Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому, з врахуванням уточнених позовних вимогах, просить стягнути з відповідача [PERSON] акціонерного товариства "[PERSON] компанія "Каштан" 4500 Євро суми страхового відшкодування, 10 000 грн. моральної шкоди та 5 000 грн. у відшкодування витрат, понесених на оплату послуг адвоката. В обґрунтування вимог посилається на те, що 18 серпня 2014 року між її чоловіком [PERSON] та відповідачем [PERSON] акціонерним товариством [PERSON] компанія «Каштан», було укладено договір страхування подорожуючих за кордоном (серія ТІ № 167559). У вересні 2014 року [PERSON] виїхав з метою працевлаштування строком на один рік до Франції в м. Париж. 15 лютого 2015 р., перебуваючи в якості пасажира автомобіля [PERSON] А-6, рухаючись по трасі Турет Фаянс (Підніжжя [PERSON]) [PERSON] потрапив в ДТП та трагічно загинув. Неодноразово в письмовій формі звертались до відповідача та повідомляли про настання страхового випадку, надсилали відповідні документи. 14.04.2015 року на адресу відповідача направили заяву про виплату страхового відшкодування, а 04.06.2015 року досудову вимогу про здійснення виплат страхового відшкодування. Проте, відповідачем [PERSON] компанією «Каштан» умови вказаного договору не виконано та не виплачено їй страхове відшкодування. Покликаючись на те, що згідно умов договору та правил страхування , в разі настання смерті застрахованої особи, страховик проводить оплату (компенсацію) витрат на репатріацію тіла або попелу до країни постійного проживання, які складають 4 500 Євро, просить зазначену суму, що еквівалентно 110 246,19 грн. стягнути з відповідача. Крім того, посилаючись на те, що неправомірними діями відповідача щодо не проведення страхових виплат їй заподіяна моральна шкода, у відшкодування такої шкоди просить стягнути з відповідача 10 000 грн. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали уточнені позовні вимоги з наведених підстав, просять задовольнити позов. Представник відповідача, покликаючись на те, що вимоги позивача є безпідставними, такими, що не підтверджені належними доказами, у задоволенні позову просить відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 серпня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] акціонерним товариством [PERSON] компанія «Каштан», було укладено договір страхування подорожуючих за кордоном (серія ТІ № 167559), предметом якого є добровільне страхування відповідальності за витрати, пов'язані з наданням медичних та інших послуг (страхування медичних витрат) під час перебування за кордоном. Правовідносини, що виникли між сторонами у справі, регулюються Законом України «Про страхування», Правилами добровільного страхування відповідальності за витрати, пов'язані з наданням медичних та інших послуг під час перебування за кордоном, які зареєстровані Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України 30.12.2003 року, і які діють в [PERSON] [PERSON] компанія «Каштан». Відповідно до ст. 6 Закону України «Про страхування» одним із видів добровільного страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком, є договір страхування медичних послуг. Згідно [PERSON] добровільного страхування відповідальності за витрати, повязані з наданням медичних та інших послуг під час перебування за кордоном, страховим випадком є подія, передбачена договором страхування, яка відбулась і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхувальнику, застрахованій особі або іншим третім особам , які надали медичні та інші послуги застрахованій особі під час перебування її за кордоном. Аналогічна норма міститься в ч.2 ст. 8 Закону України «Про страхування». Вказаним договором передбачено Програму страхування «В», п. 6.2.2.3 якої встановлено зобов'язання страхувальника по відшкодуванню вартості послуг по репатріації на випадок смерті. Договором визначено страхову суму в розмірі 30 000 Євро та 1000 грн. при страховій премії у розмірі 130 грн., сплаченій застрахованою особою [PERSON] 18.08.2014 року. Згідно п.6.1.2.2. [PERSON] страхування встановлено, що у випадку смерті застрахованої особи страховиком проводиться оплата витрат на транспортування тіла або попелу до країни постійного проживання застрахованої особи (за винятком вартості поховання або