Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

Позивач КП «Водоканал» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг за централізоване водопостачання та водовідведення. В обґрунтування позовних вимог зазначено, про те, що відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] та користується послугами КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства вносить не в повному обсязі, тому за період з 01.02.2010 року по 31.12.2018 року утворилась заборгованість в сумі 27924 грн. 75 коп., яку просять стягнути з відповідача, а також стягнути судовий збір, сплачений при подачі позовної заяви до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, причин неявки суду не повідомила, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву та будь яких клопотань до суду від відповідача не надходило. У зв`язку з чим, суд відповідно до положень ст. 178 ч.8 ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши докази по справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 18.06.1996 року по теперішній час, що підтверджується довідкою виданою на запит суду, Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 20.03.2019 року (а.с.12). КП «Водоканал» за вищевказаною адресою надає відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення, але оплату за послуги підприємства відповідач вносить не в повному обсязі. За таких підстав за період з 01.02.2010 року по 31.12.2018 року утворилась заборгованість в сумі 27924 грн. 75 коп. Згідно зі ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" "споживач-фізична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальні послуги"; "житлово- комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках, спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів,норм, стандартів, порядків і правил"; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо та електропостачанням,опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку , встановленому законодавством". Учасниками відносин у сфері житлово-комунальні послуги є: власник, споживач, виконавець, виробник, відповідно до ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Споживач згідно з п. 5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Загальні положення про плату за комунальні послуги та строки їх внесення передбачені ст.ст. 66, 67, 68 ЖК України, та визначено, що наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання і каналізації. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог згідно звичаям ділового звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Пунктом 18 „Правил надання послуг з централізованого опалення, постачай та гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за № 630 зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць . Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим місяцем. Як вбачається з розрахунку наданого КП «Водоканал», по особовому рахунку № [NUMBER] відкритому на ім`я [PERSON] , відповідач отримувала послуги з водопостачання холодної води та водовідведення за період з 01.12.2008 року по 31.12.2018 року на суму 30794 грн. 76 коп. За даний період відповідачем сплачено за надані послуги КП «Водоканал» 2870 грн. 01 коп., з яких: 675 грн. 74 коп. зараховано в оплату поточного періоду з 01.02.2010 року по 31.12.2018 року, та 2194 грн. 27 коп. зараховано в оплату минулого періоду з 01.12.2008 року по 31.01.2010 року, тобто заборгованість з урахуванням оплат, здійснених відповідачем складає 27924 грн. 75 коп. (а.с.3-5). Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними та приходить до переконання про необхідність стягнення заборгованості, яка утворилася саме за період з 01.02.2010 року по 31.12.2018 року у загальній сумі 27924 грн. 75 коп. та вважає наданий позивачем розрахунок заборгованості за цей період належним доказом. Відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved