Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Бердянської міської ради Запорізької області про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми шляхом визначення способу участі у їх вихованні. Позов мотивує тим, що з 28.01.2012 року по 23.10.2017 рік вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей- [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю. Позивач вказав, що з нього на користь відповідача рішенням суду стягнуто аліменти на утримання дітей, заборгованості по виплаті аліментів не має. Позивач зазначив, що вони з відповідачем та дітьми проживали у будинку [ADDRESS] , а після припинення сімейних відносин 14.07.2017 року, відповідач забрала дітей і переїхала на постійне місце проживання у м [ADDRESS] Бердянськ, в квартиру, що належить її матері - [PERSON] [PERSON] вказав, що бажає виконувати свої батьківські обов`язки в повній мірі, хоче брати участь у вихованні дітей, має велике бажання виховувати своїх дітей, спілкуватися з ними, проявляти свою батьківську любов особисто, але з серпня 2017 року відповідач без всіляких причин почала дозволяти зустрічі з дітьми тільки з її дозволу, маніпулюючи можливістю вирішувати коли і скільки він буде бачитись з дітьми, дозволяла бачитись тільки у її присутності один раз на тиждень, залишитись з синами сам позивач не може, забирати їх до себе додому не дозволяє, не дозволяє залишити на ночівлю, категорично заперечує проти відвідування позивачем дитячого садочка, який відвідує син [PERSON] . Позивач зазначив, що [PERSON] створює перешкоди у його спілкуванні з дітьми, у зв`язку з чим порушує права дітей, а його спроби на нормальне спілкування і врегулювання питання мирним шляхом результату не дали, як і рекомендації органу опіки та піклування, які [PERSON] також не виконує. Позивач також зазначив, що будинок в якому він проживає благоустроєний, має три кімнати, кухню, всі необхідні підсобні приміщення, в дитячій кімнаті є іграшки та дитячі книги. Сподіваючись на спілкування з дітьми за місцем його проживання, влітку 2018 року позивач зробив ремонт, утеплив підлогу, додатково придбав меблі, створив належні умови для повноцінного розвитку та відпочинку дітей. [PERSON] вказав, що є здоровою людиною, не маю алкогольної чи наркотичної залежності, на обліку у психдиспансері не перебуває. Таким чином, вважає, що перешкод у спілкуванні з дітьми, які б могли на них негативно вплинути, немає. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги, викладені в позові, надали судові пояснення, аналогічні, викладеним у ньому. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та пояснила, що на теперішній час неможливо встановити запропоновані позивачем способи та порядок участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми без її присутності, оскільки, вважає, що, запропонувавши такий спосіб та порядок участі у вихованні дітей, [PERSON] виходив більше зі своїх інтересів і зовсім не врахував інтреси дітей. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради в судовому засіданні вважав позов підлягаючим задоволенню, в подальшому в судове засідання не з`явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності, надав судові висновок органу опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми батьком, від 02.05.2019 року. Суд, заслухав сторони, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов підлягаючим\~ частковому задоволенню з огляду на таке. Як мати, так і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, зокрема право на її виховання, незалежно від того проживають вони з дитиною чи ні (ч. 1 ст. 141 СК України). Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (ст. 157 СК України). Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов"язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов"язком батьків є забезпечення інтересів дітей своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов"язані брати участь в її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.01.2012 року по 23.10.2017 року, за період спільного проживання у сторін народилися діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ,\~ які після розірвання стосунків між сторонами залишилися проживати разом з матір`ю, а батько сплачув аліменти на утримання дітей у встановленому законом порядку. Позивач в судовому засіданні зазначав, що бажає приймати участь в вихованні своїх дітей та піклуватися про їх здоров`я, духовний та моральний розвиток і має для того все необхідне, проте, не може реалізувати своє право через перешкоди з боку відповідача. Судом встановлено, що \~між сторонами існує спір відносно участі позивача у вихованні дітей, у зв`язку з чим слід в судовому порядку визначити порядок участі позивача у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Частинами 1 та 2 статті 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я, зловживання батьками алкогольними напоями або наркотичними засобами. Так, позивач має постійне місце проживання та належні умови для проживання дітей, також позивач має підсобне господарство, з якого він має дохід, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, надає матеріальну допомогу дітям у вигляді сплати аліментів і має велике бажання регулярно спілкуватися зі своїми дітьми. Судом були опитані свідки, за клопотанням позивача, які свідчили суду, що дійсно відповідач з моменту розірвання шлюбу чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з дітьми. