Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначила, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.05.2016 зобов`язано ПАТ КБ «ПриватБанк» усунути перешкоди у користуванні та розпорядження [PERSON] власними грошовими коштами, що містяться на поточному рахунку та обслуговуються гривневою карткою № [NUMBER] у ПАТ КБ «ПриватБанк» в межах залишку в сумі 26054,44 грн. шляхом негайного розблокування зазначеного карткового рахунку, надати [PERSON] можливість зняти грошові кошти в сумі 26054,44 грн. Постановою державного виконавця від 27.10.2017 закінчено виконавче провадження з виконання вказаного рішення на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» та зазначено, що 25.09.2017 державним виконавцем на адресу Печерського управління поліції ГУНП в м. Києві направлено подання про притягнення боржника до кримінальної відповідальності. Таким чином, судовим рішенням встановлені певні юридичні факти, які не потребують доказування, на даний час рішення не виконано, грошові кошти позивачу не повернуті, в зв`язку з чим вона просить суд стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в сумі 2605,44 грн. Ухвалою судді від 12.05.2020 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. 02.04.2020 набрали чинності зміни до ЦПК України, а саме п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України, згідно яких під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Згідно ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 731-IX від 18.06.2020, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом. Вказаний Закон набрав чинності 17.07.2020, відповідно строки, продовжені на час карантину закінчились 07.08.2020. У вказаний строк від сторін не надійшло заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Представником відповідача подано письмові пояснення, в яких відповідач заперечував проти позову в повному обсязі, посилаючись на наступне: жодні обмеження з ініціативи Банку у користуванні грошима та картками по відношенню до позивача не існують; при наявності рішення про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні грошовими коштами даний позов є фактично подвійним стягненням з банку одних тих самих коштів; обставини, що оспорюються позивачем, мали місце з 16.10.2015, а з позовом [PERSON] звернулась до суду в березні 2020, тобто закінчився строк позовної давності, тому представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини: рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.05.2016 зобов`язано ПАТ КБ «ПриватБанк» усунути перешкоди у користуванні та розпорядження [PERSON] власними грошовими коштами, що містяться на поточному рахунку та обслуговуються гривневою карткою № [NUMBER] у ПАТ КБ «ПриватБанк» в межах залишку в сумі 26054,44 грн. шляхом негайного розблокування зазначеного карткового рахунку, надати [PERSON] можливість зняти грошові кошти в сумі 26054,44 грн. (а.с. 18-19). Постановою державного виконавця від 27.10.2017 закінчено виконавче провадження з виконання вказаного рішення на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» та зазначено, що 25.09.2017 державним виконавцем на адресу Печерського управління поліції ГУНП в м. Києві направлено подання про притягнення боржника до кримінальної відповідальності (а.с. 6). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Посилання у даному випадку на встановлені судом обставини є недоречним, оскільки рішення Дзержинського районного суду м. Харкова ухвалене більш ніж чотири роки тому, після закриття виконавчого провадження 27.10.2017 відсутні будь-які дані про подальший хід виконання рішення. Таким чином, на час подання позову до суду, тобто на березень 2020 позивачем не надано доказів як існування перешкод у користуванні рахунком зі сторони Банку, встановлення ним обмежень, так і взагалі його існування з точно наведеною сумою грошових коштів на ньому. Таким чином, суд вважає позов необґрунтованим та відмовляє в його задоволенні. Оскільки судом встановлена недоведеність позовних вимог, що є підставою для відмови у позові, підстав для застосування строків позовної давності не вбачається.

Outcome: dismissed