За умовами, встановленими ч.1 ст. 3 Конвенції та ч.ч. 7, 8\~ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого врахування інтересів дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні\~дочка,\~син продовжують\~навчання і\~у зв`язку\~з цим\~потребують матеріальної\~допомоги,\~батьки зобов`язані\~утримувати їх\~до досягнення\~двадцяти трьох\~років за\~умови,\~що вони\~можуть надавати\~матеріальну допомогу. Право\~на утримання\~припиняється у\~разі припинення\~навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до роз`яснень, даних у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим матеріальної допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання. Відповідно до положень ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 7 ЗУ "Про державний бюджет України на 2019 рік" установлено прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Врахувавши\~наведені вище\~положення,\~норму статті\~180\~СК України\~щодо рівного\~обов`язку кожного\~з батьків\~по забезпеченню\~дітям необхідного\~матеріального утримання,\~відсутності істотних\~обставин,\~які могли\~б впливати\~на виконання\~ [PERSON] своїх батьківських обов`язків, та враховуючи, що відповідач не надав суду доказів, що він не має можливість сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі по 2000 гривень щомісячно на кожну дитину, з урахуванням інтересів та потреб дітей, суд прийшов до висновку про те, що аліменти необхідно стягувати в заявленому позивачкою розмірі по 2000 грн. щомісячно. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1\~ст.191 СК України). Також, суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1\~\~ст. 430 ЦПК України\~і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір»\~від\~08.07.2011\~№\~3674-VI. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved