Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на неповнолітню дитину, а саме дочку [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від доходу батька, однак свої позовні вимоги уточнила та просить стягувати з відповідача аліменти на утримання джитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги мотивує наступним. 26.10.2013 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у Міському відділі ДРАЦС Львівського МУЮ, актовий запис №2834. Від подружнього життя у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Зазначає, що відповідач утримувати дочку не допомагає, не працює офіційно, однак їздить на заробітки і має мінливий непостійний дохід. Зазначає, що бажає отримувати аліменти на утримання дочки за рішенням суду, у зв`язку із чим звернулася з цим позовом. Позивачка в судове засідання не прибула, однак на адресу суду подала письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в уточненій заяві. Просить позов задоволити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується телефонограмою від 09.07.2021 року. Від нього не надходило на адресу суду клопотань, відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому суд постановив провести по справі заочний розгляд та ухвалити заочне рішення Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.10.2013 року у у Міському відділі ДРАЦС Львівського МУЮ, актовий запис №2834, що стверджується копією свідоцтва про шлюб. У зв`язку із реєстрацією шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] ". Від подружнього життя у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Із позовної заяви вбачається, що дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Із довідки №297 від 01.03.2021 року, виданої Магерівським старостинським округом №1 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області вбачається, щодитина [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] і перебуває на її утриманні. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що дитина є здоровою, проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Місце праці відповідача судом не встановлено, однак він є працездатною особою молодого віку, а від так взмозі сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Доказів, які б спростовували дані твердження у суду немає. Враховуючи вищенаведене, а також те, що доказів про те, що відповідач на сьогодні добровільно надає кошти на утримання неповнолітньої дитини немає, з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи вищенаведене, прожитковий мінімум на дитини відповідного віку, а також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обов`язок обох батьків на утримання дітей, докази, які надані позивачем суду в обгрунтування своїх позовних вимог, те, що серед таких відсутні відомості про місце праці відповідача та його доходи, і такі відомості не надані в ході розгляду справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, а саме, що з відповідача в користь позивачки слід стягувати аліменти на неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів, на думку суду, має забезпечувати гармонійний розвиток дитини зі сторони її батька. Згідно із ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved