Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

У червні 2014 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 20.06.2006 року між ПАТ КБ "ПриватБанк"і [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н на суму 3200.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 48.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором. Однак, взятих на себе зобов'язань не виконує, станом на 13.05.2014 має заборгованість у сумі 19405.21 грн., яка складається з наступного: 2545.57 грн. - заборгованість за кредитом; 16859.64 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 4182,10 грн., яка була задоволена судовим наказом Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 25.01.2008 року з [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить 15223,11 грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 761.16 грн. - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість досягнення становить 16484,27 грн. Просили суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк"заборгованість за вищевказаним кредитним договором на загальну суму 16484,27 грн. , а також витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву в якій справу просив розглянути за його відсутності, на позовних вимогах наполягав, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.30). Відповідач до суду не з'явилася повторно, належно сповіщена про день та час розгляду справи(а.с.36). Повідомлення про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.06.2006 року між ПАТ КБ "ПриватБанк"і [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н на суму 3200.00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 48.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, останній зобов'язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором (а.с.8-14). Згідно розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором станом 13.05.2014 має заборгованість у сумі 19405.21 грн., яка складається з наступного: 2545.57 грн. - заборгованість за кредитом; 16859.64 грн.- заборгованість по процентам за користуванням кредитом. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 4182,10 грн., яка була задоволена судовим наказом Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 25.01.2008 року з [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить 15223,11 грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 761.16 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 6-7). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Суд знаходить, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст. 1054 ЦК України, а укладений між ними договір відповідає вимогам ст. 1055 ЦК України. У відповідності зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.

Outcome: approved