Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 13.08.2010 року у розмірі 13057,30 грн., яка складається з простроченого тіла кредита та судові витрати у розмірі 2270,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань по сплаті кредиту, у зв`язку з чим станом на 02.12.2020 має заборгованість перед позивачем, яку в добровільному порядку не сплачує. Представник АТ КБ "ПРИВАТБАНК" просив розглядати справу без участі позивача, відповідач відзив на позов не надавав. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні із викликом не надходило, тому суд розглядає справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. 13.08.2010 року [PERSON] звернулася до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг та підписала анкету-заяву б/н, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 16 ). Наразі змінено назву ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" на АТ КБ "ПРИВАТБАНК". За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України,позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором . Якщо договором не встановлений розмір процентів,їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі,визначені родовими ознаками,у такій самій кількості,такого самого роду та такої самої якості,що були передані йому позикодавцем)у строк та в порядку,що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки,встановлені договором або законом,зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання,якщо це встановлено договором або законом,або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Як встановлено судом, анкета-заява від 13.08.2010 року про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг не містить умов щодо розміру процентної ставки, сум комісії, строку повернення кредиту (користування ним). Також в анкеті-заяві відсутні умови про відповідальність позичальника за порушення зобов`язань у вигляді неустойки (пені, штрафів). Разом з тим, з виписки, наданої Банком по рахунку клієнта вбачається що з квітня 2015 року відповідач активно користувалася кредитною карткою, тому банк має право вимагати повернення фактично отриманих та використаних відповідачем коштів (а.с. 11-13). Проте в цій частині суд вважає позовні вимоги АТ КБ "ПРИВАТБАНК" такими, що підлягають частковому задоволенню, оскільки звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що відповідач має заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 13057,30 грн., однак суд критично ставиться до такої суми нарахованої банком заборгованості. Так , з розрахунку заборгованості та виписки по рахунку вбачається, що відповідач сплачував кошти за користування кредитом, які були зараховані позивачем на часткове погашення заборгованості за кредитом, з довідки про зміну умов кредитування вбачається, що встановлений кредитний ліміт змінювався й не перевищував 5400 гривень ( а.с. 14 ) ( так виписка по картковому рахунку є належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися у сукупності з іншими доказами,до аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 провадження № 61-9618 св 19, та в постанові Верховного Суду від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц провадження № 61-22158 св19 ), а отже твердження позивача про саме визначений ним розмір заборгованості за простроченим тілом кредиту суд вважає необґрунтованим , тому з урахуванням й того , що відповідачем не надано доказів сплати заборгованості й наданий позивачем розрахунок не спростував , суд дійшов висновку про стягнення заборгованості у межах кредитного ліміту , а саме у розмірі 5400 гривень. З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 938,87 грн. (41,36%) На підставі викладеного,

Outcome: partial