Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом в інтересах неповнолітньої дитини до відповідача, зазначивши, що її неповнолітня дочка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], право власності на квартиру стверджується договором про припинення права на аліменти на дитину від 21.12.2011 року. На даний час в квартирі зареєстрований її колишній чоловік, відповідач по справі [PERSON], хоча фактично за вказаною адресою він не проживає з 20.11.2015 року, добровільно переїхав на інше постійне місце проживання, особистих речей в квартирі не має, однак з реєстрації не знімається. Відповідач завдає шкоди інтересам її сім`ї, в зв"язку з реєстрацією відповідача вона несе додаткові витрати по утриманню квартири, у зв'язку з цим просила суд постановити рішення про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутності, вказавши, що позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач до суду не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, за зареєстровавним місцем проживання та через оголошення у пресі - в газеті "Вечірній Коростень" №12 (1347) від 15.04.2017 року та «Урядовий кур'єр» №79 від 27.04.2017 року, причин неявки не повідомив, заперечень проти позову не подав. За таких обставин, суд проводить розгляд справи без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що позивачка є матір'ю, а звідси - законним представником неповнолітньої [PERSON], [INFO], якій на праві власності належить квартира [ADDRESS] Житомирської області, що стверджується договором про припинення права на аліменти на дитину (а.с. 9-11). Вказані обставини відповідачем не спростовані. За даною адресою зареєстрований відповідач [PERSON], хоча фактично за цією адресою не проживає з 20.11.2015 року, особистих речей в квартирі немає. Ці обставини підтверджені актом від 21.06.2016 року та від 13.10.2016 року (а.с.15,16) і ніким не оспорюються. Відповідно до вимог ст.ст.319,321 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник може вимагати усунення будь - яких порушень його права. Відповідно до положень ч.2 ст.405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду доказів того, що він не проживає в спірній квартирі з поважних причин, а також будь - яких заперечень стосовно позову. Враховуючи, що відповідач, як член сім"ї власника в жилому приміщенні відсутній понад рік без поважних причин, він є таким, що втратив право користування ним, тому вимога про визнання втратившим право на користування жилим приміщенням підлягає задоволенню. Згідно з вимогами ст.88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач є інвалідом 2 групи і на підставі Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, то суд покладає судові витрати на відповідача.

Outcome: approved