Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що позивачка, та треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] являються співвласниками по 1/4 частині кожен квартири [ADDRESS]. Позивачка вказувала на те, що по сусідству з нею в квартирі №4 проживає відповідач [PERSON] 05.04.2014 року коли в квартирі [ADDRESS] нікого не було вдома [PERSON] самовільно встановив цегля ну перегородку в коридорі загального користування квартир №3 і №4 за вищевказаною адресою при цьому захопив 3,5 кв.м. загального коридору. Позивачка вказувала на те, що за її скаргою до КП БМР ЖЕК №7 інспектором з контролю за технічним станом утримання будинків та прибудинкової території КП БМР ЖЕК №7 було встановлено, що відповідач самовільно встановив цегляну перегородку в коридорі загального користуван ня квартир №3 і №4 за вищевказаною адресою і відповідачу було надано припис №44 від 28.04.2014 року з вимогою демонтувати самовільно збудовану цегляну перегородку в коридорі загального користування до 28.05.2014 року однак вказаний припис відповідач відмовляється виконувати. Позивачка посилалася на те, що встановлена відповідачем перегородка перешкоджає входу і виходу їй та членам її сім»ї в її квартиру, та робить неможливим виїзд з квартири з дитячою каляскою, а вивозити та завозити каляску в квартиру позивачці необхідно по декілька разів на день, бо її дитині виповнилося тільки чотири місяці, а також позивачка посилалася на те, що цегляна перегородка закриває лампу, внаслідок чого темно в загальному коридорі біля її квартири. Позивачка вказувала на те, що відповідач самовільно зробив перегородку у спільному коридорі співмешканців будинку готельного типу, що спричинило їй перешкоди у користуванні спільним коридором. Вказане питання було розглянуто на адмінкомісії Білоцерківської міської ради 25.06.2014 року і відповідач оштрафований, але цегляну перегородку останній демонтувати відмовляється. Позивачка просила в судовому порядку зобов"язати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні загальним коридором квартири №3 та квартири [ADDRESS] з приведенням до попереднього стану шляхом демонтажу самовільно встановленої цегляної перегородки, а також позивачка просила стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 243,60 грн. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] уточнили позовні вимоги позивачки при цьому посилалися на те, що відповідач [PERSON] самовільно без отримання дозволу виконавчого комітету Білоцерківської міської ради та без згоди позивачки, яка являється співвласником коридору загального користування, який розташований біля квартири №3 та квартири [ADDRESS], збудував вищевказану цегляну перегородку на вищевказаному коридорі загального користування, тим самим порушив права позивачки. Позивачка та її представник вказували на те, що вказаною спірною перегородкою відповідачем було відгорожено частину площі коридору загального користування, включаючи батарею центрального опалення, яка передбачена для опалення коридору, а також було відгороджено лампочку, яка освітлювала на коридорі загального користування вхід до квартир за №3 та за [ADDRESS]. Відповідачем [PERSON] було порушено права позивачки на користування загальним коридором, батареєю центрального опалення, яка передбачена для опалювання коридору, а також було порушено право позивачки на користування освітленням біля квартири [ADDRESS]. Крім вказаного, внаслідок влаштування спірної перегородки позивачка не може безперешкодно заїзджати дитячою каляскою до своєї квартири, оскільки вхідні двері в її квартиру не відкриваються на повну ширину, і позивачка з дитячою каляскою не може заїхати у прохід своєї квартири. Позивачка та її представник також вказували на те, що відповідач не бажає в добровільному порядку усунути вищевказані порушення. А тому позивачка та її представник просили в судовому порядку зобов"язати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні загальним коридором квартири №3 та квартири [ADDRESS] з приведенням до попереднього стану шляхом демонтажу самовільно встановленої цегляної перегородки, а також позивачка просила стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 243,60 грн. Відповідач позов заперечував. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] в суді позов підтримали. Представник КП БМР ЖЕК № 7 до суду не з"явився, про день і час розгляду справи був належним чином повідомлений, надав суду письмові пояснення по позову в яких вказав, що позов він підтримує, а також просив справу розглядати без участі представника третьої особи. Заслухавши учасників процесу, покази свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності №39305 від 28.09.2006 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної часткової власності по 1/4 частині кожному належить квартира [ADDRESS]. Згідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації 06.10.2006 року за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровано право спільної часткової власності по 1/4 частині за кожним на квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні встановлено, що після укладення шлюбу з [PERSON] 28.04.2007 року [PERSON] після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище - [PERSON]. В суді встановлено, що у квартирі [ADDRESS] проживає на даний час позивачка [PERSON] з двома малолітніми дітьми. Наведене підтвердили учасники процесу в суді. Також судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 15.07.2004 року квартира [ADDRESS] належить на праві особистої власності [PERSON]. Згідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації 05.08.2004 року за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] являється сином власника квартири [ADDRESS] [PERSON] і відповідач, та його дружина [PERSON] з весни 2014 року проживають у квартирі [ADDRESS]. Наведене підтвердили учасники процесу в суді. Відповідно до відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в м.Києві від 05.08.2014 року відповідач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS]. В судовому засіданні встановлено, що будинок [ADDRESS] знаходиться на балансі КП БМР ЖЕК № 7. В судовому засіданні було встановлено, що на початку квітня 2014 року біля квартир №3 та [ADDRESS] була збудована цегляна перегородка з дверима на коридорі загального користування. При цьому було відгороджено частину площі коридору загального користування, включаючи батарею центрального опалення, яка передбачена для опалення коридору, та освітлення, оскільки було відгороджено лампочку, яка освітлювала вхід до квартир за №3 та за [ADDRESS]. Наведене підтвердили у суді учасники процесу, свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Наведене також підтверджується фотоматеріалами та матеріалами справи. Судом встановлено, що інспектором з контролю за технічним утриманням будинків та прибудинкової території КП БМР ЖЕК №7 [PERSON] 06.06.2014 року було складено протокол №000002 про адміністративне правопорушення за ст. 150 КУпАП стосовно [PERSON] і у вказаному протоколі зазначено, що 06.06.2014 року о 10 год. в ході обстеження під"їзду №1 житлового будинку [ADDRESS] мешканець квартири №4 [PERSON] самовільно збудував цегляну перегородку з дверима на коридорі загального користування. Вказані дії є порушенням п. 1.4.1 та 1.4.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України №76 від 17.05.2005 року. Також встановлено, що у вказаному протоколі відповідач [PERSON] власноручно написав пояснення в яких вказав, що він побудував перегородку біля своєї квартири для того щоб покращити умови проживання а також санітарний стан біля своєї квартири. Наведене підтверджується копією протоколу та вказане підтвердив відповідач. Згідно до постанови адміністративної комісії виконкому Білоцерківської міської ради від 25.06.2014 року №357 гр. [PERSON] допустив проступок який полягає в тому, що 06.06.2014 року о 10 год. в ході обстеження під"їзду №1 житлового будинку [ADDRESS] мешканець квартири №4 [PERSON] самовільно збудував цегляну перегородку з дверима на коридорі загального користування. Вказані дії є порушенням п. 1.4.1 та 1.4.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій чим порушив ст. 150 КУпАП. Постановою адміністративної комісії виконкому Білоцерківської міської ради від 25.06.2014 року №357 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді попередження. [PERSON] ствердив у суді, що йому відомо про вищевказану постанову і дійсно він отримав попередження, вказану постанову він не оскаржував. Наведене підтверджує ться копією постанови №357 від 25.06.2014 року, поясненнями відповідача. З відповіді КП БМР ЖЕК №7 від 30.04.2014 року №885 на заяву [PERSON] від 07.04.2014 року вбачається, що інспектором з контролю за технічним утриманням будинків та прибудинкової території КП БМР ЖЕК №7 було надано припис №44 від 28.04.2014 року мешканцю квартири [ADDRESS] з вимогою демонтувати самовільну збудовану цегляну перегородку в коридорі загального користування до 28.05.2014 року. Відповідач підтвердив у суді, що він отримував вищевказаний припис однак до даного часу він не виконав вимоги вказаного припису. При вирішенні вказаного спору суд виходить з наступного. Згідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. В ст. 382 ЦК України, передбачено питання щодо квартири як об'єкта права власності. У вказаній статті зазначено, що квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Відповідно до ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Згідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 391 ЦК України передбачено захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння. Так у вказаній статті зазначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживан ня і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 152 ЖК України, переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Згідно до ч.ч. 1,2 ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Відповідно до ч.4 ст. 156 ЖК України, до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Згідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до 1.4.1. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 N 76 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за N 927/11207, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства. Згідно до 1.4.3. вказаних Правил, до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. Відповідно до п. 1.4.4. Правил, перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається. Згідно до п.1.4.5. Правил, для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування та, у разі необхідності, можуть подаватися такі документи: копія свідоцтва на право власності або договору найму (оренди) приміщення; копія поповерхових планів, завірених в установленому порядку; проект переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, погоджений в установленому порядку; згода власників, співвласників (наймачів) або уповноважених ними осіб на переобладнання та перепланування приміщень, що перебувають у їх спільній власності. Відповідно до п. 1.4.6. Правил, власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану. Згідно до п. 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572 із змінами, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, гуртожитку, з дозволу власника будинку (квартири), власника гуртожитку (житлового приміщення у гуртожитку) та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку. З врахуванням вищенаведеного суд робить висновок про те, що в судовому засіданні було встановлено, що на початку квітня 2014 року біля квартири [ADDRESS] член сім"ї власника квартири [ADDRESS] [PERSON] - [PERSON] самовільно без одержання дозволу виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, та без згоди позивачки, яка відповідно до ст. 382 ЦК України являється співвласником коридору загального користування біля квартири №3 та [ADDRESS], збудував цегляну перегородку з дверима на коридорі загального користування. При цьому [PERSON] було відгороджено частину площі коридору загального користування, включаючи батарею центрального опалення, яка передбачена для опалення коридору, а також було відгороджено лампочку, яка освітлювала вхід до квартири №3 та квартири [ADDRESS]. Наведене підтверджується поясненнями позивачки, її представника, третіх осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON], КП БМР ЖЕК №7. Наведене також підтверджується протоколом №000002 від 06.06.2014 року про адміністративне правопорушення за ст. 150 КУпАП стосовно [PERSON] складеним інспектором з контролю за технічним утриманням будинків та прибудинкової території КП БМР ЖЕК №7 [PERSON], постановою адміністративної комісії виконкому Білоцерківської міської ради від 25.06.2014 року №357, відповіддю КП БМР ЖЕК №7 від 30.04.2014 року №885 на заяву [PERSON] від 07.04.2014 року, фотоматеріалами та матеріалами справи. Частково наведене підтвердили у суді свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідач в судовому засіданні підтвердив те, що ні він, ні власник квартири [ADDRESS] [PERSON] не отримували дозвіл виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, а також згоду позивачки, та інших власників, співвласників (наймачів) на перепланування коридору загального користування біля квартири №3 та [ADDRESS], а саме, щодо встановлення цегляної перегородки з дверима на коридорі загального користування біля квартири [ADDRESS]. Відповідач в судовому засіданні також підтвердив і те, що вказаною спірною перегородкою було відгорожено частину площі коридору загального користування, включаючи батарею центрального опалення, яка передбачена для опалення коридору, а також було відгороджено лампочку, яка освітлювала на коридорі загального користування вхід до квартир за №3 та за [ADDRESS]. Отже в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] було порушено вимоги п.п. 1.4.1., 1.4.4., 1.4.5. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 N 76 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за N 927/11207. З вищевикладеного вбачається, що гр. [PERSON] було порушено права позивачки на користування загальним коридором, батареєю центрального опалення, яка передбачена для опалювання коридору, а також було порушено право позивачки на користування освітленням біля квартири [ADDRESS], оскільки відповідачем було відгорожено лампочку, яка освітлювала на коридорі загального користування вхід до квартир за №3 та за [ADDRESS]. Крім вказаного, внаслідок влаштування спірної перегородки позивачка не може безперешкодно заїзджати дитячою каляскою до своєї квартири, оскільки вхідні двері в її квартиру не відкриваються на повну ширину, і позивачка з дитячою каляскою не може заїхати у прохід своєї квартири. Останнє підтверджується поясненнями позивачки, її представника, третіх осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON], фотоматеріалами. У відповідності до вимог п. 1.4.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 N 76 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за N 927/11207. власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану. На підставі вищевикладеного, суд вважає що слід задоволити позовні вимоги позивачки та зобов"язати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні загальним коридором квартири №3 та квартири [ADDRESS] з приведенням до попереднього стану шляхом демонтажу самовільно встановленої цегляної перегородки. Суд вважає за необхідне стягнути з з [PERSON] на користь [PERSON] 243,60 грн. судового збору. Згідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача про те, що він не встановлював спірну перегородку на коридорі загального користування квартир №3 та №4, а вказану пе регородку встановив його батько [PERSON], який є власником квартири [ADDRESS], та про те, що до будівництва перегородки батько відповідача [PERSON] розмовляв з позивачкою і вона не заперечувала [PERSON] щодо будівництва перегородки, оскільки вказані заперечення спростовуються ви ще викладеними у рішенні суду доказами. Відповідач не надав суду належних та безспірних доказів про те, він не встановлював вищевказану спірну перегородку. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] в суді показали, що вони особисто не були присутні в той час коли будувалася спірна перегородка і хто конкретно будував вказану перегородку вони не бачили, а тому суд ставиться критично та не приймає до уваги показів свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] в тій частині, що спірну перегородку будував батько відповідача [PERSON] Суд також не приймає до уваги заперечення відповідача про те, що встановлена перегородка не перешкоджає позивачці вивозити та ввозити дитячу каляску до своєї квартири, так як двері, які встановлені у цегляній перегородці відкриваються у внутрішню сторону, оскільки вказані заперечення спростовуються вище викладеними у рішенні суду доказами. Крім вказаного, суд не приймає до уваги заперечення відповідача про те, що біля квартири позивачки є освітлення, оскільки судом встановлено, що освітлення є біля квартири № 2 та іншої квартири, а освітлення, яке передбачене для квартири №3 та №4 відгорожене відповідачем. На підставі викладеного та ст.ст. 316,317,319,382,383,386,391 ЦК України, ст.ст. 64,150,152,156 ЖК України, Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 N 76 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за N 927/11207, Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572 із змінами,

Outcome: approved