похорону). З наявних у справі матеріалів, а саме - апостиля, яким засвідчується справжність підпису, печатки та штампів на свідоцтві про смерть № 8 від 03.03.2015 року, свідоцтва консульського відділу посольства України у Франції від 05.03.2015 року щодо надання санкції на перевезення на українську територію останків померлого, для поховання в Україні, українського громадянина покійного [PERSON], протоколу національної жандармерії ВТА Фаянс встановлено, шо 15 лютого 2015 р. на автодорозі департаменту D 19 Турет Фаянс сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої від отриманої тяжкої черепно-мозкової травми загинув [PERSON] (реєстрація смерті здійснена у м. Туррет (ВАР) 03.03.2015 року). Дії сторін при настанні страхового випадку передбачені п.8 [PERSON] страхування. Той факт, що страхова компанія була повідомлена про те, що сталося, стверджується наявними в матеріалах справи заявами [PERSON] від 03.03.2015 року, його повторним зверненням від 17.03.2015 року . Вказаний факт не заперечується представником відповідача та підтверджується листом відповіддю [PERSON] компанії , 24.03.2015 року надісланою на імя заявника. Відповідно до п.п. 10.4.1 та 10.4.3 [PERSON] страхування [PERSON] має право цілком або частково відмовити у виплаті по Договору страхування, якщо Застрахована особа вчасно не сповістила [PERSON] або Ассістанс про страховий випадок чи діяла на свій розсуд без попередньої згоди [PERSON] або Ассістанса. Згідно п.8.4 [PERSON] страхування Застрахована особа повинна узгодити з Ассістансом наступні свої дії і дотримуватись їх. Відповідно до п.8.6 [PERSON] страхування якщо Застрахована особа самостійно не може повідомити про те, що сталося, Ассістанс, це може зробити інша особа (керівник туристичної групи, працівник медичного закладу і т.д.). Пунктом 8.7 [PERSON] страхування передбачено, що у разі неможливості термінового дзвінка в Ассістанс, Страхувальник або застрахована особа може понести витрати за свій рахунок, але повинна при першій можливості, не пізніше 48 годин з моменту настання нещасного випадку або раптового захворювання звернутися до Ассістансу і повідомити про страховий випадок та уточнити перелік документів, необхідних для отримання компенсації. Разом з тим, пунктом 8.8 [PERSON] страхування передбачено, що для відшкодування витрат Страхувальнику або Застрахованій особі, якщо Вона не звернулась в спеціалізований сервісний Центр, вона повинна після повернення через кордон в письмовій формі заявити [PERSON] про те, що трапилося і представити необхідні документи на протязі 31 (тридцяти однієї) доби з моменту настання нещасного випадку або раптового захворювання. У відповідності до вимог п.8.8. вказаних [PERSON] страхування позивач, отримавши документи, що підтверджували обставини страхового випадку та причини смерті [PERSON], 14.04.2015 року звернулася до голови [PERSON] [PERSON] компанія «Каштан» із заявою про виплату страхового відшкодування,що стверджується наявною в матеріалах справи копією заяви з долученими доказами та квитанцією Укрпошти про відправку цінного листа (а.с.15-16). Не отримавши відповідь, 04.06.2015 року відповідачу була направлена досудова вимога, яка також залишена останнім без реагування. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача [PERSON] [PERSON] компанія "Каштан" про те, що позивач не зверталася до страхової компанії з заявою про виконання умов Договору, оскільки такі не відповідають матеріалам справи та зазначеним вище доказам. Крім того, оскільки застрахована особа загинула перебуваючи на території іншої держави, що передбачало певну процедуру встановлення факту смерті, отримання підтверджуючих документів та перевезення останків померлого на Україну, і зайняло значний проміжок часу і унеможливило своєчасне звернення позивача до страхової компанії, цьому також сприяла відсутність у позивача [PERSON] добровільного страхування відповідальності за витрати, повязані з наданням медичних та інших послуг під час перебування за кордоном, які діють в [PERSON] [PERSON] компанія «Каштан», та небажання самої страхової компанії своєчасно розяснити родичам померлого порядок їх дій при настанні страхового випадку, тому звернення позивача до [PERSON] 14.04.2015 року про настання страхового випадку не