Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення грошових коштів у сумі 13 713,22 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до розписки від 07.05.2013р. позивач передала відповідачці грошові кошти у сумі 5 500 грн. в рахунок оренди перукарняного салону "[INFO]", а також 8 000 грн. в якості застави за обладнання салону "[INFO]", з усною домовленістю про те, що у подальшому між ними будуть укладені відповідні письмові договори оренди і застави, з визначенням усіх істотних умов, але зазначені договори не були укладені, як вказує позивачка, [PERSON] не передавала, а вона не використовувала салон "[INFO]" з обладнанням, у зв'язку з чим, позивачка вважає за необхідне відмовитися від неукладеного договору оренди і просить стягнути з відповідача безпідставно одержані останньою грошові кошти у сумі 13 500 грн., а також, з посиланням на норми ст.ст.536,1214 ЦК України, проценти за користування грошовими коштами за період з 07.05.2013р. по 26.07.2013р. у розмірі 213,22 грн. Також позивач просив стягнути з відповідача судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача не з'явився, повідомлений належним чином, надав суду заяву, відповідно до якої просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, від неї надійшла телеграма, в якій відповідачка просить відкласти розгляд справи у зв'язку зі станом здоров'я. Повідомлена відповідачкою причина неявки у судове засідання не може бути визнана судом поважною, оскільки суду не представлено докази на підтвердження того, що [PERSON] за станом здоров'я не має можливості з'явитися до суду, крім того, суд за клопотанням відповідача вже відкладав розгляд справи, у зв'язку з чим, з метою недопущення порушення строків розгляду цивільної справи, суд вважає можливим провести розгляд даної справи на підставі наявних в ній доказів. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд знаходить позовні вимоги підлягаючими задоволенню по наступних підставах. Частиною 1 ст.11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З матеріалів справи слідує, що 07.05.2013р. [PERSON] отримала від [PERSON] 5 500 грн. в рахунок оренди салону «[INFO]» з 15.05.2013р. по 15.06.2013р., а також 8 000 грн. в якості застави за обладнання салону, про що написала відповідну розписку. Допитані у судовому засіданні в якості свідків позивач [PERSON], а також [PERSON], пояснили, що 07.05.2013р. сторони зустрілися з приводу обговорення питання про оренду салону, відповідач пояснила, що її юрист не встиг підготувати відповідний договір оренди та запропонувала без укладення договору передати їй грошові кошти за салон та обладнання, завіривши, що 15.05.2013р. сторони укладуть договір оренди. Позивачка погодилась, передала грошові кошти відповідачці, остання, в свою чергу, написала розписку, проте, після отримання грошових коштів відмовилась укладати договір оренди, грошові кошти не повернула, не маючі на руках договору оренди позивач не мала можливості користуватися салоном. 25 червня 2013р. позивачка звернулась до відповідача з вимогою про повернення їй грошових коштів у сумі 13 500 грн., проте, до теперішнього часу грошові кошти не повернуті. Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга статті 11 ЦК України). Відповідно до вимог частини 1 статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Частиною 1 статті 760 ЦК України передбачено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України). Згідно пункту 3 частини 1 статті 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір найму (оренди) є двостороннім правочином, за яким наймодавець зобов'язаний передати наймачеві річ у комплекті і у стані, що відповідають умовам договору найму та її призначенню, а наймач прийняти цю річ та оплатити за її користування. Частиною 1 статті 795 ЦК України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Якщо наймодавець не передає наймачеві майно, наймач має право за своїм вибором вимагати від наймодавця передання майна і відшкодування збитків, завданих затримкою; відмовитися від договору найму і вимагати відшкодування завданих йому збитків (стаття 766 ЦК України). Відповідно до вимог частини 1 статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно частини 1 статті 576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. У договорі застави визначаються суть, розмір і строк виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, подається опис предмета застави, а також визначаються інші умови, погоджені сторонами договору (частина 1 статті 584 ЦК України). Відповідно до вимог статті 13 Закону України «Про заставу» договір застави повинен бути укладений у письмовій формі. Недотримання вимог щодо форми договору застави та його нотаріального посвідчення тягне за собою недійсність договору з наслідками, передбаченими законодавством України (стаття 14 Закону України «Про заставу»). Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Нормами частини 2 статті 1214 ЦК України встановлено, що у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу). Відповідно до частини 1 статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами (стаття 1048 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). З наданого розрахунку вбачається, що загальна сума заборгованості становить 13 500 грн., проценти за період з 07.05.2013р. по 26.07.2013р. становлять 213,22 грн. Таким чином, оскільки під час судового розгляду не встановлений факт передачі відповідачем позивачці відповідного салону в оренду, позивач не користувалась приміщенням та обладнанням салону, правовідносини сторін з приводу оренди салону не розпочалися, суду також не наданий договір застави, підписаний сторонами, з описом предмету застави, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 13 713,22 грн. підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.8,203,207,208,536,572,576,759,760,795,1212,1214 ЦК України,

Outcome: approved