Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

В липні 2014 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], в обґрунтування якого вказала, що 31 травня 2014р. вона на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 31.05.14р. приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за №2152, придбала у [PERSON] квартиру за [ADDRESS], в якій проживає зі своєю сім»єю по сьогоднішній день. В квартирі [ADDRESS] на сьогоднішній день прописана (зареєстрована) [PERSON], колишня дружина попереднього власника, яка не являється членом сім»ї [PERSON] та не проживає в квартирі. [PERSON], з 25.02.2009 року не перебуває в шлюбі з [PERSON], а в квартирі [ADDRESS], яка належала йому на праві особистої приватної власності, вона не проживає. Позивач в судове засідання не з'явилась, про день та час судового розгляду повідомлялась належним чином. Представник позивача подав до суду письмову заяву в якій просить справу слухати без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи повідомлена в установленому законом порядку, через житлово-експлуатаційну контору, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. 31 травня 2014р. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 31.05.14р. приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за №2152, придбала у [PERSON] квартиру за [ADDRESS], в якій проживає зі своєю сім»єю по сьогоднішній день. В квартирі [ADDRESS] на сьогоднішній день прописана (зареєстрована) [PERSON], колишня дружина попереднього [PERSON] На сьогоднішній день відповідачка в квартирі [ADDRESS] не проживає, комунальні послуги не сплачує, що підтверджується актом від 21.09.2014р., посвідченим Житлово-експлуатаційною конторою № 2 м. Хмельницького. Відповідно до ч. 2 ст.64 ЖУ України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Право членів сім'ї власника на проживання в квартирі, в якій вони зареєстровані, є похідним від прав власника на цю квартиру. Право [PERSON] на користування квартирою на умовах найму житлового приміщення належало йому у відповідності до ст. 61-64 ЖК України, а в подальшому при отриманні права власності на нього належало йому як власнику житла і було пов'язано саме з цією обставиною. [PERSON] стала власником спірної квартири з травня 2014 року і з цього часу їй належить право реалізації складових частин права власності, визначених ЦК України. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім"ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Отже право члена сім"ї власника квартири користуватись житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Виникнення права членів сім"ї власника квартиру на користування нею та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника права власності на цю квартиру, а відтак - припинення права власності особи на квартиру припиняє право членів її сім"ї на користування цією квартирою, оскільки є похідним від прав самого власника. Законом не передбачено перехід прав і обов"язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім"ї колишнього власника у випадку зміни власника квартири. Частина 4 ст. 156 ЖК України передбачає збереження такого права користування житлом лише для членів сім"ї, які припинили сімейні відносини з власником будинку, при умові збереження права власності на будинок цього ж власника, тобто при незмінності власника майна. Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно - правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям із реєстрації місця проживання, вбачається, положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміни чи припинення, яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. У разі будь - яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник майна має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом із тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.71, 72, 116, 156 ЖК України, ст.405 ЦК України). На підставі вищевикладеного, позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі, а [PERSON] належить визнати такою, що втратила право користування житлом в [ADDRESS], усунувши перешкоди позивачу в користуванні та розпорядженні квартирою [ADDRESS], шляхом зняття [PERSON] з реєстрації місця проживання за адресою [ADDRESS]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути судові витрати в сумі 243,60грн.

Outcome: approved