Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

18.05.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею майнові права на двохкімнатну квартиру № 350 8-го поверху 10-ї секції та нежитлове приміщення між 7-м та 8-м поверхами 10-ї секції житлового будинку по вул. Шевченка, 418, м. Львів. Зобов'язати Відповідача виконати дії по внесенню в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно документів, необхідних для реєстрації права власності на квартиру будинку по вул. Шевченка, 418 у м. Львові: документ, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси; документ, що посвідчує право власності на об'єкт нерухомого майна до його реконструкції; документ про речові права на земельну ділянку, на якій розташований об'єкт нерухомого майна, а також стягнути з відповідача в її користь судовий збір, оплачений при подачі позову до суду. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.02.2014 року між ПрАТ "Ірокс" та нею - [PERSON], яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на "Оглашенна" було укладено Договір № 030/10 купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва та Договір № 30/10 підряду будівництва (завершення) об'єкта незавершеного будівництва. За цими договорами вона зобовязалась оплатити вартість будівельно-монтажних робіт, а відповідач зобовязався завершити виконання будівельно-монтажних робіт, здати в експлуатацію та передати у власність Об'єкт інвестування - однокімнатну квартиру № 360 загальною проектною площею 47,6 кв. м. восьмого житлового поверху 10-ї секції по вул. Шевченка, 418. В процесі виконання будівельно-монтажних робіт квартира була переобладнана відповідачем з однокімнатної на двохкімнатну. Крім того, 28.02.2014 року між нею та відповідачем укладено Угоду №1, згідно якої ПрАТ "Ірокс" зобов'язалось надати їй кладове приміщення проектною площею 2,0 кв. м., що знаходиться між 7-м та 8-м поверхами 10-ї секції будинку по вул. Шевченка, 418. В подальшому, а саме 08.10.2015 р. до вищезгаданих договорів були внесені зміни, згідно яких номер квартири 360 змінено на номер 350. Згідно п.п. 4.1.2, 4.1.3, 4.1.4 договору Відповідач зобов'язався закінчити будівництво, здати будинок в експлуатацію у 3-му кварталі 2014 року, передати об'єкт будівництва у її власність шляхом підписання Акту прийому-передачі та передачі документів, що посвідчують право власності на об'єкт інвестування. Оскільки відповідач даного обовязку не виконав, вона змушена звернутися до суду. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, покликаючись на підстави та мотиви викладенні в позовній заяві. Просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак направив на адресу суду заперечення проти позову, у яких просить у задоволенні позову відмовити. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши матеріали справи, дослідивши докази, що були представлені суду, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи та було встановлено в судовому засіданні, 28 лютого 2014 між ПрАТ «ІРОКС», в особі Генерального директора [PERSON] та [PERSON], яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на "Оглашенна" /свідоцтво про шлюб бланк серія І-СГ №227511 а.с. 14/, укладено Договір № 030/10 купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва (Попередній договір) та Договір № 30/10 підряду будівництва (завершення) об'єкта незавершеного будівництва. За умовами яких позивач зобовязалась оплачувати вартість будівельно-монтажних робіт, а відповідач зобовязався завершити виконання будівельно-монтажних робіт, здати в експлуатацію та передати у власність Об'єкт інвестування, а саме: однокімнатну квартиру № 360, загальною проектною площею 47,6 кв.м. восьмого житлового поверху 10-ї секції по вул. Шевченка, 418, загальною вартістю 295120 грн. /а.с. 7-12/. Крім того, 28.02.2014 р. між позивачем та ПрАТ "Ірокс" було укладено Угоду №1, згідно якої відповідач зобов'язується надати позивачу кладове приміщення проектною площею 2,0 кв. м., що знаходиться між 7-м та 8-м поверхами 10-ї секції будинку по вул. Шевченка, 418, вартість якого становила 5000,00 грн. за 1 кв.м. /а.с. 13/ 08.10.2015р. було внесено зміни до договору № 030/10 та 30/10, а 23.05.2016р. внесено зміни до Угоди № 1, згідно яких у зв'язку зі зміною прізвища після реєстрації шлюбу в тексті договорів та в угоді прізвище "Пац" змінене на прізвище "Оглашенна"/а.с. 15-17/. Крім цього, 08.10.2015 року було внесено зміни до Договору № 030/10 та 30/10 підряду у будівництві, згідно яких номер квартири "360" змінено на номер "350". Судом також встановлено, що спірна квартира в процесі виконання будівельно-монтажних робіт була переобладнана відповідачем з однокімнатної на двохкімнатну. У зв'язку зі зміною фактичної площі квартири та кладового приміщення, на підставі даних ОКП ЛОР "БТІ та ЕО", та вартості 1 кв. м. квартири на протязі будівництва загальна вартість будівництва по Договорах № 030/10, № 30/10 та угоді № 1 склала 354690 (Триста п'ятдесят чотири тисячі шістсот дев'яносто) грн., в тому числі вартість квартири площею 52,1 кв. м. - 348940 (Триста сорок вісім тисяч дев'ятсот сорок) грн. та вартість кладового (нежитлового приміщення) - 5750 (П'ять тисяч сімсот п'ятдесят) грн. дана сума була повністю оплачена позивачем, що стверджується копіями квитанцій долученими до матеріалів справи, а також довідками №349, №350 від 02.06.2017р., виданими ПрАТ "Ірокс" про підтвердження 100% оплати вартості обєкту будівництва. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 331 ч. 2 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно частини 2 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об'єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об'єкт нерухомого майна проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку. Порядок прийняття в експлуатацію об'єктів нерухомого майна встановлюється законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Згідно частини 1 ст. 39 вищевказаного закону, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до І-ІІІ категорій складності, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про готовність об'єкта до експлуатації. 25.09.2015 р. Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській обл. зареєстрував «Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації» другої черги (секції 9, 10) багатоквартирного житлового будинку у м. Львові по вул. Шевченка, 418 і вніс до Єдиного державного реєстру зареєстрованих декларацій про готовність об'єкта до експлуатації за № 143152711889. У відповідності з ч. 1 ст. 5 закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації підлягає право власності на нерухоме майно, а згідно частини 2 ст. 18 перелік документів для здійснення державної реєстрації прав на нерухоме майно встановлює Кабінет Міністрів України. Як встановлено судом, ПрАТ "Ірокс" не виконує своїх обов'язків, передбачених підпунктами 1-4 пункту 62 "Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015р., що є підставою для прийняття рішення реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції про відмову у державній реєстрації права власності на квартири по вул. Шевченка, 418 у м. Львові, а отже, у позивача відсутні будь-які правовстановлюючі документи про право власності на квартиру № 350. Згідно п.1 ст. 15 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. При цьому способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, примусове виконання обов'язку в натурі. Згідно ст. 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. У відповідності до підпункту 9 пункту 1 ст. 27 закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно", рішення суду про визнання права власності на нерухоме майно є правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є підставними та їх слід задовольнити.

Outcome: approved