Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

Підстава позову (позиція позивача) 15 грудня 2015 позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] . Під час шлюбу у сторін народилося троє спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , які на даний час проживають з нею. Відповідач на даний час перебуває на заробітках за кордоном. У грудні місяці 2020 року останній раз надіслав гроші на утримання дітей, більше ніякої матеріальної допомоги не надавав, більше того у лютому місяці при спілкуванні по телефону повідомив, що більше не надаватиме допомоги, оскільки в нього є інша сім`я, повертатись до власної сім`ї, з його слів, не збирається. З моменту припинення проживання відповідач не допомагає матеріально, участі у вихованні дитини не приймає. Внаслідок чого вона немає можливості у повній мірі утримувати малолітніх дітей. Покликаючись на право звернутись до суду та дотримання вимог ст. 182 Сімейного кодексу України просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1 500,00 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивачка не з`явилась, подала суду заяву від 23 березня 2021 року (а. с. 16) про розгляд справи за її відсутності. У заяві просила задовольнити позовні вимоги та ухвалити заочне рішення у справі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомлення ми про вручення поштового відправлення №3400002552808 - судове засідання на 23 березня 2021 року (а. с. 16) та № 3400002563230 - судове засідання на 05 квітня 2021 року (а. с. 19). Крім того повідомлявся про розгляд справи, шляхом публікації оголошення на офіційному сайті "Судова влада України". Згідно ст. 280 ЦПК України наявні усі умови для проведенн язаочного розгляду та ухвалення заочного рішення в справі. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15 грудня 2015 року (а. с. 9) вбачається, що 15 грудня 2015 [PERSON] , та [PERSON] , зареєстрували шлюб в відділі ДРАЦС Зарічненського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 47. після укладенн яшлюбу прізвище позивачки змінилось на " [PERSON] ". Відповідно до копії свідоцтв про народження, серії [NUMBER] , виданого Зарічненським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 02 вересня 2016 року, серії [NUMBER] , виданого Зарічненським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 26 червня 2018 року, серії [NUMBER] виданого Зарічненським районним відділом ДРАЦС Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) 02 квітня 2020 року, батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 6-8) - сторони. Як вбачається з довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, Зарічненської селищної ради Рівненської області №833 від 23 лютого 2021 року (а. с. 10), позивачка [PERSON] , проживає разом з дітьми [PERSON] ., [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] . За такою ж адресою зареєстрований відповідач [PERSON] . На час розгляду справи в суді позивачка ніде не працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за дітьми. Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Як вбачається з п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони разом не проживають, між ними існують неприязні відносини, домовленості щодо участі кожного з батьків у вихованні та забезпеченні дитини відсутні. Від шлюбу у сторін народилося троє спільних дітей, які на даний час проживають разом з матір`ю, перебувають на її утриманні, однак позивачці не вистачає коштів на утримання дітей, а відтак, вона змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальний стан позивача та відповідача, потреби дітей відповідного віку. Зокрема в судовому засіданні встановлено, що відповідач має тимчасові, нерегулярні заробітки, є працездатною, здоровою особою, інших утриманців не має, інших відомостей, які б свідчили про неможливість відповідача сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачкою, під час судового розгляду не встановлено. Враховуючи, що обов`язок утримувати дітей до досягнення повноліття покладений на обох батьків, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю та стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , в розмірі по 1500,00 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 24 лютого 2021 року та до досягнення дітьми повноліття. Крім того, з відповідача підлягають стягненню на користь держави 908, 00 грн. судового збору, оскільки позивач при зверненні до суду звільнена від сплати такого на підставі ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved