Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування, в якій зазначає, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . Після смерті батька відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,44 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Богданівської сільської рад Павлоградського району Дніпропетровської області і належить на підставі державного акту його бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] , єдиним спадкоємцем якої був син [PERSON] , який прийняв спадщину, так як на день її смерті разом проживав зі спадкодавцем. Спадщина, яка відкрилася після смерті батька також складається і з житлового будинку [ADDRESS] , що належав матері батька, його бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] , єдиним спадкоємцем якої був син - [PERSON] , який прийняв спадщину, так як на день її смерті разом проживав зі спадкодавцем, але за життя не встиг її оформити. За життя [PERSON] заповіту не склав, тому спадкоємцем першої черги за законом після смерті є він, як син померлого. Після смерті батька він звернувся у встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України до Тернівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено на підставі постанови від 31 травня 2019 року, в зв`язку з відсутністю у нього правовстановлюючих документів. У зв`язку з чим, просить суд визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,44 га, кадастровий номер № 1223581300:01:001:0094, яка розташована на території Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, що належала [PERSON] та яку після її смерті прийняв у спадщину [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування, право власності на житловий будинок [ADDRESS] , що належав [PERSON] та який після її смерті прийняв у спадщину [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача - Тернівської міської ради Дніпропетровської області, в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника відповідача, покладаються на рішення суду. Представник відповідача - Богданівська сільська рада Павлоградського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, причини не явки суд не повідомив. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно вимог ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , записані: батьком - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Богданіської сільської Ради народних депутатів Павлоградського району Дніпропетровської області 07 березня 1997 року, актовий запис № 15 (а.с. 7). [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , виданого Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 17 серпня 2017 року, актовий запис № 296 (а.с. 6). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав i обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять yсі права i обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є час смерті особи. Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він в установлений строк не відмовився від спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. [PERSON] звернувся до Тернівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак йому було відмовлено на підставі постанови від 31 травня 2019 року. Відповідно до постанови про відмову вчинити нотаріальну дію від 31 травня 2019 року, виданої державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Надтока З .В., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,44 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, що належала [PERSON] , яка померла [INFO] , та яку після її смерті прийняв у спадщину [PERSON] , який помер [INFO] та на житловий будинок [ADDRESS] , що належав [PERSON] та який після її смерті прийняв у спадщину [PERSON] , який помер [INFO] , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с. 8-9). Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Крім того, державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області на виконання ухвали суду надана копія спадкової справи № 40/2018, відкритої після смерті [PERSON] , з якої вбачається, що заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подав [PERSON] , дані щодо наявності інших спадкоємців відсутні. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно роз`яснень, викладених в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Пунктом 9 частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІV, передбачено, що однією із підстав державної реєстрація права власності та інших речових прав є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Отже, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,44 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, та житловий будинок [ADDRESS] , які після її смерті прийняв у спадщину [PERSON] , який помер [INFO] , але не оформив свої спадкові права. Таким чином, оскільки позивач [PERSON] прийняв спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , але позбавлений можливості оформити спадкові права, оскільки у нього відсутні правоустановчі документи, що посвідчують право власності спадкодавця на земельну ділянку та житловий будинок, та враховуючи, що інші спадкоємці після смерті [PERSON] , які прийняли спадщину відсутні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved