Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернулася до Ярмолинецького районного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] В,О. про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю відповідача, а також судових витрат. На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 18 січня 2017 року близько 7 години на вул. Хмельницькій в смт. Ярмолинці відповідач керував автомобілем Opel-Reсord, реєстраційний номер [NUMBER], у стані алкогольного сп"яніння та допустив виїзд на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з автомобілем Nissan-Qashqai, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого автомобіль Nissan-Qashqai отримав механічні пошкодження. Постановою Ярмолинецького районного суду від 17.05.2017 [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу, як власнику пошкодженого автомобіля Nissan Qashqaі, було завдано майнової шкоди на суму 129436,28 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в Приватному акціонерному товаристві Страхова група "ТАС" (далі - ПрАТ "СГ "ТАС") і вказана страхова компанія виплатила позивачу страхове відшкодування в сумі 99000,00 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача 1000 грн. франшизи, 30436,28 грн. різниці між сумою страхового відшкодування та реальними збитками, завданими пошкодженням транспортного засобу, 750 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження. Крім того, позивачу, внаслідок протиправних дій [PERSON] було завдано моральної шкоди, яку вона оцінила в 5000,00 грн., а тому просить стягнути зазначену суму з відповідача. В судове засідання позивач і її представник, які у встановленому порядку були оповіщені про час і місце розгляду справи, не з"явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON], який у встановленому порядку оповіщннгий про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився. Відповідач [PERSON], який оповіщений належним чином про час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, від нього надійшла заява про визнання позовних вимог та про розгляд справи за його відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 18 січня 2017 року близько 7 год. 00 хв. по вул. Хмельницькій в смт. Ярмолинці Хмельницької області [PERSON], в порушення пп. а п. 2.9 Правил дорожнього руху (затв. Постановою КМ України від 10.10.2001 № 1306), керував автомобілем Opel-Record, реєстраційний номер [NUMBER], у стані алкогольного сп'яніння та, в порушення п. 1.5, 2.3 (б), 10.1 Правил дорожнього руху, допустив виїзд на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з автомобілем Nissan- Qashqai, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Ярмолинецького районного суду від 17.05.2012 [PERSON] був визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, постановою заступника начальника слідчого відділення Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області [PERSON] про закриття кримінального провадження від 14.05.2017. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно із частинами другою, п'ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХТ №807637 власником автомобіля Nissan-Qashqai, реєстраційний номер [NUMBER], є [PERSON] (а.с. 33). Згідно висновку експерта №261-1/17 від 10.08.2017 вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Nissan- Qashqai, реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON], становить 129436,28 грн. (а.с. 15). ПрАТ "СГ "ТАС", як страховик, виплатило [PERSON] 99000 грн. страхового відшкодування, що підтверджується повідомленням страхової компанії №1400/2323 від 10.07.2017 (а.с. 34). Оскільки суми страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, різниця між сумою страхового відшкодування та реальними збитками має бути відшкодована особою, винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. В силу ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пунктом третім частини другої цієї статті визначено, що моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. За таких обставин та враховуючи те, що відповідно до ст. 174 ЦПК України визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав і свобод сторін та інших осіб, суд приймає визнання позову і вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Таким чином, на користь [PERSON] підлягає стягненню з [PERSON] 32186,28 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, пов'язаної з пошкодженням її транспортного засобу, а також 5000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь [PERSON] підлягають стягненню з [PERSON] 640 грн. судового збору та 3000,00 грн. витрат на правову допомогу. На підставі ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України,

Outcome: approved