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради від 02.05.2019 року № 01-1136/47-1, орган опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради вважає доцільним встановити [PERSON] час для особистого спілкування з дітьми [PERSON] та [PERSON] наступним чином: через вихідні дні з 17-00 години п`ятниці до 18-00 годин неділі без присутності матері, особисті побачення без присутності матері з 08-00 годин до 18-00 годин щорічно кожен другий святковий день після [PERSON] , [PERSON] та щорічно кожен другий день після дня народження дітей - 08 березня, 18 листопада. Письмовий доказ, який був наданий відповідачем на підтвердження її доводів про те, що діти не можуть залишатися з позивачем без її присутності, а саме копія довідки практичного психолога [PERSON] від 29.03.2019 р. щодо результатів проведеного дослідження психоемоційного стану [PERSON] , згідно яких встановлено, що у дитини наявні прояви рухових тиків, жодним чином не підтверджує взаємозв`язок між вказаним захворюванням дитини та його спілкування з батьком. Окрім того, копія довідки комунального дошкільного навчального закладу загального розвитку (ясла-садок) №3 "Ластівка" від 19.03.2019 №47, згідно якої, вихованням [PERSON] займається мати, а батько дитини [PERSON] . жодного разу не відвідував батьківські збори та інші заходи, які проводяться в закладі дошкільної освіти та копія довідки комунального дошкільного навчального закладу загального розвитку (ясла-садок) №41 "Казка" від 12.03.2019 №30/01-10, згідно якої вихованням дитини займається мама [PERSON] , яка постійно відвідує батьківські збори, виконує рекомендації вихователів, а про батька дитини садок не має ніяких даних, також не дають судові можливості встановити, що саме ці обставини виключають можливість знаходження дітей виключно у присутності матері відповідача по справі. Всі письмові докази, надані відповідачем судові про стан здоров`я дітей та їх підвищенний емоційний стан, нервозність, не свідчать, що саме це сталося внаслідок негативної поведінки батька в період сумісного проживання, не встановлений причинно-слідчий зв`язок між діями позивача та станом здоров`я дітей на теперешній час, не виключається можливість, що саме такий стан викликаний відсутністю в житті дітей батька. Виходячи з інтересів дітей, враховуючи обставини справи, а\~ також малолітній вік дітей, стан здоров`я старшої дитини, психологічний стан дітей, прихильність дітей до матері, суд вважає необхідним визначити спосіб участі позивача у вихованні синів наступним чином:\~ особисті побачення без присутності матері у першу та третю суботи кожного місяця з 09-00 години до 17-00 години; особисті побачення без присутності матері з 09 години до 18 години щорічно кожний другий святковий день після [PERSON] , [PERSON] та щорічно кожний другий день після народження дітей - 08 березня, 18 листопада. Такий спосіб участі позивача у вихованні дітей відповідає, на думку суду, інтересам малолітніх дітей, дозволяє налагодити психологічний контакт дітей з батьком та не буде порушувати звичайних для дітей умов життя та склавшегося розпорядку. Навпаки, суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дітей, їх розвитку, оскільки спілкування дітей з батьками, а батьків - зі своїми дітьми, служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Стаття 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діюча на Україні з 27.09.1991 року, визначає, що держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.\~\~ Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 9 цієї Конвенції передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Стаття 18 Конвенції проголошує, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Аналогічні положення містяться у ст.ст.14,\~15 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року №2402, який був прийнятий на розвиток міжнародного права в Україні. Таким чином, в ході судового розгляду відповідачем не надано судові переконливих доказів того, що спілкування позивача з дітьми буде\~ суперечити найкращим інтересам дітей. Дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у вихованні дитини у інший спосіб, якщо зростання прихильності дітей до батька та належне виконання останнім своїх батьківських обов`язків обумовить це. До того ж, рішення не є перешкодою визначення батьками в добровільному порядку додаткових днів побачень позивача з дитиною. На підставі ст. 141 ЦПК України\~ з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі\~ вищевикладеного та

Outcome: partial