Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог 14.02.2020 року засобами поштового зв`язку позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказано, що 07.10.2018 року між сторонами був укладений кредитний договір №2020856534, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у сумі 85211 грн. на споживчі цілі та придбання послуг. Строк кредитування встановлено до 07.10.2020 року з відсотковою ставкою 0,01 річних. Позивачем умови договору виконані в повному обсязі. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим 29.11.2019 року на його адресу була направлена вимога про добровільне погашення заборгованості, яка боржником виконана не була. Внаслідок неналежного виконання взятих на себе відповідачем зобов`язань, утворилася заборгованість у розмірі 75405,76 грн., з яких: 66212,21 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6,65 грн. - проценти за користування кредитними коштами, 9186,90 грн. - заборгованість за комісіями РО. Посилаючись на викладене, АТ «ОТП Банк» просить суд стягнути з [PERSON] вказану суму заборгованості за кредитним договором від 07 жовтня 2018 року. ІІ. Процедура та позиції сторін 26.02.2020 року ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира позовну заяву було залишено без руху та встановлено строк для усунення виявлених недоліків, що не перевищує 7 (семи) днів з моменту отримання копії ухвали, на виконання якої 16.03.2020 року засобами поштового зв`язку позивач направив на адресу суду уточнену позовну заяву. 23.03.2020 року після усунення позивачем виявлених недоліків ухвалою суду було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 28.04.2020 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечував. В судове засідання відповідач також не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується змістом поштового повідомлення про вручення особисто відповідачу 31.03.2020 року копії позовної заяви з додатками та судової повістки (а.с. 54). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що позивач скористався своїм правом і подав заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, в установлений строк відзив на позов не подав, суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності сторін за наявними в справі матеріалами та ухвалити заочне рішення. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. В частинах першій, другій статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст. 1046-1053 ЦК України), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦПК України я кщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В частині 3 статті 1054 ЦК України визначено, що особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Так, Закон України "Про споживче кредитування" № 1734-VIII від 15.11.2016 року, який набув чинності 10.06.2017 року (далі за текстом - Закон № 1734-VIII), визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закон № 1734-VIIІ договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно зі ст. 12 Закону № 1734-VIIІу договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. У разі відсутності у кредитодавця інформації про вартість певної додаткової або супутньої послуги, що надається споживачу третьою особою під час укладення договору про споживчий кредит, орієнтовна вартість такої послуги визначається відповідно до пункту 7 частини третьої статті 9 цього Закону. Усі припущення, використані для обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та/або орієнтовної загальної вартості кредиту, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору. В частині 6 цієї ж статті визначено, що споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону № 1734-VIIІ до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, в тому числі, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. В частині 2 ст. 9 Закону № 1734-VIIІ передбачено, що до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. ІV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду 07.10.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №2020856534, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 85211 грн., з яких 84911 на придбання товару та 300 грн. за сплату додаткових послуг банку, строком на 24 місяці, до 07.10.2020 року, далі - Договір (а.с. 4). Пунктом 1.2. Договору передбачено, що протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 0,01 % річних. Пунктом 1.3 Договору визначено, що повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів. Пунктом 1.4 Договору встановлено, що датою надання банком та отримання позичальником кредиту вважається дата підписання кредитного договору. Кредит надається шляхом перерахування за дорученням позичальника коштів на поточний рахунок продавця на придбання товару. Пунктом 1.5 Договору передбачено, що позичальник підтверджує ознайомлення з інформацією, визначеною Паспортом споживчого кредиту та правилами кредитування, а також зобов`язується їх належно та неухильно виконувати. Як вказано у Паспорті споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит) [PERSON] ознайомився з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, що підтверджується його підписом. Так відповідно до вказаного Паспорту орієнтована загальна вартість кредиту за весь строк користування складає 121007,02 грн., з яких 36096,02 грн. - це загальні витрати за кредитом, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі (а.с.5 на звороті, 6). Згідно графіку платежів та розрахунку загальної вартості кредиту, який є додатком № 1 до договору про надання спожтвчого кредиту №2020856534 від 07.10.2018 року, платежі за супутні послуги склали 36088,62 грн., з якими відповідач ознайомився, що підтверджується його власним підписом (а.с. 5). Таким чином, суд дійшов до переконання, що між позивачем та відповідачем в належній формі був укладений договір споживчого кредиту, з умовами якого споживач був ознайомлений та досягнуто згоди щодо необхідності повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом та сплати комісії. Згідно товарних чеків на придбання товару та копії квитанції про оплату, які підписані [PERSON] , вбачається, що останнім були придбані товари в магазині № 182 ТОВ «Дієса» м. Житомир, на загальну суму 99911 гривень, з яких 84911 гривень - є кредитними коштами. (а.с. 10-11 з обох сторін). Як вбачається з копій видаткових накладний, які підписані позичальником, придбаний товар був ним отриманий 07.10.2018 року (а.с.12-13 з обох сторін). Востаннє [PERSON] здійснював погашення кредиту 28.03.2019 року, що підтверджується змістом розрахунку заборгованості з кредитним договором №2020856534, та загалом ним сплачено 18988,79 грн. тіла кредиту та 1,41 грн. відсотків (а.с. 16). 29.11.2019 року АТ «ОТП Банк» звернувся до [PERSON] з вимогою про дострокове погашення простроченої заборгованості за кредитним договором у зв`язку із систематичним невиконанням відповідачем умов договору (а.с. 15). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2020856534, який суд визнає правильним, станом на 27.12.2019 року заборгованість [PERSON] становить 75405,76 грн. та складається із заборгованості за кредитом - 66212,21 грн., заборгованості за відсотками - 6,65 грн. та комісії за РО - 9186,90 грн. (а.с.16). Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Закріпивши принцип змагальності сторін, гарантує сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, рівні процесуальні можливості з метою захисту їхніх порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів, зокрема й щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до цієї норми кожна сторона та інша особа, яка бере участь у справі, повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а у випадку неможливості стороною подати докази з поважних причин, суд сприяє особі в їх витребуванні, тим самим сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи (ст.ст. 12,13 ЦПК України). Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим ст.ст. 12, 13, 76, 83, 84, 191 ЦПК України, та не надав до суду заперечення щодо вимог позивача та докази на їх спростування. Беручи до уваги викладене вище, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач допустив неналежне виконання умов договору, а відтак наявні правові підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача прострочену заборгованість та достроково частину по тілу кредиту в загальному розмірі 66212,21 грн., відсотків за користування кредитом в розмірі 6,65 грн., та комісії за РО за період з 10.09.2019 року по 27.12.2019 року в розмірі 9186,90 грн., відповідно до розрахунку заборгованості за договором №2020856534. V. Розподіл судових витрат На підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2102, 00 грн.

Outcome: approved