Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

Тячівська місцева прокуратура, яка діє в інтересах держави в особі: Відділу охорони здоров`я Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області, Департаменту охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації звернулася в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину. Позовні вимоги мотивують тим, що вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 25.09.2018 у справі 305/676/18, встановлено, що [PERSON] , 05 січня 2018 року, близько 22.00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи посвідчення водія, керуючи технічно справним автомобілем марки "Фольксваген", моделі «Гольф», реєстраційний номерний знак Польщі « [NUMBER] 19», маючи пасажира [PERSON] , рухаючись по вул. Першотравнева, в с. Верхнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області з боку смт. Великий Бичків, не забезпечив безпеку дорожнього руху, не врахувавши дорожню обстановку, що склалася, з`їхав з автодороги на праве узбіччя та допустив зіткнення з будівельними блоками, що були розташовані навпроти будинку № 1490, чим грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: п.2.9 (а) ПДРУ - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебування під впливом наркотичних чи токсичних речовин; п.12.4 ПДРУ - у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год; п.10.1 ПДРУ - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п.12.1 ПДРУ - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п.1.10 ПДРУ - «безпечна швидкість» - швидкість за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля [PERSON] згідно висновку судово-медичної експертизи № 33 від 14.03.2018 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки, переломів 1-2-3 ребер справа, забою та розриву правої легені, правобічного гемотораксу, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого перелому правої плечової кістки та правої ключиці, що виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення, якими могли бути деталі салону автомобіля, та згідно п.2.1.1. наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. 26.10.2018, вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 25.09.2018, яким засуджено [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, набув законної сили. Кримінальним правопорушенням завдано матеріальної шкоди державі, в особі Відділу охорони здоров`я Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області на загальну суму 8036,70 гривень, що підтверджується довідкою про вартість лікування в Рахівській районній лікарні №208/01-18 від 07.02.2019, згідно якої потерпіла [PERSON] в період з 21.02.2018 по 04.04.2018, перебувала на лікуванні в травматологічному відділенні Рахівської районної лікарні. Окрім цього, кримінальним правопорушенням завдано матеріальної шкоди державі, в особі Департаменту охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації на загальну суму 8916,40 гривень, що підтверджується калькуляцією видатків на лікування хворого №3 від 12.03.2019, згідно якої потерпіла [PERSON] в період з 10.01.2018 по 30.01.2018, перебувала на лікуванні у Закарпатській обласній клінічній лікарні імені Андрія Новака, Департаменту охорони здоров`я Закарпатської ОДА. Вказані збитки відповідач у добровільному порядку не відшкодував. На підставі наведеного, просили стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Відділу охорони здоров`я Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області, 8036,70 гривень витрат понесених на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] , зарахувавши кошти на рахунок, відкритий в Головному управлінні Державної казначейської служби України в Закарпатській області з наступними реквізитами: р/р 31558245154117, код класифікації бюджету 34815936, код МФО 812016, ГУДКСУ в Закарпатській області. Стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Департаменту охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації, 8916,40 гривень витрат понесених на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] , зарахувавши кошти на рахунок, відкритий в Головному управлінні Державної казначейської служби України в Закарпатській області з наступними реквізитами: р/р 35410001352554, код класифікації бюджету 01992156, код МФО 812016, ГУДКСУ в Закарпатській області. Судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Марусяк М.О. від 17.05.2019 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву. Сторони в судове засідання не викликались, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Згідно даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію ухвали відповідач, [PERSON] отримав 23.05.2019, однак відзиву на день судового розгляду справи не надіслала. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд, прийшов до наступного висновку. У відповідності до ч.1, ч.3 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Цивільний позов може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом, також в інтересах громадян, які через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права. Частиною 7 цієї ж статті КПК України встановлено, що особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Судом встановлено, що вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 25.09.2018 по справі №305/676/18, провадження по справі №1-кп/305/252/18, [PERSON] визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушенняпередбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання - 3 (три) роки позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки. На підставі ст.75 КК України, засудженого [PERSON] звільнено від відбування основного покарання, з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки та з покладенням відповідно до ст.76 КК України наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи. З вироку Рахівського районного суду Закарпатської області від 25.09.2018 по справі №305/676/18вбачається, що цивільний позов не заявлявся. 26.10.2018 року вирок Рахівського районного суду Закарпатської області по справі №305/676/18, провадження по справі №1-кп/305/252/18 набув законної сили. У відповідності до вимог ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" від 18 грудня 2009 року № 14, при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Таким чином, суд вважає, що вина [PERSON] є доведеною і не підлягає розгляду в судовому процесі. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З абзацу 1 п.13 постанови Пленуму ВСУ №3 від 31.03.1989 "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна" (з наступними змінами) та абзацу1 п.2 Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі. З довідки Відділу охорони здоров`я Рахівської районної державної адміністрації, встановлено, що потерпіла [PERSON] в період з 21.02.2018 по 04.04.2018 перебувала на лікуванні в травматологічному відділенні Рахівської районної лікарні. Вартість лікування становить 8036,70 гривень. З відповіді на запит №35/01-10, наданого 12.03.2019 головним лікарем Закарпатської обласної клінічної лікарні імені Андрія Новака та калькуляції №3 від 12.03.2019 видатків на лікування хворого, наданої Департаментом охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації, встановлено, що потерпіла [PERSON] в період з 10.01.2018 по 30.01.2018 знаходилася на стаціонарному лікуванні в хірургічному торакальному відділенні Закарпатської обласної клінічної лікарні імені Андрія Новака. Вартість лікування становить 8916,40 гривень. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд, враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Прокуром надано обґрунтовані та правові докази того, що кримінальним правопорушенням заподіяно матеріальної шкоди державі в особі: Відділу охорони здоров`я Рахівської РДА на загальну суму 8036,70 гривень; Департаменту охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації на загальну суму 8916,40 гривень. Натомість відповідачем жодних доказів на протилежне не представлено. Не надано доказів того, що він відшкодував шкоду у вище зазначеному розмірі. Відзив на позов не подано. За таких обставин, суд, вважає, що позов підлягає до задоволення. Позивач, у відповідності до пункту 6 частини 1 статті 5 ЗУ "Про судовий збір" був звільнений від сплати судового збору у розмірі 1921 гривня. У зв`язку із задоволенням позову, суд, приходить до висновку, що на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в спеціальний фонд Державного бюджету України, судовий збір у розмірі 1921 гривня.

Outcome: approved