Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

19 липня 2018 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнив (а.с. 17). В обґрунтування уточненого позову позивач посилався на те, що він на є власником житлового будинку [ADDRESS] . За зазначеною адресою зареєстрований він, його син [PERSON] та його син [PERSON] , що є відповідачем у справі. У належному йому будинку відповідач зареєстрований, однак фактично не проживає з березня 2017 року, а реєстрація відповідача порушує його права, як власника нерухомого майна. У зв`язку з чим, позивач просив суд визнати [PERSON] , 1982\~року [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS] та зняти його з реєстраційного обліку за місцем проживання. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 49). Відповідач [PERSON] заперечень проти позову не надав, у судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив та про відкладення розгляду справи не клопотав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у\~разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ухвалою суду від 23 липня 2018 року позовну заяву було залишено без руху, з наданням строку для усунення її недоліків (а.с. 14-15). 08 серпня 2018 року позивач усунув недоліки позовної заяви (а.с. 17). Ухвалою суду від 01 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі та постановлено про її розгляд за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання (а.с. 26-27). Ухвалою суду від 11 квітня 2019\~року було закрите підготовче провадження, справа призначена до розгляду по суті. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до переконання, що позовна заява обґрунтована але підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Як установлено судом, позивач на підставі договору купівлі-продажу від 21\~лютого 1992 року, посвідченого секретарем Виконавчого комітету Перещепинської селищної Ради народних депутатів Новомосковського району Дніпропетровської області Бородіною Н. П., зареєстрованого в реєстрі за № 120, є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.\~50-53). Відповідно до Розпорядження Перещепинського міського голови № 14 від 12\~лютого 2016 року "Про перейменування вулиць в населених пунктах Перещепинської міської ради", виданого на виконання Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки", вулицю Дзержинського в [ADDRESS] (а.с. 59). У вищезазначеному житловому будинку зареєстровані: позивач [PERSON] , [INFO] , його син [PERSON] , [INFO] та його син [PERSON] , [INFO] , що вбачається з довідки Виконавчого комітету Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 565 від 09 липня 2018 року (а.с. 9). Відповідно до довідки адресно-довідкового підрозділу ГУМС УДМС України в Дніпропетровській області № 900/2 від 27 серпня 2018 року, [PERSON] , [INFO] , з 26 березня 1999 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.\~29). Відповідач у зазначеному будинку [ADDRESS] зареєстрований, однак фактично з 2010 року не проживає, що підтверджується актом від 09 липня 2018 року, складеним депутатом Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області в присутності сусідів (а.с. 8). Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Положеннями ст. 405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, вимога позивача стосовно визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS] підлягає задоволенню. Що стосується позовної вимоги про зняття відповідача з реєстрації за вищевказаною адресою, то вона задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Тобто спеціальним законодавством, зокрема Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", підзаконними нормативними актами, визначено позасудовий порядок вирішення і оформлення питань зняття з реєстрації місця проживання особи, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та інших органів державної влади. Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи, що відноситься до компетенції органів виконавчого комітету відповідної ради, і суд не вбачає правових підстав для задоволення позову в цій частині, оскільки у такий спосіб суд своїм рішенням всупереч вимог закону підмінив би юрисдикційну діяльність іншого органу державної влади. В зв`язку з наведеним, в задоволенні зазначеній частині позовних вимог належить відмовити. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ На підставі викладеного,

Outcome: partial