Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] із позовом до Любешівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно. Обгрунтовуює свої позовні вимоги тим, що [INFO] року помер її батько - [PERSON], за яким рахувався житловий будинок з господарськими будівлями та побутовими спорудами, що розташовані на [ADDRESS]. Заповіт від його імені не посвідчувався. Після смерті батька у фактичне володіння вказаним нерухомим майном вступила мати позивача- [PERSON], шляхом спільного проживання на момент смерті із спадкодавцем. Внаслідок смерті останньої [INFO] року, за відсутності заповіту, позивач, як єдина спадкоємиця за законом, прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Однак оформити право власності на дане майно не може у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та побутоввими спорудами покійних батьків, що знаходяться по [ADDRESS] у судовому порядку. Ухвалою Любешівського районного суду від 27 листопада 2013 року до участі в справи в якості співвідповідачів залучено [PERSON] ( 10 жовтня 2013 року на підставі свідоцтва про зміну імен [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]) та [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представники [PERSON] і [PERSON] позовні вимоги із зазначених в позовній заяві підстав підтримали повністю. Просять позов задовольнити. Представник відповідача Любешівської селищної ради Масюк Н.І. в судове засідання 20 січня 2014 року не з"явилась. Будучи присутньою на інших судових засіданнях не заперечувала проти встановлення права власності за [PERSON] на нерухоме спадкове майно померлих батьків, що знаходиться по [ADDRESS]. Співвідповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позов не визнали, заперечуючи факт прийняття спадщини позивачем [PERSON] після смерті батьків у встановленому законом порядку. [PERSON] вказала також, що, після смерті [PERSON], спадщину прийняв її колишній чоловік та онук спадкодавця- співвідповідач [PERSON], шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном ( спочатку доглядом за ним, а пізніше проживанням, проведенням ремонту та благоустрою житлового будинку і надвірних господарських будівель). У зв"язку з чим просили відмовити [PERSON] у задоволенні позову. Співвідповідач [PERSON] позов визнав, не заперечив проти встановлення права власності за [PERSON] на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS]. При цьому зазначив, що особисто вказане майно не успадковував, а лише з дозволу матері- позивача [PERSON] користувався ним, проживаючи в будинку разом із своєю сім"єю з 1991 року. Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав. Відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (далі ЦК) цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання ним чинності, застосовуються положення Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР). Згідно із ст.524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом та за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінене заповітом. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим- день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Статтею 549 ЦК УРСР визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або, якщо він протягом цього ж часу подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.553 ЦК УРСР спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Згідно ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родичу. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. В суді встановлено, що на підставі рішення виконкому Любешівської районної Ради депутатів трудящих від 28.01.1955 року №42 про надання права індивідуальної забудови (а.с.10) та договору на право будівництва будинку та безстрокового користування земельною ділянкою, укладеного між Любешівським райкомунгоспом і [PERSON], посвідченим Любешівською Державною нотаріальною конторою 11.02.1955 року №18 (а.с.11), на земельній ділянці площею 1200 кв.м. по [ADDRESS] [PERSON] побудований житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами. Факт спорудження будинку [PERSON] за вказаною адресою стверджується також проектом забудови від 08.02.1955 року (а.с.154). Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 11.12.1984 року [PERSON] помер [INFO] року (а.с.6). Після смерті [PERSON], його дружина [PERSON] відповідно до положень ст.ст.529, 548, 549 ЦК УРСР прийняла спадщину ( житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS]) шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Любешівської селищної ради від 16.07.2013 року №449/19 про спільне проживання спадкодавця і спадкоємця на час смерті (а.с.13). [INFO] року померла також [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть [NUMBER] від 28.10.1990 року (а.