свідчить про недобросовісність її дій та має розцінюватися як звернення при першій же можливості. Згідно ст. 16 ЗУ «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Застрахованою особою [PERSON] було виконано умови договору страхування подорожуючих за кордоном (серія ТІ № 167559), та 18 серпня 2014 р. внесено оплату страхового платежу у повному обсязі. Тоді як, відповідачем [PERSON] [PERSON] компанія "Каштан", як страховиком, не виконано належним чином зобов'язання за Договором, не проведено виплату страхового відшкодування при настанні страхового випадку, який мав місце 15 лютого 2015р. у м. Турет (ВАР Франція) із застрахованою особою, чим порушив права позивача. Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Закон України "Про страхування" в ст. 9 визначає: страхова сума грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку; страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. [PERSON] відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Згідно наданих позивачем доказів (нотаріально посвідченого перекладу фактури № 0063393 від 28.02.2015 року) витрати, повязані з репатріацією тіла покійного [PERSON] склали 4 500 Євро, оплачені, відповідно до відмітки у фактурі, через [PERSON], який дія на підставі довіреності [PERSON], нотаріально посвідченої 02.03.2015 року (а.с.63). Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про те, що зазначені у фактурі послуги не відносяться до витрат на транспортування тіла до країни постійного проживання застрахованої особи, і не підлягають відшкодуванню, оскільки виключення із страхових випадків та обмеження страхування передбачені п.7 [PERSON] страхування, що діють у [PERSON] [PERSON] компанія «Каштан», і не містять зазначених обмежень. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 4 500 Євро страхового відшкодування за договором страхування подорожуючих за кордоном (серія ТІ № 167559) підлягають до задоволення. Вирішуючи позов в частині відшкодування моральної шкоди суд, враховуючи те, що правовідносини сторін за договором страхування носять зобовязальний характер, а в силу ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобовязання моральна шкода може бути відшкодована лише тоді, коли це встановлено договором або законом, правовідносини за договорами страхування врегульовані Законом України «Про страхування» №85/96-ВР, ст. 992 ЦК України, які не передбачають такого виду відповідальності страховика як відшкодування моральної шкоди, не передбачена така відповідальність і договором подорожуючих за кордоном (серія ТІ № 167559), тому вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди до задоволення не підлягають. Вирішуючи позов в частині стягнення витрат на правову допомогу суд керується постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», де у п. 47 роз'яснено, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (ст. ст. 12, 42, 56 ЦПК України). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Згідно зі ст. 1 Закону розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах не може перевищувати 40 % встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Участь адвоката [PERSON], який представляє інтереси позивача у справі, та факт надання ним правової допомоги підтверджується договором про надання правової допомоги, копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Розмір витрат на правову допомогу визначено актом виконаних робіт від 21.10.2015 року, що відповідає ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Разом з тим з суми витрат на правову допомогу, зазначених в акті і які сплачені позивачем згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 18 від 20.10.2015 року в розмірі 5000 грн., слід виключити вартість послуг по складенню заяв на імя директора СК «Каштан» 03.03.2015 та 17.03.2015 року в сумі 1 451,20 грн., оскільки вказані послуги надані особі, яка не є стороною у справі. За таких обставин стягненню з відповідача на користь позивача у відшкодування витрат, понесених на правову допомогу, підлягає 4 716,40 грн. В силу ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому, враховуючи, що позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволених вимог, який відповідно до задоволеної суми складає 1102,46 грн.

Outcome: partial