с.7). Згідно свідоцтва про народження (повторного) серії [NUMBER] від 11.07.2013 року (а.с.8) та свідоцтва про одруження [NUMBER] від 01.01.1959 року (а.с.9) позивач [PERSON] є дочкою покійних [PERSON] та [PERSON] Після смерті [PERSON], вже позивач [PERSON], як її дочка, відповідно до положень ст.ст.529, 548, 549 ЦК УРСР прийняла спадщину ( житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS]) шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Зокрема, провела похорони матері, взяла для власного користування належні матері предмети побуту та домашнього вжитку, оформила свідоцтво на грошовий вклад з нарахованими процентами, що знаходились в Любешівському Ощадбанку №6516 на рахунку [NUMBER], що належав матері, забезпечувала догляд за житловим будинком та присадибною ділянкою, а також здавала житловий будинок для проживання квартирантам до осені 1991 року, поки в ньому не поселився син [PERSON] зі своєю сім"єю. Дані обставини, окрім доводів позивача, стверджуються по справі також повним визнанням їх співвідповідачем [PERSON], показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та письмовими доказами: довідкою виконавчого комітету Любешівської селищної ради №2039 від 11.07.2013 року про похорон батьків [PERSON] (а.с.12), заявою [PERSON] від 19.04.1990 року вх.№248 про прийняття на квартирний облік (а.с.40), договором [PERSON] від 13.10.1998 року №214 про піднайом житла (а.с.41), довідкою (випискою з будинкової книги) від 27.03.1990 року №619 про склад сім"ї та прописку [PERSON], договором [PERSON] від 29.09.1988 року №8 про піднайом житла (а.с.43). довідкою (випискою з будинкової книги) від 13.03.1990 року №203 про склад сім"ї та прописку [PERSON] (а.с.44), довідкою від 29.03.1990 року №10 на ім"я [PERSON] про місце роботи та забезпечення житлом (а.с.45), довідкою від 23.07.2013 року №10 про трудову діяльність [PERSON] (а.с.46), записами в будинковій книзі про прописку громадян в [ADDRESS] (а.с.99-103), трудовою книжкою [PERSON] [NUMBER] (а.с.148-149), протоколом допиту свідка [PERSON] (а.с.152-153). Разом з тим, рішенням Любешівського районного суду від 11.09.2008 року на вказане спадкове майно ( житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] ) було визнано право спільної сумісної власності за [PERSON] та [PERSON], як на самочинне будівництво (а.с.39). 09.12.2013 року Колегією судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області рішення Любешівського районного суду від 11.09.2008 року скасоване і постановлене нове рішення, яким в позові [PERSON] та [PERSON] про визнання права спільної сумісної власності на самочинне будівництво відмовлено (а.с.91-92). При цьому, підставою для скасування рішення суду першої інстанції, а отже й у відмові в позові [PERSON] та [PERSON] про визнання права спільної сумісної власності на самочинне будівництво ( житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] ), слугували встановлені судом апеляційної інстанції обставини, аналогічні тим, що з"ясовані при розгляді даної цивільної справи. Вказане рішення суду апеляційної інстанції є чинним на момент постановлення рішення у даній цивільній справі. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] після смерті своїх батьків, як спадкоємець за законом, прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння належним їм нерухомим майном, що складаеться з житлового будинку та надвірних будівель і споруд, розташованих за адресою: [ADDRESS] З огляду на це, суд критично розцінює твердження співвідповідача [PERSON], пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та довідку Любешівської селищної ради від 01.10.2007 року №453/19 на підтвердження прийняття вказаного спірного спадкового майна співвідповідачем [PERSON], як онуком покійних [PERSON] та [PERSON] Окрім того, що показання зазначених осіб та вказана довідка суперечать встановленим обставинам справи, факт прийняття спадщини в судовому засіданні заперечується самим [PERSON] Що ж стосується довідки Любешівської селищної ради від 01.10.2007 року №453/19, то її достовірність в судовому засіданні не могла обгрунтувати навіть представник селищної ради Масюк Н.І. Державний нотаріус Кух В.І. своєю постановою відмовив позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться в [ADDRESS], і належали іі покійним батькам, у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на вищевказане майно. Таким чином, в суді доведена та обставина, що [PERSON], як спадкоємиця за законом після смерті своїх батьків, прийняла спадщину і звернулася в установленому порядку з питання оформлення права власності на спадкове майно, тому житловий будинок з господарськими будівлями та побутовими спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], перебувають у її правомірному володінні.

Outcome: approved